Справа № 646/2518/26
№ провадження 1-в/646/120/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2026 року м. Харків

Основ`янський районний суд міста Харкова у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові подання начальника Державної установи «Диканівська виправна колонія (№12)» про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харків, неодруженого, особи з інвалідність 3 групи, до арешту проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 13 травня 2021 року вироком Московського районного суду міста Харкова за ч.1 ст.190 ККУкраїни до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

- 18 листопада 2022 року вироком Київського районного суду міста Харкова за ч.2 ст.190, 71 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки;

- 14 грудня 2022 року вироком Московського районного суду міста Харкова, з урахуванням ухвали Харківського апеляційного суду від 06 березня 2023 року, за ч.2 ст.15, ч.4 ст.185, 70 ч.4 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років;

- 10 травня 2023 року Краснокутським районним судом Харківської області за ч. 2 ст.190, 70 ч.4 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років;

- 19 жовтня 2023 року вироком Октябрського районного суду міста Полтави за ч. 2 ст.190, 70 ч.4 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років,

- 07 травня 2024 року Октябрського районного суду міста Полтави за ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, ухвалою Червонозаводського районного суду м.Харкова від 18.12.2024 звільнено від призначеного покарання за цим вироком за ч.2 ст. 190 КК України у зв`язку з усуненням караності діяння,

за участю прокурора ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В :

До Основ`янського районного суду міста Харкова надійшло подання начальника державної установи «Диканівська виправна колонії (№12)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_3 . Подання обґрунтовано тим, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці, довів своє виправлення.

Представник державної установи «Диканівська виправна колонія №12» підтримав подання.

Засуджений ОСОБА_3 просив клопотання про його умовно-дострокове звільнення задовольнити.

Прокурор вважав подання таким, що підлягає задоволенню.

Суд, з`ясувавши думку засудженого, прокурора, а також представника державної установи «Диканівська виправна колонія №12», дослідивши матеріали подання, у тому числі матеріали особової справи засудженого, вважає подання таким, що підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини другої статті 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Пунктом 2 частини третьої статті 81 КК України визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

ОСОБА_3 засуджений за ч. 2 ст. 190, ч.2 ст.15, ч. 4 ст.185 КК України, тобто за умисний тяжкий злочин, в місцях позбавлення волі знаходиться з 21.10.2022. Таким чином, на момент розгляду подання засуджений відбув 3 роки 4 місяці 23 дні, тобто більше, ніж дві третини строку призначеного йому покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України обов`язковою складовою для прийняття судом рішення про безумовне умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного вироком суду кримінального покарання, є сумлінна поведінка та ставлення до праці засудженого, як умова доведеності виправлення останнього.

За змістом зазначеної норми сумлінну поведінку слід розуміти як комплекс зразкового дотримання режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні вказівок і розпоряджень адміністрації колонії, відсутність порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених.

Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання. Сумлінне ставлення до праці проявляється у поліпшенні кількісних та якісних показників виконуваної робити, підвищення виробничої кваліфікації, бережливому ставленні до обладнання та інструментів, додержання охорони праці та техніки безпеки. Умовно-достроковому звільненню підлягають лише ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

Засуджений ОСОБА_3 під час перебування в державній установі «Харківський слідчий ізолятор» з 21.10.2022 по 23.05.2023 вимоги режиму тримання не порушував, дисциплінарних стягнень не має, адміністрацією установи не заохочувався, характеризувався посередньо.

З 18.10.2024 по 29.10.2024 та з 17.04.2025 по 01.05.2025 перебував в лікувальному закладі при державній установі «Темнівська виправна колонія (№ 100)», до праці не залучався, вимоги режиму тримання не порушував, характеризується позитивно.

У період з 23.05.2023 по 18.10.2024 та з 29.10.2024 по 17.04.2025, а також у період з 01.05.2025 по теперішній час відбуває покарання у державній установі «Диканівська виправна колонія (№ 12)», де вимоги режиму тримання не порушував. За період відбування покарання адміністрацією установи заохочувався 8 разів. Характеризується позитивно.

ОСОБА_3 працевлаштований на дільниці з виготовлення поліпропіленових мішків цеху № 2 філії «Диканівська № 12» державного підприємства «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№ 100) за фахом підсобний робітник з відрядною оплатою праці, до праці відноситься позитивно, не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

До майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи відноситься дбайливо, здійснює за ними належний догляд. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд.

Відповідно до статті 123 Кримінально - виконавчого кодексу України бере актину участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу. До реалізації програм ставиться із зацікавленістю.

ОСОБА_3 прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня та духовного розвитку, у вільний від роботи час займається самоосвітою, читає художню літературу, відвідує бібліотеку установи.

Реалізовуючи права, передбачені ст. 110 Кримінально - виконавчого кодексу України, засуджений підтримує стосунки з мамою шляхом телефонних розмов, тривалих побачень, отримує від них посилки та передачі.

Засуджений адекватно реагує на критику на його адресу; в колективі засуджених не конфліктний, підтримує відносини із засудженими позитивної спрямованості. Має задовільний стан здоров`я. У скоєному злочині вину визнає, будує позитивні плани на майбутнє.

Згідно із статтею 81 Кримінального кодексу України умовно - дострокове звільнення від покарання можливо застосувати до засудженого ОСОБА_3 після відбуття не менше 2/3 призначеного судом строку покарання.

Після звільнення засуджений має намір проживати за адресою : АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 3 ст. 6 КВК України основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Крім того, у роз`ясненнях Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які викладені в постанові Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002, зазначено, що судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці і навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, виправно-трудової установи, а також наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування, поясненням представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії. Оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст.50 Кримінального кодексу України.

Таким чином, при розгляді питання щодо умовно-дострокового звільнення засудженого, судом була вивчена поведінка засудженого ОСОБА_3 протягом усього строку відбування покарання, його ставлення до вчиненого та до режиму відбування покарання, активну участь у суспільному житті установи виконання покарань.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим задовольнити подання начальника державної установи «Диканівська виправна колонія (№ 12)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_3 на невідбуту його частину, тобто на 1 рік 7 місяців 7 днів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Подання начальника Державної установи «Диканівська виправна колонія №12» щодо умовно дострокового звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_3 - задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умовно-достроково від відбування покарання на невідбуту його частину, тобто на 1 рік 7 місяців 7 днів.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Основ`янський районний суд міста Харкова протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим у той же строк з дня отримання її копії.

Суддя ОСОБА_1