Справа № 755/2564/26
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" лютого 2026 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі судді ОСОБА_1 одноособово, розглянувши у порядку спрощеного провадження, відповідно до ст.ст. 381, 382 КПК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000111 від 05.02.2026року відносно:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Луганської області, Слов`яносербського району, громадянки України, українки, неодруженої, з середньо освітою, офіційно не працюючого, маючої на утримання неповнолітню доньку, ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровнаної за адресою: АДРЕСА_1 проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої: 19.12.2024 року Деснянським районним судом міста Києва, за ч.1 ст. 309 КК України, до покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 рік на підставі ст. 75 КК України звільнення від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, шляхом вивчення обвинувального акта та доданих до нього матеріалів

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , 05.02.2026 року приблизно о 15:00 хвилин, проходячи по вул. Миропільська, 18 у м. Києві, де на землі побачила ємність полімерного матеріалу всередині якої знаходилась кристалоподібна речовина блакитного кольору. Будучи особою, яка періодично вживає психотропні речовини, припустила, що там психотропна речовина. Вона підняла дану ємність та помістив її до кишені куртки, в яку була одягнута з метою подальшого власного вживання без мети збуту, тим самим вчинивши безоплатне незаконне придбання для подальшого власного вживання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP.

Того ж дня, тобто 05.02.2026 року приблизно о 15:34хвилин, за адресою: м. Київ, вул. Миропільська, 18 працівниками поліції було зупинено ОСОБА_2 , в присутності двох понятих однієї статі та під час безперервної відеозйомки, було проведено обшук затриманої особи, в ході якого ОСОБА_2 , добровільно дістала з кишені та видала працівникам поліції пластикову ємність всередині якої знаходилась кристалоподібна речовина блакитного кольору, що містить особливо небезпечну психотропну речовину обіг якої заборонено - PVP, масою 0,371г.

Згідно з висновком експерта № СЕ-19/111-26/5868-НЗПРАП від 10.02.2026: Надана на дослідження кристалічна речовина блакитного кольору містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, PVP. Загальна маса PVP в речовині становить 0,371г.

PVP, згідно зі Списком №2 «особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено» в Таблиці І «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770, є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено.

Згідно наказу МОЗ України № 188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться в незаконному обігу», кримінальна відповідальність за придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини - PVP, у невеликих розмірах настає в тому разі, коли таке придбання та зберігання перевищує вагу зазначеної в таблиці граничної величини, а саме: 0,15 г.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_2 , в порядку ст. 302 КПК України, надійшов до суду з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Зі змісту заяви обвинуваченої ОСОБА_2 , яка була складена в присутності захисника адвоката ОСОБА_3 слідує, що остання беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а саме в незаконному придбанні та зберіганні особливо небезпечної психотропної речовини, без мети збуту, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, надав свою згоду на розгляд обвинувального акта без його участі у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні (а.с. 98-99).

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали в їх сукупності, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченої ОСОБА_2 у вчиненні ним кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження.

Дії обвинуваченої ОСОБА_2 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, без мети збуту.

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_2 виду та міри покарання, суд виходить з того, що відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

Так встановлено, що ОСОБА_2 вчинила кримінальне правопорушення, яке відноситься до кримінальних проступків, не одружена, маючої на утримання неповнолітню доньку, не працює, інвалідом не являється, раніше судима, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_2 , суд вважає щире каяття.

Обставин, що обтяжує покарання ОСОБА_2 , судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд керується поняттям судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, яка охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням вчиненого та відомостей про особу обвинуваченого, його відношення до скоєного, наявність обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, обставин, що обтяжують покарання, беручи до уваги, що вчинене обвинуваченим суспільно небезпечне діяння не потягло тяжких наслідків, враховуючи другорядну роль кари як мети покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_2 покарання в межах санкції статті, за якою кваліфікуються її діяння є покарання у вигляді штрафу, оскільки суд вважає, що таке покарання зможе забезпечити досягнення його мети, підстави для призначення більш суворих видів покарання судом не встановлені і саме таке покарання буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства і вимогами захисту основоположних прав особи.

В ході досудового розслідування встановлено, що кримінальним проступком матеріальної шкоди не спричинено.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Витрати на залучення експерта у розмірі 3565 гривень 60 копійок, пов`язані з залучення експерта згідно висновку експерта від 10.02.2026 № СЕ-19/111-26/5868-НЗПРАП, підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_2 відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, оскільки його провина знайшла своє підтвердження у судовому засіданні.

Питання про речові докази вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374, 381-382 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України і призначити їй покарання у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

.

Стягнути з ОСОБА_2 , витрати на залучення експерта у розмірі 3565 гривень 60 копійок на користь держави.

Речові докази:

1)диск DVD-R 4,7 gb. 120 min, з огляду місця події, долучений до протоколу огляду - залишити в матеріалах справи;

2)ємність з кристалоподібною речовиною блакитного кольору, що містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - «PVP» масою 0,371 г.;, яку відповідно до постанови визнано речовим доказом та зберігаються у камері схову речових доказів Дніпровського УП ГУНП у м. Києві - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його отримання.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України, копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України, вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя