Справа № 367/676/26
Провадження по справі № 1-кп/367/725/2026
У Х В А Л А

Іменем України

04 лютого 2026 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.12.2025 за № 0000488 за ч. 4 ст. 186 КК України, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,-

в с т а н о в и в:

До суду надійшло клопотання, у кримінальному провадженні, відомості щодо якого 08.12.2025 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000488, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Встановлено, що 07.12.2025 приблизно о 23 год 00 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи поблизу магазину «ЕКО-МАРКЕТ», що розташований за адресою: Київська область, м. Буча, вул. Героїв Майдану, 12, побачив раніше невідомого чоловіка - ОСОБА_7 , який в цей час стояв під стіною вищевказаного магазину, та достовірно знаючи про наявність у потерпілого ОСОБА_7 мобільного телефону марки «Xiaomi Redmi 14С», який останній тримав у правій кишені куртки. У цей час у ОСОБА_6 виник умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж). Надалі ОСОБА_6 , реалізовуючи свій кримінально протиправний умисел, спрямований на вчинення відкритого викрадення чужого майна (грабежу), перебуваючи у тому ж місці, у той же час, стоячи навпроти потерпілого, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, в умовах воєнного стану, відкрито дістав із правої кишені куртки, в яку був одягнений потерпілий, мобільний телефон марки «Хіаоmі Redmi 14С» та поклав його у ліву задню кишеню своїх штанів.У подальшому ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду.

Згідно з вимогами ст.ст. 276-278 КПК України 09.12.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України. У судовому засіданні прокурор ОСОБА_8 підтримав клопотання, просив його задовольнити з підстав, які у ньому зазначені.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 , адвокат ОСОБА_5 , у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання, вказуючи на необгрунтованість підозри та недоведення існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на які посилається прокурор, просив застосувати запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_6 у суді заперечував проти доводів клопотання, просив застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Слідчий суддя, заслухавши доводи сторін, дослідивши надані учасниками судового розгляду матеріали, дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку річ чи документ, які мають істотне значення для встановлення обставин у кримінальному правопорушенні; незаконно впливати на потерпілого, свідка та інших осіб; перешкоджати кримінальному провадженню; вчинити інше або продовжити кримінальне правопорушення.

У силу ст.194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами докази, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст.177 КПК, на які вказує слідчий; а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначених у клопотанні ризиків.

Встановлено, що слідчим відділом ВП № 2 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області за процесуального керівництва Бучанської окружної прокуратури Київської області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000488 від 08.12.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України.

09.12.2025 о 02 год. 00 хв. на підставі п.2 ч.1 ст.208 КПК України ОСОБА_6 затримано за підозрою у вчиненні злочину.

09.12.2025 ОСОБА_6 слідчим СВ ВП № 2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_8 , повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а саме відкритого викрадення чужого майна (грабежу), вчиненого в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання про обґрунтованість клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя виходить з наступного.

У відповідності до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Системний аналіз норм чинного законодавства свідчить про те, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу дослідженню підлягають чотири групи обставин: чи наявна обґрунтована підозра у вчиненні особою кримінального правопорушення; чи наявні ризики кримінального провадження; інші обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу та передбачені ст. 178 КПК України; чи наявні обставини, які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам.

Оскільки чинне законодавство не розкриває поняття обґрунтованої підозри, враховуючи ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ, обґрунтованість підозри це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаyv.UnitedKingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

Описана у клопотанні фабула у сукупності з наданими прокурором поясненнями та представленими матеріалами кримінального провадження дає слідчому судді можливість дійти висновку про наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 193 КПК України за клопотанням сторін або за власною ініціативою суддя має право дослідити будь-які матеріали, що мають значення для вирішення питання про застосування запобіжного заходу.

У світлі конкретних обставин даного клопотання, досліджених матеріалів достатньо для того, щоб в рамках судового контролю, який здійснюється суддею при розгляді питання про продовження застосування запобіжного заходу, дійти висновку про наявність обвингувачення, вона ґрунтується на відомостях, що об`єктивно пов`язують обвинуваченого із вчиненим кримінальним правопорушенням.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак, вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Отже, ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК, слід вважати наявними за умови достатньої вірогідності їх здійснення.

Як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися. Однак в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються. При встановленні ризиків кримінального провадження слідчий суддя застосовує стандарт достатності підстав вважати, що підозрюваний може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню. Оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, слідчий суддя має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

На переконання сторони обвинувачення, в цьому провадженні існують ризики, що підозрюваний може:

- переховуватися від органу досудового розслідування та суду;

- незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні;

- вчинити інше кримінальне правопорушення.

Суддя погоджується, що є достатні підстави вважати наявними ризики, які передбачені п.п. 1, 3, ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зокрема, ймовірність переховування обвинуваченого від органів досудового розслідування та суду підтверджується тим, що обвинувачений не працює, не має на утриманні інших осіб, а тому слідчий суддя вважає, що в останнього відсутні міцні соціальні зв`язки в місці свого проживання.

Також, з огляду на обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, що є тяжким злочином і за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від семи до десяти років, слідчий суддя встановив, що підозрюваний ОСОБА_6 під загрозою застосування максимального покарання та усвідомлюючи невідворотність покарання, з метою уникнення відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення може переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Щодо наявності ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя встановив, що заявлений ризик об`єктивно існує, та його існування обвинуваченого не спростовано, на теперішній час вказаний ризик не зменшився, а отже існує вірогідність незаконного впливу обвинуваченого на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні.

Разом з тим прокурором не доведено можливість вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення.

Слідчий суддя погоджується зі стороною обвинувачення, що застосування більш м`яких видів запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, у даному випадку не забезпечить запобігання встановлених ризиків, оскільки обвинувачений не працює, будь-яких легальних джерел доходу та міцних соціальних зв`язків не має.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги наявність ризиків передбачених п.п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винною у кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці проживання, що у своїй сукупності свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам, слідчий суддя приходить до висновку про доведення прокурором обставин, які виправдовують тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою.

Окрім того, слідчий суддя визначає, що в цій справі застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не є для підозрюваного безальтернативним запобіжним заходом, адже передбачатиме в якості альтернативи заставу.

За приписами ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_6 , тяжкість кримінального правопорушення, в якому він обвинувачується, вважаю за необхідне визначити заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченого покладених на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Окремо слід зауважити, що згідно зі ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі судді за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182-184, 186, 193, 194, 196-198, 205, 370-372 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора Бучанської окружної прокуратури Київської області про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_6 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» до 04.04.2026 включно.

Одночасно визначити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в розмірі, що складає 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) грн., і може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області (Отримувач ТУ ДСА України в Київській області, код отримувача (код ЄДРПОУ) 26268119, банк отримувача: Держказначейська служба України, м. Київ, рахунок отримувача UA0018661).

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити з-під варти негайно після отримання та перевірки документу, що підтверджує внесення застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду, котрі будуть здійснювати розслідування чи розгляд по суті кримінального провадження щодо нього;

- не відлучається із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;

- утримуватися від спілкування зі потерпілим, свідками, іншими учасниками провадження;

- здати на зберігання до Державної міграційної служби України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Визначити термін дії обов`язків, покладених судом у разі внесення застави, з дня внесення застави до 04.04.2026.

Роз`яснити, що у разі, якщо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього процесуальні обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Повний текст ухвали буде виготовлено протягом 5 днів та проголошено о 11-00 год 06.02.2026 р.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1