ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/313/26 Справа № 185/876/26 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2026 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого, судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю

прокурора (в режимі відеоконференції) ОСОБА_6

підозрюваного (в режимі відеоконференції) ОСОБА_7

захисника (в режимі відеоконференції) ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 січня 2026 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Глазуновка, Глазуновського району, Орловської області, громадянину України, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину 2014 року народження, не працюючого, маючого неповну середню освіту, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 січня 2026 року задоволено клопотання слідчого СВ Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, обчислюючи строк тримання під вартою з моменту затримання, а саме з 13.00 год. 21 січня 2026 року до 13 год. 00 хв. 21 березня 2026 року.

Обґрунтовуючи прийняте рішення, слідчий суддя вказав, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України. Вказав на існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК, а саме: можливості переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні, можливість вчинення іншого кримінального правопорушення, яким неможливо запобігти шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Крім того, слідчим суддею враховано, що ОСОБА_7 одружений, зі його слів має на утриманні неповнолітню дитину, однак відповідно до актового запису про народження дитини відомості про батька записані відповідно до ст. 135 СК України за заявою матері, не працює, не має постійного джерела доходу, дружина та діти ОСОБА_7 проживають за кордоном, раніше не судимий.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить оскаржену ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого.

Застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, який визначити за адресою: АДРЕСА_2 , з покладенням обов`язків: прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою; не відлучатися з місця проживання без дозволу; утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками; повідомляти про зміну місця проживання.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що слідчий суддя формально послався на існування ризиків переховування від органів досудового розслідування, незаконного впливу на свідків та потерпілого, а також можливості вчинення іншого кримінального правопорушення, однак ці ризики не доведені стороною обвинувачення жодними конкретними, вагомими та допустимими доказами.

Крім того вказує, що слідчий суддя недостатньо врахував відомості про особу підозрюваного та його соціальні зв`язки, а саме те, що ОСОБА_7 одружений, має на утриманні неповнолітню дитину 2014 року народження, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та мешкає за місцем реєстрації, раніше не судимий, має неповну середню освіту. Дружина та дитина, хоча й проживають за кордоном, є міцними соціальними зв`язками, які мотивують ОСОБА_7 не переховуватися. Відсутність постійного місця роботи не є достатньою підставою для тримання під вартою, оскільки це не свідчить про ризик втечі чи впливу і під час розгляду клопотання підозрюваний зазначив, що працює неофіційно, має середній дохід 500-1000 грн. в день.

Зазначає, що більш м`який запобіжний захід, такий як цілодобовий домашній арешт, з можливим електронним контролем, повністю усуне надумані ризики, забезпечуючи участь ОСОБА_7 у провадженні без обмеження його свободи.

Заслухавши суддю-доповідача; підозрюваного та захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на її безпідставність; дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Так, згідно із п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції при застосуванні запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 належним чином виконав вказані вимоги кримінального процесуального закону.

Клопотанням слідчого та доданими до нього доказами підтверджується, що в проваджені СВ Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000097 від 21.01.2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 20 січня 2026 року, приблизно о 13 год. 00 хв. до домоволодіння АДРЕСА_1 прийшов раніше знайомий ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з яким ОСОБА_7 та його співмешканка ОСОБА_11 у зазначений період часу спільно вживали алкогольні напої. Так, 20 січня 2026 року, приблизно о 14 год. 30 хв., перебуваючи в кухонній кімнаті зазначеного будинку, під час спільного розпиття алкогольних напоїв між ОСОБА_7 та ОСОБА_10 на ґрунті ревнощів до ОСОБА_11 виник словесний конфлікт, у ході якого в ОСОБА_7 виник злочинний, протиправний умисел, спрямований на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_10 . Далі, ОСОБА_7 реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, підійшов до ОСОБА_10 та наніс йому один удар кулаком в область обличчя, від чого останній впав на спину на підлогу кімнати. Після цього ОСОБА_7 продовжив свої протиправні дії та умисно завдав ОСОБА_10 ще не менше п`яти ударів кулаками по обличчю, а також не менше п`яти ударів ногами по тулубу, чим спричинив ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, переломів ребер 4, 5, 6, 7, 8, 9 праворуч та 6, 7, 8 ліворуч, двобічного пневмотораксу, субдуральної гематоми праворуч, субарахноїдальної гематоми праворуч, а також переломів виличних кісток з обох сторін, які є тяжкими, небезпечними для життя в момент заподіяння.

З апеляційної скарги вбачається, що стороною захисту обґрунтованість підозри як підстава для застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 не оскаржується, а тому колегія суддів не вдається до детального обговорення висновків суду у цій частині та обмежується констатацією того, що наданим матеріалами обґрунтованість підозри щодо ОСОБА_7 підтверджується достатньою мірою для вирішення питання про застосування щодо нього запобіжного заходу.

Слідчим суддею враховано вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді щодо наявності підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 , усвідомлюючи суворість можливого покарання за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, дійсно може переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків з метою зміни їх показів на такі, що будуть вигідні стороні захисту, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вищезазначене повністю спростовує наведені в апеляційній скарзі доводи захисника про недоведеність наявності вказаних ризиків.

Відповідно до положень ст. 178 КПК України, слідчим суддею при вирішенні питання про запобіжний захід було враховано дані про особу підозрюваного, а саме те, що останній одружений, з його слів має на утриманні неповнолітню дитину, однак відповідно до актового запису про народження дитини відомості про батька записані відповідно до ст. 135 СК України за заявою матері, не працює, не має постійного джерела доходу, дружина та діти проживають за кордоном, що не вказує на наявність в ОСОБА_7 міцних обтяжуючих соціальних зв`язків, раніше не судимий; тяжкість злочину, в якому він підозрюється, та обставини його вчинення, що у сукупності визнано таким, що свідчить про неможливість усунення встановлених судом ризиків шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Колегія суддів зважає на те, що тяжкість можливого покарання хоча сама по собі і не може бути підставою для тримання особи під вартою, втім підлягає врахуванню у сукупності з іншими встановленими ризиками та свідчить про їх особливу вагомість, оскільки ОСОБА_7 небезпідставно підозрюється у вчиненні тяжкого злочину.

Колегія суддів вважає за необхідне додатково зазначити, що характер дій підозрюваного у межах вчинення інкримінованого йому діяння, який полягає у нанесенні потерпілому, що лежав на підлозі, не менше десяти ударів руками та ногами, що потягло нанесення останньому тяжких тілесних ушкоджень, дозволяє грунтовно припускати, що ОСОБА_7 схильний до застосування до інших осіб фізичного насильства, зневажливо ставиться до суспільства та встановлених у ньому правил, життя та здоров`я інших осіб, що у свою чергу вказує на існування та особливу вагомість ризиків незаконного впливу на свідків та вчинення іншого кримінального правопорушення.

З урахуванням обставин справи, наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, відомостей про особу обвинуваченого колегія суддів погоджується з висновком слідчого суду щодо необхідності застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки менш суворий запобіжний захід на даному етапі досудового розслідування, коли відбувається первинна фіксація обставин кримінального правопорушення та збирання доказів, не зможе забезпечити виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України і тримання підозрюваного під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу.

Доводи апеляційної скарги захисника вказаних висновків не спростовують, оскільки вони не містять нових істотних для справи відомостей, а зводяться до тенденційної переоцінки на користь захисту тих обставин справи та відомостей про особу підозрюваного, які були відому слідчому судді та, на переконання колегії суддів, дістали належну оцінку.

З огляду на викладене, істотних порушень кримінального процесуального закону при постановленні зазначеної ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому за наслідками апеляційного розгляду, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 січня 2026 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

_________________ __________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4