Справа № 712/2193/26
Провадження № 1-кс/712/1051/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2026 року Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси клопотання слідчого слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Черкаській області капітан юстиції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004224, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.12.2023, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 113 КК України,-

У С Т А Н О В И В:

Слідчий слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Черкаській області капітан юстиції ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0004224, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.12.2023, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 113 КК України.

Так, за невстановлених обставин та у невстановлений час, але не пізніше 28.12.2023 (точний час у ході досудового розслідування не встановлено), невстановлені співробітники спеціальних служб російської федерації, використовуючи месенджер «Telegram» встановили контакт з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому запропонували за грошову винагороду виконувати різні завдання з метою ослаблення України, у тому числі здійснити диверсії щодо майна АТ «Укрзалізниця» з метою ослаблення держави і припинення роботи залізниці на окремій ділянці, у тому числі логістичних маршрутів, що використовувалися Збройними силами України.

При цьому, ОСОБА_4 достовірно відомо, що відповідно до положень ст. 2 Закону України «Про залізничний транспорт», залізничний транспорт є однією з важливих базових галузей економіки України, забезпечує її внутрішні та зовнішні транспортно-економічні зв`язки і потреби населення у перевезеннях. Діяльність залізничного транспорту як частини єдиної транспортної системи країни сприяє нормальному функціонуванню всіх галузей суспільного виробництва, соціальному і економічному розвитку та зміцненню обороноздатності держави, міжнародному співробітництву України. Підприємства залізничного транспорту у взаємодії з іншими видами транспорту повинні своєчасно і якісно здійснювати перевезення пасажирів і вантажів, забезпечувати безпеку руху, розвивати сферу транспортного обслуговування народного господарства та населення.

Статтею 5 цього Закону визначено, що магістральні залізничні лінії загального користування та розміщені на них технологічні споруди, передавальні пристрої, що безпосередньо використовуються для забезпечення процесу перевезень, а саме: залізничні станції та колії загального користування, тягові підстанції, контактна мережа та інші пристрої технологічного електропостачання, системи сигналізації, централізації, блокування та управління рухом поїздів, об`єкти і майно, призначені безпосередньо для виконання аварійно-відновлювальних робіт, є державною власністю, закріплюються за АТ «Укрзалізниця» на праві господарського відання та не підлягають приватизації.

Також, відповідно до Постанови № 1109 «Деякі питання об`єктів критичної інфраструктури» Кабінету Міністрів України від 09.10.2020 залізничний транспорт віднесено до секторів критичної інфраструктури.

У грудні 2023 року, але не пізніше 28.12.2023, точний час у ході досудового розслідування не встановлено, у ОСОБА_4 , якому достовірно відомо про діючий воєнний стан, будучи негативно налаштованого стосовно державної влади України, виник злочинний умисел на вчинення підпалів, спрямованих на зруйнування та пошкодження об`єктів, які мають важливе народногосподарське значення, у зв`язку з чим останній добровільно надав згоду, тим самим вступив із невстановленими співробітниками спеціальних служб російської федерації у злочинну змову, направлену на вчинення диверсій.

Добровільно погодившись, ОСОБА_4 , який на той час проживаючи у м. Черкасита використовуючи власний мобільний телефон, на який встановив Інтернет-месенджер «Telegram», під час листування з невстановленими представниками спеціальних служб російської федерації, погодили обставини вчинення диверсії, а також порядок отримання винагороди. Так, представники спеціальних служб російської федерації провели інструктаж щодо вчинення диверсій, а також визначали об`єкти злочину, які мають важливе народногосподарське значення трансформаторні підстанції, релейні шафи, тощо; визначали спосіб вчинення диверсій з метою ослаблення держави шляхом вчинення підпалів; вимагали візуального підтвердження наслідків таких підпалів, а саме їх відеозаписів; а також забезпечували фінансування з метою конспірації своїх дій шляхом переведення коштів на вказані ОСОБА_4 рахунки.

У невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 28 грудня 2023 року, ОСОБА_4 з використанням власного мобільного телефону та встановленого на ньому Інтернет-месенджеру «Telegram», отримав пропозицію від невстановленого представника спеціальних служб російської федерації здійснити підпал релейної шафи за грошову винагороду.

Реалізуючи злочинний умисел, направлений на вчинення диверсії, діючи на виконання вказівки невстановленої досудовим розслідуванням особи, ОСОБА_4 , з метою ослаблення держави, в якості об`єкта диверсії обрав релейну шафу вхідного світлофора Н роз`їзду 898 км, розташовану в районі перегону колійного посту 894 км - роз`їзд 898 км регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця», поблизу с. Хутори, Черкаського району, Черкаської області.

У невстановлений в ході досудового розслідування час, але не пізніше 28 грудня 2023 року, ОСОБА_4 , підшукав засоби для вчинення диверсії, а саме придбав у невстановленому досудовим розслідуванням місці світлі нафтопродукти та засіб для розпалювання вогню.

28 грудня 2023 року близько 13 години ОСОБА_4 , зберігаючи при собі засоби вчинення кримінального правопорушення: світлі нафтопродукти та засіб для розпалювання вогню, прибув до релейної шафи вхідного світлофора Н роз`їзду 898 км, розташованої в районі перегону колійного посту 894 км - роз`їзд 898 км регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця», поблизу с. Хутори, Черкаського району, Черкаської області, де діючи умисно, на виконання завдання та за попередньою змовою з невстановленим досудовим розслідуванням співробітником спеціальних служб російської федерації, будучи обізнаним щодо розпочатої у 2014 році збройної агресії російської федерації проти України, яка 24.02.2022 набула характеру широкомасштабного військового вторгнення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій і бажаючи настання шкідливих наслідків у вигляді загрози національній безпеці в економічній і воєнній сферах, а також державній власності, з корисливих мотивів заробітку грошових коштів за виконання диверсійних завдань, переслідуючи мету ослаблення держави в умовах воєнного стану вчинив дії, спрямовані на зруйнування та пошкодження об`єктів, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення, а саме - здійснив підпал релейної шафи вхідного світлофора Н роз`їзду 898 км, розташованої в районі перегону колійного посту 894 км - роз`їзд 898 км регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця», поблизу с. Хутори, Черкаського району, Черкаської області, яка відноситься до об`єкту критичної інфраструктури стратегічного призначення.

Вказані незаконні дії, з метою підтвердження виконання поставлених завдань та отримання грошової винагороди за виконану роботи, ОСОБА_4 фіксував за допомогою відео та фото зйомки на мобільний телефон та відправляв невстановленій досудовим розслідуванням особі, у Інтернет-месенджер «Telegram».

У подальшому, за вказані дії, 28.12.2023, за невстановлених слідством обставин, невстановлені особи перерахували ОСОБА_4 на його власну банківську карту АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 8028,32 грн.

Він же, продовжуючи свою протиправну діяльність, реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на вчинення диверсії, діючи на виконання вказівки невстановленого співробітника спеціальних служб російської федерації, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше15 січня 2024 року ОСОБА_4 з використанням власного мобільного телефону, отримав від невстановленого досудовим розслідуванням співробітника спеціальних служб російської федерації пропозицію здійснити підпал об`єктів залізниці.

Реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на вчинення диверсії, діючи на виконання вказівки невстановленого досудовим розслідуванням співробітника спеціальних служб російської федерації, ОСОБА_4 підшукав засоби для вчинення диверсії, а саме придбав у невстановленому досудовим розслідуванням місці світлі нафтопродукти та засіб для розпалювання вогню.

15 січня 2024 року близько 15 год. 40 хв. ОСОБА_4 , зберігаючи при собі засоби вчинення кримінального правопорушення: світлі нафтопродукти та засіб для розпалювання вогню, прибув до батарейної шафи вхідного світлофора Н роз`їзду 898 км, розташованої в районі перегону колійного посту 894 км - роз`їзд 898 км регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця», поблизу с. Хутори, Черкаського району, Черкаської області, де діючи умисно, на виконання завдання та за попередньою змовою з невстановленим досудовим розслідуванням співробітником спеціальних служб російської федерації, будучи обізнаним щодо розпочатої у 2014 році збройної агресії російської федерації проти України, яка 24.02.2022 набула характеру широкомасштабного військового вторгнення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій і бажаючи настання шкідливих наслідків у вигляді загрози національній безпеці в економічній і воєнній сферах, а також державній власності, з корисливих мотивів заробітку грошових коштів за виконання диверсійних завдань, переслідуючи мету ослаблення держави в умовах воєнного стану вчинив дії, спрямовані на зруйнування та пошкодження об`єктів, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення, а саме - здійснив підпал батарейної шафи вхідного світлофора Н роз`їзду 898 км, розташованої в районі перегону колійного посту 894 км - роз`їзд 898 км регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця», поблизу с. Хутори, Черкаського району, Черкаської області, яка відноситься до об`єкту критичної інфраструктури стратегічного призначення.

Вказані незаконні дії, з метою підтвердження виконання поставлених завдань та отримання грошової винагороди за виконану роботи, ОСОБА_4 фіксував за допомогою відео та фото зйомки на мобільний телефон та відправляв невстановленій досудовим розслідуванням особі, у Інтернет-месенджер «Telegram».

У подальшому, за вказані дії, 15.01.2024, за невстановлених слідством обставин, невстановлені особи перерахували ОСОБА_4 на його власну банківську карту АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 7500,18 грн.

16.02.2026 ОСОБА_4 було добровільно надано власний мобільний телефон марки «Iphone 11 Pro Max» серійний номер « НОМЕР_2 » для доручення до матеріалів кримінального провадження про що було складено відповідний протокол.

16.02.2026 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Миколаїв, фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , громадянину України, повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 113 КК України.

16.02.2026 слідчим суддею Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_5 відносно підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Санкція ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 113 КК України за якою підозрюється ОСОБА_4 передбачає покарання у вигляді конфіскації майна. У зв`язку із цим, орган досудового розслідування, який проводить слідство у кримінальному провадженні, зобов`язаний вжити заходів для забезпечення виконання вироку суду в частині конфіскації майна.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майка як виду покарання.

Приймаючи до уваги вищевикладене, зважаючи на те, що у санкції статті, яка інкримінуються ОСОБА_4 передбачено покарання у вигляді конфіскації майна, з метою недопущення зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню та виконанню вироку суду в частині конфіскації майна виникла необхідність у накладенні арешту на вилучене майно.

Слідчий в судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання про розгляд справи в його відсутність. Клопотання підтримує та просить його задовольнити.

Власник майна ОСОБА_4 надав до суду заяву в якій просив справу розглянути в його відсутність. Проти накладення арешту не заперечує.

Дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини які регулюються нормами кримінально-процесуального законодавства.

Статтею 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження визначено арешт майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів, 2) спеціальної конфіскації, 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально - правового характеру щодо юридичної особи, 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення кримінального правопорушення у кримінальному провадженні внесені за № 0004224 від 29.12.2023, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 113 КК України.

16.02.2026 ОСОБА_4 було добровільно надано власний мобільний телефон марки «Iphone 11 Pro Max» серійний номер « НОМЕР_2 » для доручення до матеріалів кримінального провадження про що було складено відповідний протокол.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідальності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «АНтріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series A N 296-A, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява № 48191/99, п.п. 49-62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогам захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», п.п. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та з метою яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справ «Джеймс та інші проти Сполученого королівства», п. 50, Series A N 98).

Слідчий в клопотанні вказує, що накладення арешту необхідне з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Слідчий суддя вважає задовольнити клопотання, постільки без накладення арешту на вказане майно, орган досудового розслідування буде позбавлений можливості досягти мети у встановлені істини у цьому кримінальному провадженні вважаю, що матеріали кримінального провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Керуючись ст. ст. 98, 100,131, 132, 170, 171 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 мобільний телефон марки «Iphone 11 Pro Max» серійний номер « НОМЕР_2 », який був добровільно виданий ОСОБА_4 16.02.2026.

Виконання даної ухвали покласти на слідчих, що перебувають в складі слідчої групи з розслідування даного кримінального провадження.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

Повний текст ухвали складено 23.02.2026