КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-кп/824/2723/2026
Категорія КК: ч. 2 ст. 115 Доповідач в апеляційній інстанції - ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 30 вересня 2025 року, -

У С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 30 вересня 2025 року продовжено строк тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , /кожному/ до 28 листопада 2025 року включно.

В апеляційній скарзі з доповненнями захисник ОСОБА_5 просить скасувати вказану ухвалу та ухвалити нову ухвалу, якою обрати обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 /кожному/ більш м`який запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту та встановити розмір застави, яка б забезпечувала належне виконання обвинуваченими своїх обов`язків.

В обґрунтування вимог апелянт зазначає про допущення судом неповноти судового розгляду, невідповідності висновків суду фактичним обставинам провадження.

Зокрема, апелянт звертає увагу, що суд навів шаблонні мотиви без дослідження конкретних фактів та без з`ясування можливості застосування альтернативних запобіжних заходів.

На думку захисника, подальше тримання під вартою його підзахисних є необґрунтованим. Обвинувачені тримаються під вартою більше трьох років, ризики, про які в клопотанні вказує прокурор зменшились. Так, апелянт зазначає про те, що незаконний вплив на потерпілого з боку обвинувачених є неможливим через те, що останній перебуває у міжнародному розшуці. Так само безпідставним є зазначення прокурором про наявність ризику переховування обвинувачених шляхом перетину кордону України. Захисник звертає увагу, що на даний час діє режим воєнного стану і виїзд за кордон громадян України чоловічої статі до 60 років заборонено. Покинути територію ж іноземним чоловікам є ще складнішим.

Натомість поза увагою суду, на думку захисника, залишились дані, які вказують на можливість обрання обвинуваченим більш м`якого запобіжного заходу. Стороною захисту було надано договори оренди житла, які б надавали змогу забезпечити виконання такого запобіжного заходу, як домашній арешт з носінням електронного засобу контролю. Так само обвинувачені висловили готовність сплатити заставу, яка зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених.

Доповнюючи апеляційну скаргу захисник вказав про порушення міжнародно-правових зобов`язань України у зв`язку з прийняттям ухвали Подільського районного суду м. Києва від 19.11.2025, якою відмовлено у зміні запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 .

Заслухавши доповідь судді, вивчивши надані стороною захисту та судом першої інстанції матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги захисника, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під час судового розгляду суд відповідно до положень ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Як убачається з матеріалів, наданих захисником та судом першої інстанції, судом розглянуто клопотання прокурора про продовження ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 /кожному/ запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Заслухано думку сторін обвинувачення та захисту, вивчено матеріали судового провадження.

На думку колегії суддів, судом першої інстанції дотримано вимоги кримінального процесуального закону в ході розгляду вказаного питання.

Судом враховано, що ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачений ч. 2 ст. 15, п. п. 5, 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115; ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_13 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачений ч. 2 ст. 15, п. п. 5, 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115; ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263; ч. 4 ст. 358 КК України.

Враховано судом як тяжкість інкримінованих обвинуваченим кримінальних правопорушень, серед який є особливо тяжкий злочин, так і фактичні обставини події, а саме вчинення злочинних дій із застосуванням вогнепальної зброї на території житлового комплексу в центрі столиці України, в громадському місці, де перебуває велика кількість громадян, життю яких загрожувала реальна небезпека. Врахована судом і особа обвинувачених, їх вік та стан здоров`я. Суд також врахував стадію судового розгляду та наявність ризиків ухилення обвинувачених від явки до суду, вчинення інших кримінальних правопорушень.

Доводи захисника про те, що прокурором не доведена наявність такого ризику, як переховування від суду, є безпідставними, оскільки, як убачається з клопотань прокурора, даний ризик прокурором обґрунтований належним чином та зазначено, що обвинувачені є громадянами іншої держави, постійного або тимчасового місця реєстрації та проживання в Україні не мають. Близьких родичів та членів сім`ї в Україні також не мають, не працевлаштовані. Такі обставини свідчать про відсутність будь-яких соціальних зв`язків, що може призвести до спроб обвинувачених ухилитись від явки до суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Крім того, на даний час також відсутні дані про зменшення або зникнення ризиків, доведених прокурором під час обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченим. Підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який, колегія суддів не вбачає. При цьому колегія суддів вважає безпідставними доводи доповненої апеляційної скарги, оскільки в даному апеляційному провадженні здійснюється перегляд ухвали Подільського районного суду м. Киває від 30 вересня 2025 року, а не 19 листопада 2025 року, якою захиснику відмовлено у задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 .

Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для скасування ухвали Подільського районного суду м. Києва від 30 вересня 2025 року та зміни обвинуваченим запобіжного заходу. Підстав для застосування застави обвинуваченим колегія суддів також не убачає з огляду на положення ч. 4 ст. 183 КПК України. Тому апеляційна скарга захисника підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. 407, ст. 422-1 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 30 вересня 2025 року, якою обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 /кожному/ продовжено строк тримання під вартою до 28 листопада 2025 року включно, - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

С у д д і :

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3