Справа № 643/4420/26
Провадження № 1-кс/643/2049/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.03.2026 слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні № 0001643 від 05.08.2021 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з вищою освітою, тимчасово не працюючого, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України (у редакції від 28.03.2021),

ВСТАНОВИВ:

Слідчому судді Салтівського районного суду міста Харкова 06.03.2026 надійшло клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у кримінальному провадженні № 0001643 від 05.08.2021.

Клопотання обґрунтоване наявністю ризиків, передбачених п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та обґрунтованою підозрою про те, що ОСОБА_4 , будучи мешканцем м. Харкова, де він зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , маючи вищу освіту, використовуючи здобуті знання та досвід роботи як фізична особа-підприємець (далі - ФО-П), а також як керівник (директор) ТОВ «Науково-виробничий комплекс «БУК», співзасновник ТОВ «Кармак», засновник і керівник ТОВ «НВП «БУК» для зайняття протиправною діяльністю, діючи з корисливих спонукань, з метою отримання незаконної матеріальної вигоди та особистого збагачення у шахрайський спосіб, після 08.12.2020 вирішив вчинити злочин, пов`язаний із заволодінням грошовими коштами в особливо великих розмірах.

Так, 19.07.2019 ОСОБА_4 зареєстровано як ФО-П (реєстраційний номер облікової картки платника податків (далі - РНОКПП) НОМЕР_1 ), податкова адреса: м. Харків, вул. Терехівська, 86), після чого його було взято на податковий облік у Холодногірській ДПІ Центрального управління ДПС у Харківській області (на момент реєстрації ГУ ДФС у Харківській області) з основним видом діяльності платника податків: неспеціалізована оптова торгівля. Підприємницьку діяльність він здійснював за спрощеною формою (єдиний податок, 2 група, 10 відсотків мінімальної заробітної плати в Україні), яку припинив 26.03.2020, подавши відповідну заяву до Департаменту реєстрації Харківської міської ради.

Крім того, ОСОБА_4 працював на посаді керівника (директора) ТОВ «Науково-виробничий комплекс «БУК» () у період з 07.07.2004 по 11.10.2005, був співзасновником ТОВ «Кармак» у період з моменту реєстрації 05.04.2007 до припинення діяльності 21.11.2007, а також засновником і керівником ТОВ «НВП «БУК» з 17.01.2018 по 24.12.2021.

Таким чином, у зазначений період часу він набув достатній відповідний життєвий, професійний досвід та рівень знань у сфері законодавчо врегульованого процесу встановлення та утримання податків, визначення їхніх розмірів і ставок, відповідних об`єктів та кола осіб, що підлягають оподаткуванню.

25.03.2020 слідчим управління фінансових розслідувань Офісу великих платників податків ДФС України стосовно ОСОБА_4 внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000015 та розпочато досудове розслідування за попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення злочину за ч. 3 ст. 212 КК України у зв`язку з ухиленням від сплати податку.

За даними матеріалів досудового розслідування встановлено, що в період з 01.01.2020 по 06.03.2020 ФО-П ОСОБА_4 , який здійснював свою підприємницьку діяльність за місцем своєї реєстрації у Холодногірському районі м. Харкова, реалізував громадянину Китайської Народної Республіки ОСОБА_7 респіратори торгової марки «БУК-3» у кількості 304 000 шт. на загальну суму 373 920 грн. по ціні 1,23 грн за штуку.

Згідно висновку спеціаліста бухгалтера, якого було залучено в рамках кримінального провадження № 0000015, сума несплачених коштів податку становила 3 154 146 грн. Зазначена сума збитків також була підтверджена висновком судово-економічної експертизи.

Таким чином, ФО-П ОСОБА_4 в порушення норм податкового законодавства не відобразив у декларації у податковому (звітному) періоді за 2020 рік дохід у сумі 21 030 000 грн, як обсяг доходу, що оподатковується за ставкою 15%, внаслідок чого ухилився від сплати єдиного податку на суму 3 154 146 грн, що призвело до ненадходження до місцевого бюджету коштів у зазначених розмірах.

В ході досудового розслідування 12.11.2020 на ім`я слідчого з ОВС 4-го ВРКП СУ ОВПП ДФС (м. Київ) від ОСОБА_4 надійшов лист-повідомлення за підписом останнього, в якому він довів до відома орган досудового розслідування про отримання ним у березні 2020 року доходу від підприємницької діяльності як ФО-П, код 46.90 неспеціалізована оптова торгівля, на суму 21 030 000 грн.

При цьому, ОСОБА_4 був достатньо проінформованим про те, що статтею 50 Податкового кодексу України (далі - ПК України) визначено порядок внесення змін до податкової звітності, а саме відповідно до п. 50.1. у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених ст. 102 ПК України) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявить помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), то він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації.

19.11.2020 ОСОБА_4 добровільно сплатив вказаний єдиний податок у сумі 3 154 146 грн. через АТ «РАЙФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» на рахунок Державного казначейства грошові кошти у розмірі 3 154 146 грн з призначенням платежу «сплата єдиного податку».

Згідно з зібраними під час досудового розслідування доказами у зазначеному кримінальному провадженні ОСОБА_4 24.11.2020 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 212 КК України, тобто в умисному ухиленні від сплати єдиного податку, що входить в систему оподаткування введеного в установленому законом порядку, на суму 3 154 146 грн та в подальшому прокурором у кримінальному провадженні до Ленінського районного суду м. Харкова скеровано клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 ..

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 08.12.2020 у справі № 642/6255/20 (1-кп/214/953/20) ОСОБА_4 звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 212 КК України, а кримінальне провадження закрито у зв`язку з тим, що останній перед притягнення його до кримінальної відповідальності сплатив податки.

Надалі ОСОБА_4 , уникнувши покарання у вигляді штрафу від п`яти тисяч до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років або без такого, вирішив повернути собі у шахрайський спосіб перераховані ним 19.11.2020 до місцевого бюджету кошти в розмірі 3 154 146 грн.

З цією метою він розробив злочинний план, прорахувавши усі можливі варіанти, спрямовані на подальший успішний результат свого злочинного наміру та шляхом обману заволодіти вказаною сумою грошових коштів, сподіваючись вплинути на прийняття позитивного для себе рішення Головним управлінням ДПС у Харківській області, та, розраховуючи переконати посадових осіб державного податкового органу у щирості своїх намірів щодо правомірності та законності повернення йому бюджетних коштів.

При цьому він, діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, бажаючи повернути на свою користь сплачений раніше єдиний податок, маючи намір приховати істинність своїх намірів, та, маскуючи їх під виглядом того, що ним помилково була здійснена 19.11.2020 «переплата» коштів до місцевого бюджету, для досягнення своєї злочинної мети прорахував усі можливі варіанти, спрямовані на подальший обман врахував наступні фактори про те, що:

- ним не подано до ГУ ДПС у Харківській області уточненої декларації платника податку згідно з вимогами, передбаченими п. 50.1 Податкового кодексу України;

- з 08.08.2020 знято мораторій на проведення перевірок фізичних осіб-підприємців, стосовно яких розпочато процедуру припинення підприємницької діяльності (саме він, як Ф-ОП ОСОБА_4 у першому кварталі 2020 року ухилився від сплати податку на суму 3 154 146 грн, припинив свою діяльність 26.03.2020, але відносно нього не було організовано податковими органами проведення такої перевірки);

- згідно з п.п.4 п.11.18. Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 № 1588 - державна реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичної особи не припиняє її зобов`язань, що виникли під час провадження підприємницької діяльності, та не змінює строків, порядків виконання таких зобов`язань та застосування штрафних санкцій і нарахування пені за їх невиконання;

- згідно з п.п. 6 п. 11.18. Порядку № 1588 - після державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізична особа продовжує обліковуватись у контролюючих органах як фізична особа - платник податків, яка отримувала доходи від провадження підприємницької діяльності;

- така фізична особа має забезпечити остаточні розрахунки з податків від провадження підприємницької діяльності, в установлені строки подати відповідному контролюючому органу декларацію за останній базовий податковий (звітний) період, в якій відображаються виключно доходи від проведення підприємницької діяльності.

Реалізуючи свій злочинний задум, ОСОБА_4 , зорієнтувавшись, та, заздалегідь прорахувавши перспективу задуманої ним злочинної схеми подальшого здійснення шахрайства, 01.04.2021, втілюючи в життя протиправний злочинний задум, сподіваючись вплинути на прийняття позитивного для себе рішення, і, викликати у посадових осіб ГУ ДПС у Харківській області впевненість про обов`язковість повернення йому з бюджету раніше сплачених ним 19.11.2020 коштів, використовуючи ситуацією, що склалася на той час у зв`язку з не проведенням перевірки ГУ ДПС у Харківській області його, як ФО-П, в наслідок розпочатої процедури припинення ним підприємницької діяльності та неподанням ним уточненої декларації платника податку, звернувся із заявою до ГУ ДПС у Харківській області (знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Григорія Сковороди,46).

У своїй заяві він зазначив наступне: «Прошу зарахувати платіж в сумі 3 154 146 грн за квитанцією № 68632051 від 19.11.2020 в рахунок єдиного податку за 2020 рік згідно моїх облікових даних платника податків. Копію квитанції додаю.»

За результатами розгляду зазначеної заяви посадовими особами ГУ ДПС у Харківській області сума коштів у розмірі 3 154 146 грн перенесена 07.04.2020 до інтегрованої картки платника податків ФО-П ОСОБА_4 по єдиному податку з фізичних осіб. У зв`язку з не проведенням стосовно ФО-П ОСОБА_4 податкової перевірки та не подання ним уточненої декларації платника податку зазначений платіж було зараховано йому в інтегровану картку платника податків, як «переплата».

У свою чергу ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого протиправного злочинного умислу, діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, за відсутності будь-якого дійсного чи уявного права на сплачені ним 19.11.2020 до бюджету кошти, приховуючи істинність своїх намірів, 05.04.2021 звернувся із заявою до ГУ ДПС у Харківській області про вирішення питання щодо повернення йому із загальної суми першої частини коштів в розмірі 1 577 073 грн з рахунку UA0020006 у Холодногірському районі м. Харкова, , МФО банку 899998, на його рахунок НОМЕР_2 в АТ «Райфайзен Банк Аваль», РНОКПП , СКР № .

Після цього, за результатами розгляду заяви ОСОБА_4 від 05.04.2021, у зв`язку з відсутністю в інтегрованій картці платника податкових зобов`язань, оскільки податкова перевірка не проводилась та не встановлено податкові зобов`язання, йому 09.04.2021 повернуто першу частину грошових коштів у сумі 1 577 073 грн, як переплату.

13.04.2021 ОСОБА_4 , усвідомлюючи той факт, що грошові кошти сплаченого ним раніше єдиного податку до місцевого бюджету є для нього чужими, а заволодіння ними за відсутності будь-якого дійсного та уявного права на них є протиправним, бажаючи довести до кінця свої протиправні дії, знову звернувся із заявою до ГУ ДПС в Харківській області про повернення йому другої частини коштів на суму 1 577 073 грн з рахунку UA0020006 у Холодногірському районі м. Харкова, , МФО банку 899998, на його рахунок НОМЕР_2 в АТ «Райфайзен Банк Аваль», РНОКПП , СКР № .

За результатами розгляду вказаної заяви, у зв`язку з відсутністю в інтегрованій картці платника податкових зобов`язань, оскільки податкова перевірка не проводилась та не встановлено податкові зобов`язання, ОСОБА_4 28.04.2021 повернуто другу частину грошових коштів в сумі 1 577 073 грн, як переплату.

Таким чином, ГУ ДПС у Харківській області 09 та 28 квітня 2021 року повернуло раніше сплачений єдиний податок загальною сумою 3 154 146 грн, чим державним інтересам спричинено тяжкі наслідки, тобто державні кошти перейшли із законного фактичного володіння держави до фактичного незаконного володіння ОСОБА_4 , який не мав на них відповідного права.

Станом на 01.01.2026 ОСОБА_4 уточнена декларація так і не направлена, а єдиний податок в сумі 3 154 146 грн, що є коштами місцевого бюджету, до ГУ ДПС у Харківській області не сплачений.

Вказані протиправні дії ОСОБА_4 , що виразилися в обмані, мали як активний (складання та подання ним заяв від 01, 05 та 13 квітня 2021 року до ГУ ДПС в Харківській області про зарахування та перерахунок грошових коштів, які перебували у «нез`ясованих платежах», в рахунок «єдиного податку» на його інтегровану картку), так і пасивний характери (умисне замовчування юридично значимих фактів про те, що ним не подано до ГУ ДПС у Харківській області уточненої декларації платника податку згідно з вимогами, передбаченими п. 50.1 Податкового кодексу України, а також про те, що грошові кошти в сумі 3 154 146 грн були ним внесені у якості сплати єдиного податку в рамках кримінального провадження до притягнення його до кримінальної відповідальності, у зв`язку з чим згідно з ухвалою суду він був звільнений від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження закрито).

Перелічені характерні ознаки шахрайства, вчинені ОСОБА_4 у своїй сукупності, свідчать про те, що саме вони призвели до ухвалення вигідного для нього рішення ГУ ДПС в Харківській області та здійснення перерахунку державних коштів на його банківський рахунок з подальшим отриманням ним 3 154 146 грн за відсутності законних підстав та можливості збільшення внаслідок цього власних грошових фондів.

У підсумку ОСОБА_4 у зазначений вище період часу вчинив кримінально карані дії, пов`язані з шахрайством шляхом обману у великих розмірах, основними складовими взаємозв`язаними мотивами та ознаками якого є:

- корисливі мотиви та мета, обумовлені бажанням незаконного перерахунку (повернення) державних грошових коштів, які 19.11.2020 були добровільно сплачені в якості єдиного податку у розмірі 3 154 146 грн;

- вчинення шахрайства у формі обману, як способу придбання права на державні грошові кошти, полягало у незаконному зверненні до ГУ ДПС у Харківській області та приховуванні певних відомостей, які мали суттєве значення для прийняття податковим органом об`єктивного рішення;

- обман носив як активний, так і пасивний характери;

- обман як спосіб шахрайського заволодіння державними грошовими коштами полягав у приховуванні певних відомостей, повідомлення яких мало б суттєве значення для поведінки посадових осіб ГУ ДПС у Харківській області, з метою введення їх в оману;

- відсутність у ОСОБА_4 правових підстав для звернення із заявами до ГУ ДПС у Харківській області щодо здійснення перерахунку державних грошових коштів на його банківський рахунок з подальшим отриманням ним 3 154 146 грн;

- шахрайство вчинене в особливо великих розмірах, а саме: 3 154 146 грн, що в шістсот і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, та спричинило тяжкі наслідки у вигляді матеріальної шкоди державним інтересам, а саме місцевому бюджету м. Харкова;

- усвідомлені дії, які завдали матеріальної шкоди потерпілій стороні, ГУ ДПС в Харківській області, що надало можливість ОСОБА_4 розпоряджатися незаконно отриманими в результаті шахрайства шляхом обману грошовими коштами на власний розсуд в особистих інтересах;

- спрямованість усіх дій, пов`язаних з шахрайством шляхом обману, і не приховане бажання цього, характеризують усвідомленість того, що вчинено протиправне діяння проти власності.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого 4 ст. 190 КК України (в редакції від 28.03.2021), тобто заволодіння чужим майном (грошовими коштами) шляхом обману (шахрайство), вчинене в особливо великих розмірах.

05.03.2026 у кримінальному провадженні № 0001643, відповідно до ст. ст. 36, 42, 276, 277, 278 КПК України, повідомлено про підозру ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Харкова, громадянину України, з вищою освітою, тимчасово не працюючому, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , звільненого 08.12.2020 Ленінським районним судом м. Харкова від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 212 КК України на підставі ч. 4 ст. 212 КК України, про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України (в редакції від 28.03.2021).

На цей час вбачаються підстави для застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Захисник заперечував проти задоволення клопотання, оскільки органом досудового розслідування не доведено існування ризиків, просив не застосувати запобіжний захід пов`язаний з триманням під вартою.

Підозрюваний у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання. Зазначив, що суть підозри йому зрозуміла, та він підтримує позицію свого захисника. Вказав, що не має намірів ані переховуватися від органів слідства, ані ухилятися від обов`язків підозрюваного.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та матеріали, якими воно обґрунтоване, заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, встановив таке.

Другим слідчим відділом (з дислокацією у місті Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, за процесуального керівництва групи прокурорів Харківської обласної прокуратури здійснюється досудове слідство у кримінальному провадженні № 0001643 від 05.08.2021 за ознаками складів злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 366 та ч. 2 ст. 384 КК України.

Частиною 1 ст. 194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що доведеність наявності обґрунтованої підозри у вчиненні злочину на момент вирішення питання про взяття під варту має відповідати стандарту «розумна підозра». Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин (справа «Фокс, Кемпбел і Харлей проти Об`єднаного Королівства», рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ердагоз проти Туреччини», 1997 рік). Хоча факти на момент вирішення питання про утримання під вартою і не повинні бути переконливими настільки, щоб можна було визначити винуватість особи у вчиненні злочину, суд повинен оцінити докази, надані сторонами, на предмет їхньої допустимості, достовірності та належності і відкинути ті з них, що не відповідають цим критеріям. При цьому, суд має обґрунтовувати своє рішення на підставі дослідження у суді обґрунтованої підозри, а не на основі даних, поданих стороною обвинувачення.

На переконання слідчого судді, фактів й інформації, які переконливо свідчать про причетність до вчинення вказаного кримінального правопорушення у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої підозри.

Так, 05.03.2026 ОСОБА_4 належним чином повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України (у редакції від 28.03.2021).

Підозра ОСОБА_4 обґрунтовується зібраними доказами, зокрема:

копією ухвали Ленінського районного суду м. Харкова від 08.12.2020 у справі № 642/6255/20 (1-кп/214/953/20) ОСОБА_4 , відповідно до якої ОСОБА_4 звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 212 КК України, а кримінальне провадження закрито у зв`язку з тим, що останній перед притягнення його до кримінальної відповідальності сплатив податки у сумі 3 154 146 грн;

висновком судової економічної експертизи № СЕ-19/121-24/24735-ЕК від 08.11.2024, відповідно до якого перерахування ФО-П ОСОБА_4 (код НОМЕР_1 ) на рахунок № UA0020006 УДКСУ у Холодногірському районі м. Харкова грошових коштів у сумі 3 154 146 грн з призначенням платежу «Єдиний податок 2020» згідно квитанції № 68632051 від 19.11.2020 документально підтверджується.

Наданими на дослідження документами перерахування 08.04.2021 з рахунку № НОМЕР_3 Головного управління ДКСУ у Харківській області на рахунок № UA2202736 ФО-П ОСОБА_4 (код НОМЕР_1 ) грошових коштів у сумі 1 577 073 грн підтверджується.

Наданими на дослідження документами перерахування 27.04.2021 з рахунку № НОМЕР_3 Головного управління ДКСУ у Харківській області на рахунок № UA2202736 ФО-П ОСОБА_4 (коді НОМЕР_1 ) грошових коштів у сумі 1 577 073 грн підтверджується;

протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 29.11.2021, відповідно до якого в ГУ ДПС у Харківській області вилучений оригінал заяви ОСОБА_4 на ім`я голови ГУ ДПС у Харківській області ОСОБА_8 про зарахування платежу у сумі 3 154 146 грн. в рахунок єдиного податку за 2020 рік згідно обліковихданих ОСОБА_4 від 01.04.2021, оригінал заяви ОСОБА_4 на ім`я голови ГУ ДПС у Харківській області ОСОБА_8 про перерахування платежу у сумі 1577 073 грн. на банківський рахунок ОСОБА_4 від 05.04.2021 та оригінал заяви ОСОБА_4 на ім`я голови ГУ ДПС у Харківській області ОСОБА_8 про перерахування платежу у сумі 1577 073 грн. на банківський рахунок ОСОБА_4 від 13.04.2021;

висновком судової почеркознавчої експертизи № СЕ-25-144/Л/3/2 від 14.11.2025, відповідно до якого підпис від імені ОСОБА_4 у документі «Заява про зарахування платежу у сумі 3 154 146 грн. в рахунок єдиного податку за 2020 рік згідно обліковихданих ОСОБА_4 від 01.04.2021» виконаний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1 ).

Підпис від імені ОСОБА_4 у документі «Заява про перерахування платежу у сумі 1577 073 грн. на банківський рахунок ОСОБА_4 від 05.04.2021» виконаний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1 ).

Підпис від імені ОСОБА_4 у документі «Заява про перерахування платежу у сумі 1 577 073 грн. на банківський рахунок ОСОБА_4 від 13.04.2021» виконаний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1 ).

Підпис від імені ОСОБА_4 у документі «копія квитанції Райфайзен банку Аваль № 68632051 від 19 листопада 2020 року, з рукописним написом «Згідно з оригіналом ОСОБА_4 » виконаний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1 );

протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 22.11.2021, відповідно до якого в слідчому відділу Офісу великих платників ДФС України вилучено матеріали кримінавльного провадження № 0000015 від 25.03.2020 за ч. 1 ст. 212 КК України, в яких в томі № 7 на аркуші 7 міститься лист - повідомлення ОСОБА_4 , в якому зазначено, що у березні 2020 році ним отримано дохід від підприємницької діяльності як ФО-П (код 46.90 - неспеціалізована оптова торгівля) на суму 21 030 000, 00 грн;

висновком судової почеркознавчої експертизи № СЕ-25-144/Л/3/2 від 14.11.2025, відповідно до якого підпис від імені ОСОБА_4 у документі лист - повідомлення аркушу 7 тому № 7 матеріалів кримінального провадження № 0000015 від 25.03.2020, в якому зазначено, що у березні 2020 році ним отримано дохід від підприємницької діяльності як ФО-П (код 46.90 - неспеціалізована оптова торгівля) на суму 21 030 000, 00 грн виконаний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1 );

актом перевірки ГУ ДПС у Харківській області «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків - фізичної особи ОСОБА_4 (податковий з 19.07.2019 по 26.03.2020, з метою контролю за нарахування та сплати податків і зборів, трудового договору, оформлення трудових відносин із працівниками, виконання вимог валютного та іншого законодавства, з питань повноти, своєчасності нарахування та сплати единого внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, відповідно до висновку якого документальною позаплановою невиїздною перевіркою діяльності ПП-ФО ОСОБА_4 встановлено ряд порушень, у тому числі і п.п. 2 п 291.4 ст. 291, п.п. 1 п. 292.1, п. 292.6 ст. 292, п.п. 1 п. 293.4 ст. 293, п. 295.7 ст. 295 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI в частині заниження суми єдиного податку до сплати в бюджет на 3 154 146 грн за 2020 рік;

протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , яка надала покази, що ОСОБА_4 повинен був подати уточнюючу декларацію за 1 квартал 2020 року, в якій відобразити суму уточнюючого доходу та збільшити суму податкових зобов`язань. Після припинення підприємницької діяльності він повинен був у 30 денний строк подати ліквідаційну податкову декларацію платника єдиного податку та сплатити єдиний податок у розмірі 15 % с перевищення обсягу доходу у термін 10 днів. Податкові зобов`язання у такому разі були б нараховані в ІКП (інтегрована картка платника податків) через десять днів після декларування. Податкові зобов`язання виникають на протязі 30 днів після подання декларації про майновий стан та доходи;

протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , яка надала покази, що 01.04.2021 до ГУ ДПС у Харківській області на ім`я керівника ОСОБА_11 надійшла заява від ОСОБА_4 з проханням зарахувати платіж в сумі 3 154 146 грн. до ІКП «Податковий блок» в рахунок «єдиного податку». Потім 05.04.2021 до ГУ ДПС у Харківській області на ім`я керівника ОСОБА_11 надійшла заява від ОСОБА_4 з проханням повернути йому сплачені кошти у сумі 1 577 073 грн. на його рахунок. Потім 13.04.2021 до ГУ ДПС у Харківській області на ім`я керівника ОСОБА_11 надійшла заява від ОСОБА_4 з проханням перерахувати йому сплачені кошти у сумі 1 577 073 грн. на його рахунок.

При цьому слідчим суддею враховується, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінального провадження, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Положеннями ст. 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з врахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.

У § 36 рішення від 20.05.2010, яке ухвалено у справі «Москаленко проти України» (заява № 37466/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком не можна вважати прогнозовану подію, настання якої розглядається як цілком гарантоване.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, у цьому випадку підозрюваний ОСОБА_4 , вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Відтак, слідчий суддя оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій такої особи.

Слідчий суддя також вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, який на цей час існує, а саме: можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування або суду.

Вимогами ст. 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, зокрема тяжкість покарання, яке загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, в тому числі наявність родини та утриманців, наявність постійного місця роботи, наявність судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались раніше та інші обставини.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Бессієв проти Молдови» вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, існує на тій підставі, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового слідства, а в подальшому від суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності у зв`язку із тривалим терміном покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, який останньому може загрожувати у разі визнання його судом винним. З урахуванням тяжкості покарання, підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а міцні соціальні зв`язки у місці постійного проживання у цьому випадку не зможуть утримати останню від цього.

Ризики, передбачені п. 2 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, під час розгляду справи стороною обвинувачення не доведені та не ґрунтуються на попередній поведінці підозрюваного.

Існування вказаного ризику, разом з підозрою у вчиненні особливо тяжкого злочину в вказує на обґрунтованість заявленого клопотання та недостатність застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту або з моменту затримання.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Слідчим суддею встановлено відсутність підстав, визначених ч. 4 ст. 183 КПК України для не визначення розміру застави.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

При цьому, п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України передбачає, що розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину визначається у межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, сторона обвинувачення порушуючи перед судом питання щодо невизначення розміру застави під час застосування запобіжного заходу ОСОБА_4 , не навела жодної законодавчо визначеної підстави. При цьому стороною обвинувачення не надано доказів щодо наявності у підозрюваного будь яких активів, у тому числі грошових (готівкових, що підтверджується протоколом обшуку чи безготівкових), а також наявності рухомого чи нерухового майна.

Відповідно до вимог ст. 182 КПК України, з урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення, майнового стану підозрюваного, який не працевлаштований та не здійснює жодної підприємницької діяльності тривалий час, наявності малолітньої дитини, наявності ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає, за можливе застосувати до підозрюваного заставу у розмірі, визначеному п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, яка здатна забезпечити виконання підозрюваним у вчиненні особливо тяжкого злочину покладених на нього обов`язків, передбачених КПК України, та призначає заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

При цьому, слідчий суддя вважає, що такий розмір застави здатен достатньою мірою забезпечити дієвість цього кримінального провадження і є розумним з огляду на необхідність виконання його завдань.

Крім того, в порядку ч. 5 ст. 194 КПК України, при визначенні альтернативного запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, у зв`язку із встановленням ризиків перешкоджання кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного такі обов`язки: 1) прибувати до слідчого, прокурора, чи суду за кожною вимогою; 2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; 3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З урахуванням встановлених вище обставин кримінального правопорушення та наданих стороною обвинувачення доказів на підтвердження викладених у клопотанні доводів, що свідчать про набуття ОСОБА_4 статусу підозрюваного у кримінальному провадженні, про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення останнім інкримінованого кримінального правопорушення, про наявність достатніх підстав вважати, що існує ризик вчинення ним дій, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя доходить висновку про наявність обґрунтованих підстав для задоволення клопотання слідчого та обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, із застосуванням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а також того, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси підозрюваного з метою забезпечення кримінального провадження.

При цьому, слідчий суддя наголошує, що відповідно до положень ст. 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

Керуючись ст. 177, 178, 182, 183, 193, 196, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» у межах строку досудового розслідування, тобто до 05.05.2026, з моменту взяття під варту на підставі цієї ухвали.

Строк тримання під вартою рахувати з 16:55 09.03.2026.

Строк дії ухвали до 23:59 05.05.2026 включно.

Зобов`язати орган досудового розслідування негайно повідомити про тримання підозрюваного під вартою його близьких родичів, членів сім`ї або інших осіб за вибором підозрюваного у порядку, передбаченому ст. 111, 112 КПК України.

Визначити суму застави у розмірі 266240,00 (двісті шістдесят шість тисяч двісті сорок) гривень, які необхідно внести на депозитний рахунок № UA0006674, банк отримувача ДКСУ м. Київ, код отримувача (ЄДРПОУ) 26281249, код банку отримувача 820172, отримувач коштів Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Харківській області, призначення платежу: застава згідно ухвали Салтівського районного суду міста Харкова від 09.03.2026 у справі № 643/4420/26 (провадження № 1-кс/643/2049/26) відносно ОСОБА_4 . Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесенні застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення коштів на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі Державної установи «Харківській слідчий ізолятор».

При внесенні визначеної суми застави підозрюваний підлягає звільненню з-під варти.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, чи суду за кожною вимогою;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

Застава, не звернена у дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 12.03.2026 о 08:50.

Слідчий суддя ОСОБА_12