Пересипський районний суд міста Одеси
Провадження №1-кп/523/348/26
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

13 березня 2026 року м. Одеса

Пересипський районний суду м. Одеси під головуванням судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Пересипської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , обвинуваченого та його захисника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в приміщенні суду, клопотання прокурора в кримінальному провадженні №0000506 від 08 квітня 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, утримуючого мати похилого віку, офіційно не працевлаштованого, судимого, проживавшого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України,

в с т а н о в и в:

17 жовтня 2025 року було зупинено підготовчий судовий розгляд обвинувального акту із звинувачення ОСОБА_5 у вчиненні повторного незаконного заволодіння о 10 годині 04 хвилини 08 квітня 2021 року належного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , автомобіля марки «ВАЗ 2103», н/з, НОМЕР_1 , вартістю 8205,08 грн, який було припарковано біля буд.№13А, по вул. Владислава Бувалкіна, в м. Одесі. Одночасно суддею було надано дозвіл на затримання обвинуваченого та привід до суду з метою розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

12 березня 2026 року до суду надійшло примірник вищезазначеного клопотання прокурора з долученим до нього протоколом про затримання обвинуваченого ОСОБА_5 на підставі відповідної ухвали суду.

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на причетність ОСОБА_5 до інкримінованого діяння та наявність ризиків: переховування від суду; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, а також продовження вчинення іншої чи аналогічної злочинної діяльності.

З`ясувавши думку прокурора в підтримку внесеного клопотання, заперечення сторони захисту, суд дійшов наступного.

Відповідно до вимог ст.ст.177 та 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений не виконає покладені на нього процесуальні обов`язки, а також для запобігання його спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного (обвинуваченого), експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

При цьому суд зазначає, що КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії обвинуваченого кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК.

Тримання під вартою може бути застосовано, зокрема, до судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох років.

ОСОБА_5 має незняту та непогашену судимість та обвинувачується у вчинені тяжкого злочину, санкція якого передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Обґрунтованість причетності ОСОБА_5 до вміненого йому діянні доводиться первинною згодою останнього із обвинуваченням під час укладення угоди про визнання винуватості.

Незважаючи на наявність на утриманні матері похилого віку, оцінюючи доводи прокурора про наявність доказів в обґрунтування існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, у взаємозв`язку із тим, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть забезпечити подальшу належну поведінку обвинуваченого та виконання останнім процесуальних обов`язків в межах даного кримінального провадження, суд з цим погоджується, виходячи з наступного.

ОСОБА_5 усвідомлює тяжкість вчиненого діяння, суворість можливого покарання за його вчинення. В справі «Ілійков проти Болгарії» ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Окрім того, у справі «W проти Швейцарії» ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки це свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Внаслідок збройної агресії російської федерації проти України з 24 лютого 2022 року Україною згідно відкритих даних не контролюється орієнтовно 20% власної території, що створює додаткові можливості для залишення підозрюваним території України, в тому числі поза офіційними пунктами пропуску.

Вищезазначене, на думу суду, обґрунтовує існування ризику переховування обвинуваченого від суду, що було ним фактично допущено в період часу фактичного тривалого нез`явлення до суду.

Обвинувачений не має офіційного працевлаштування, показує про неофіційну роботу на будівництві. Як вбачається із матеріалів стосовно його особи він має незняту та непогашену судимість за вчинення злочинів корисливої спрямованості. 12 березня 2026 року йому також було повідомлено про підозру у вчиненні 25 липня 2025 року діяння за ознаками ч.4 ст.185 КК України, у зв`язку із чим, суд вважає наявним ризик продовження обвинуваченим аналогічної злочинної діяльності.

Суд також враховує суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, оскільки злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , позбавляє реального власника майна можливості володіти, користуватися та розпоряджатися ним, що потребує особливого захисту права власності громадян в умовах продовжуваної збройної агресії.

З врахуванням викладеного клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Окрім того, з урахуванням особи обвинуваченого, обставин вміненого тому злочину, суд вважає, що саме запропонований прокурором виключний розмір застави, як альтернативи триманню під вартою, що перебуває в межах, передбачених п.2 ч.5 ст.182 КПК України, забезпечить належне виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

При цьому, не виключається, що заставодавцем можуть бути не лише члени сім`ї та близькі родичі обвинуваченого, а й будь які інші фізичні чи юридичні особи, чиє фінансове становище дозволить внести визначений розмір застави.

Керуючись ст.ст.176-178,183,184,193,194,315 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора Пересипської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з подальшим утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» - на строк до 10 травня 2026 року включно.

Визначити розмір застави, як альтернативного триманню під вартою запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України, в розмірі 40 (сорока) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 133120 (сто тридцять три тисячі сто двадцять) грн.

Обвинувачений або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу, після чого ОСОБА_5 звільняється з-під варти.

В разі внесення застави покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду; здати на зберігання до Головного управлянні Державної міграційної служби України в Одеській області паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну на строк до 13 травня 2026 року включно.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана впродовж п`яти днів з дня її оголошення, а ув`язненим ОСОБА_5 в цей же строк, з моменту вручення копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1