СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/251/26
ун. № 759/623/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2026 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0003201 від 02.12.2025 про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №№ 0003201 від 02.12.2025 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.229 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що на підставі ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 30.07.2025 (справа № 759/16709/25, провадження № 1- кс/759/4627/25), 31.07.2025 проведено обшук транспортного засобу марки «BMW X1» д.н.з. НОМЕР_1 за адресою: м. Київ, вул. Регенераторна, неподалік будинку, № 4, в ході якого серед іншого вилучено майно, яке перебувало у володінні ОСОБА_5 , а саме: транспортний засіб марки «BMW X1» д.н.з. НОМЕР_1 та ключі від нього. Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 06.08.2025 задоволено клопотання прокурора та накладено арешт на тимчасово вилучене майно із забороною відчуження, розпорядження та користування, яке було вилучене 31.07.2025 під час проведення обшуку, а саме на автомобіль марки «BMW X1», він-код НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_1 та ключі від нього, які належать ОСОБА_4 та фактично перебували у користуванні ОСОБА_5 . Представник власника майна вважає, що слідчим суддею не надано належної оцінки відповідності арештованого майна критеріям ст. 98 КПК України та помилково прийнято рішення про арешт майна.

Крім того, враховуючи термін дії арешту майна особи, яка не має процесуального статусу у вказаному кримінальному провадженні, представник власника майна переконаний, що у подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, відпала потреба, а отже він підлягає скасуванню.

Адвокат ОСОБА_3 подав заяву про розгляд клопотання, яке підтримує в повному обсязі та просить задовольнити, у його відсутності.

Прокурор у судове засідання не з`явився, направив суду заперечення щодо клопотання захисника, яке просив залишити без задоволення. В обгрунтування заперечень посилався на те, що вилучений автомобіль є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, а досудове розслідування триває.

Дослідивши клопотання та долучені до нього документи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

У відповідності до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора, може бути виконано завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 06.08.2025 задоволено клопотання прокурора та накладено арешт на тимчасово вилучене майно із забороною відчуження, розпорядження та користування, яке було вилучене 31.07.2025 під час проведення обшуку, а саме на автомобіль марки «BMW X1», він-код НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_1 та ключі від нього, які належать ОСОБА_4 .

Зі змісту вказаної ухвали слідчого судді вбачається, що арешт на вказане майно накладався з метою збереження речових доказів.

Задовольняючи клопотання прокурора про накладення арешту, слідчий суддя обґрунтовано врахував наявність правових підстав, передбачених ч. 1-3 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на таке майно.

Разом з тим, аналіз наявних у розпорядженні слідчого судді матеріалів свідчить про відсутність на даний час підстав для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна у тому обсязі, що він встановлений ухвалою слідчого судді.

Зокрема, доказів, які б підтверджували нявність підстав для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна у частині заборони користування автомобілем та ключами до нього, суду надано не було, більш того, власник майна не є підозрюваним у кримінальному провадженні.

У зв`язку із викладеним слідчий суддя, виходячи з принципу змагальності сторін у кримінальному провадженні, дійшов до висновку, що в подальшому застосуванні арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 06.08.2025 у справі 759/16968/25 в частині заборони користування майном відпала потреба, отже клопотання про скасування арешту майна слід задовольнити частково.

Керуючись ст.ст.170, 174, 369 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0003201 від 02.12.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.229 КК України, про скасування арешту майна - задовольнити частково.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м.Києва від 06.08.2025 (Справа № 759/16968/25, номер провадження № 1-кс/759/4729/25), а саме на автомобіль марки «BMW X1», він-код НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_1 та ключі від нього в частині заборони користування.

В іншій частині клопотання - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1