Справа №534/3347/25
Провадження №1-кс/534/512/25
У Х В А Л А

12 лютого 2026 рокум. Горішні Плавні

Слідчий суддя Горішньоплавнівського міського суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого відділення поліції №2 Кременчуцького районного управління поліції ГУ НП в Полтавській області від 24.11.2025 року про відмову в задоволені клопотання про залучення як потерпілої до кримінального провадження №0000654 від 04.11.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,

у с т а н о в и в:

До Горішньоплавнівського міського суду Полтавської області надійшла скарга ОСОБА_3 , в якій остання просить винести ухвалу, якою скасувати постанову слідчого відділення поліції №2 Кременчуцького районного управління поліції ГУ НП в Полтавській області від 24.11.2025 року лейтенанта поліції ОСОБА_4 про відмову в задоволені клопотання та зобов`язати слідчого відділення поліції №2 Кременчуцького районного управління поліції ГУ НП в Полтавській області винести постанову про залучення ОСОБА_3 до кримінального провадження № 0000654 від 04.11.2025 як потерпілої.

Слідчий та прокурор, в судове засідання не з`явились, їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

У судовому засіданні скаржник надала пояснення, підтримала скаргу та просила суд її задовольнити.

Вивчивши скаргу та долучені до неї матеріали, оцінивши докази у справі, кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, враховуючи, що кожен доказ не має наперед встановленої сили, слідчий суддя дійшов висновку про наступне.

Згідно із ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Стаття 304 КПК України регулює строк подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, її повернення або відмова відкриття провадження.

Так, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії (частина перша згаданої статті).

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження №0000654 від 04.11.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, слідчим слідчого відділення поліції №2 Кременчуцького районного управління поліції ГУ НП в Полтавській області лейтенантом поліції ОСОБА_4 винесено постанову від 24.11.2025 року про відмову в задоволені клопотання скаржника від 15.11.2025 року про залучення до кримінального провадження №0000654 від 04.11.2025 року як потерпілої.

Постанова слідчої мотивована тим, що на момент подання клопотання скаржника відсутні відомості у кримінальному проваджені з приводу того, що потерпілий ОСОБА_5 не може реалізувати права потерпілого через соціально-фізіологічні причини, а саме: травми, поранення, каліцтво, зникнення безвісти, загибелі, тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, яким кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Скаржником у судовому засіданні долучено до матеріалів справи заяву потерпілого ОСОБА_5 про уточнення обставин кримінального правопорушення та залучення до кримінального провадження потерпілої, в якій потерпілий, серед іншого, підтверджує, що викрадені кошти є спільною сумісною власністю подружжя, що кримінальним правопорушенням завдано шкоду його дружині ОСОБА_3 нарівні із ним, а також потерпілий ОСОБА_5 підтримує вимоги своєї дружини ОСОБА_3 щодо залучення останньої до кримінального провадження №0000654 від 04.11.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Згідно з ч. 2 ст. 55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 3 цієї Статті передбачено, що потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Скаржник вважає, що шахрайські дії, які є предметом кримінального провадження завдали майнової шкоди останній нарівні з її чоловіком, оскільки кошти є спільною сумісною власністю подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Згідно із ч. 2 ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя.

Слідчий суддя враховує, що частиною 2 статті 9 КПК України визначено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Аналогічні положення відображені і у ч. 4 ст. 38 КПК України щодо зобов`язань самого органу досудового розслідування, які вказують, що останній має застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Неупередженість означає пізнання органами, що ведуть процес, обставин кримінального провадження у точній відповідності з дійсністю, неупередженість їх у збиранні, перевірці та оцінці доказів, безсторонність щодо всіх учасників процесу та інших осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, оскільки на прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого покладається обов`язок надати доказам належну правову оцінку за правилами ч. 1 ст. 94 КПК, та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до вимог ст. 110 КПК України, постанова слідчого має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи. А тому, слідчий, прокурор під час досудового розслідування, зобов`язаний детально та всебічно перевірити доводи особи, що подала таку заяву.

Згідно із ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За таких обставин, скарга підлягає задоволенню частково, а постанова слідчого скасуванню.

Також слід зобов`язати уповноважених осіб винести постанову з урахуванням обставин, встановлених слідчим суддею, у мотивувальній частині цієї ухвали.

Керуючись вимогами ст.ст. 214, 303-307, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в :

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого відділення поліції №2 Кременчуцького районного управління поліції ГУ НП в Полтавській області від 24.11.2025 року про відмову в задоволені клопотання про залучення як потерпілої до кримінального провадження №0000654 від 04.11.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, задовольнити частково.

Постанову слідчого лейтенанта поліції ОСОБА_4 СВ ВП №2 Кременчуцького районного управління поліції ГУ НП в Полтавській області від 24.11.2025 року про відмову в задоволені клопотання про залучення ОСОБА_3 як потерпілої до кримінального провадження №0000654 від 04.11.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, скасувати.

Зобов`язати уповноваженого слідчого СВ ВП №2 Кременчуцького районного управління поліції ГУ НП в Полтавській області прийняти рішення за результатами розгляду клопотання ОСОБА_5 від 03.11.2025 з урахуванням обставин, встановлених слідчим суддею, у мотивувальній частині цієї ухвали.

Матеріали кримінального провадження за №0000654 від 04.11.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, направити до ВП № 2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області для продовження досудового розслідування.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_6

Повний текст ухвали оголошено 17.02.2026 о 13 год. 10 хв.