УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження за скаргою

16 березня 2026 рокуСправа № 495/2178/26
Номер провадження 1-кс/495/618/2026

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , отримавши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність дізнавача, яка полягає у неврученні пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого (в порядку ст. 303 КПК України),

УСТАНОВИЛА:

16.03.2026 слідчому судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 надійшла скарга ОСОБА_2 на бездіяльність дізнавача, яка полягає у неврученні пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого (в порядку ст. 303 КПК України), відповідно до якої скаржник просить:

1. Визнати неправомірною бездіяльність дізнавача сектора дізнання Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_3 , яка полягає у неврученні ОСОБА_2 , пам?ятки про процесуальні права та обов?язки потерпілого у кримінальному провадженні №000223 від 18.06.2025 за ч.1 ст.358 КК України.

2. Зобов?язати дізнавача капітана поліції ОСОБА_3 невідкладно, але не пізніше 24 годин з моменту винесення ухвали суду, вручити їй пам?ятку про процесуальні права та обов?язки потерпілого, передбачену ч. 2 ст. 55 КПК України.

3. Зобов?язати дізнавача, капітана поліції ОСОБА_3 , забезпечити реалізацію її процесуальних прав, передбачених ст. 56 КПК України, зокрема права на подання клопотань та ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

В обґрунтування заявлених вимог скаржник посилається на те, що заява про вчинене кримінальне правопорушення була направлена 16.06.2025 начальнику ГУНП в Одеській області.

У заяві скаржник зазначив, що вважає себе потерпілим на підставі положення статей 56 та 57 КПК України.

Кримінальне провадження було відкрите 18.06.2025 за ч.1 ст.358 КК України.

Дізнавач проігнорував не лише заяву, а й ч.2 ст.55 КПК України: «Права і обов?язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо нього кримінального правопорушення» та вказав, що я перебуваю у статусі заявника.

Усі звернення з цього питання до сектору дізнання Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеські області та до Білгород-Дністровської окружної прокуратури залишилися без розгляду на підставі того, що скаржник не має статусу потерпілого.

Умисне ігнорування ст.55 КПК України веде до втрати доказів, закінчення термінів давності та базується на неправильному тлумаченні закону з боку дізнавача.

У своїй постанові № від 20.11.2025 (634064) дізнавач підтвердив, що скаржник не є потерпілим та не має прав сторони кримінального провадження.

Бездіяльність дізнавача щодо проведення попереднього досудового розслідування змусила скаржника звернутися до Білгород-Дністровської окружної прокуратури зі скаргою на порушення розумних строків досудового розслідування (у порядку ст.308 КПК України) від 02.03.2026.

У відповіді прокуратури №55-1557BIX-26 від 12.03.2026 зазначається, що скаржник має лише права заявника, не належить до переліку осіб зазначених у ст.308 КПК України) та порекомендували звернутися до слідчого судді місцевого суду.

Дослідивши подану скаргу та долучені до неї матеріали, слідчий суддя дійшов висновку про неможливість відкриття провадження по вказаній скарзі з таких підстав.

В силу ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Частиною першою 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України. Також порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні урегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.

Частиною 1 ст. 303 КПК України визначено чіткий перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, одним із близьких родичів або членом сім`ї, коло яких визначено цим Кодексом, та/або захисником померлого, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Згідно з ч. 2 ст. 303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314 - 316 цього Кодексу.

Частиною 4 статті 304 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Разом з тим, проаналізувавши ч. 1 ст. 303 КПК України, слідчий суддя доходить до висновку, що положення вказаної статті не передбачають можливість подання скарг на бездіяльність дізнавача, яка полягає у неврученні пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого.

Таким чином, скаржником у скарзі ставляться питання, які за змістом ст.303КПК України не є предметом оскарження на стадії досудового розслідування.

Статтею 303 КПК України передбачено можливість оскарження рішення дізнавача про відмову у визнанні особи потерпілою, проте ОСОБА_2 такі вимоги перед слідчим суддею не ставляться.

За таких обставин, слідчий суддя доходить до висновку, що у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 слід відмовити на підставі ч. 4 ст. 304 КПК України.

Керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИЛА:

У відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність дізнавача, яка полягає у неврученні пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого (в порядку ст. 303 КПК України) - відмовити.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати скаржнику разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_4