Справа № 472/239/26
Провадження № 1-кс/472/16/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

17 березня 2026 року с-ще Веселинове

Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Веселинове Миколаївської області клопотання старшого слідчого Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області підполковника поліції ОСОБА_4 , погоджене з начальником Первомайського відділу Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Великодолинське, Овідіопольського району, Одеської області, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу по мобілізації на посаді старшого стрільця-вогнеметника 3 мотопіхотного відділення 1 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», раніше не судимому в силу ст. 89 КК України,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

17 березня 2026 року до Веселинівського районного суду Миколаївської області надійшло клопотання старшого слідчого Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області підполковника поліції ОСОБА_4 , погоджене з начальником Первомайського відділу Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем по мобілізації та проходячи військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», обґрунтовано підозрюється у тому, що 14.03.2026 року приблизно о 21:00 год. діючи умисно, з мотивів особистої неприязні до ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння та свідомо бажаючи настання наслідків у виді заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень та завдання невизначеної шкоди здоров`ю останньому, штовхнув ОСОБА_7 на підлогу, після чого коли останній лежав на спині і ніякого опору не чинив, почав наносити удари руками та ногами по голові та тулубу ОСОБА_7 , спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді: черепно-мозкової травми, забою головного мозку, множинних переломів кісток черепа, піраміди скроневої кістки справа, правобічної вушної лівреї, множинних переломів ребер з лівобічним пневмотораксом, що відноситься до тяжких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, тобто умисних тяжких тілесних ушкодженнях, тобто умисні тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння.

Вказані обставини підтверджуються даними слідчих дій, зокрема: витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань; протоколом огляду місця події від 15.03.2026 року; протоколами допитів свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ОСОБА_10 ; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 15.03.2026 року; повідомленням про підозру ОСОБА_5 від 16.03.2026 р.; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 15.03.2026 р.; довідкою КП «КНП Вознесенської багатопрофільної лікарні» Вознесенської міської ради, видану 15.03.2026 р. ОСОБА_7 ; довідкою військово лікарської комісії від 14.01.2026 №2026-0114-1600-5525-7 солдата ОСОБА_5 ; службовою характеристикою ОСОБА_5 ; Витягом із наказану командира військової частини НОМЕР_1 (по строковій службі) №72 від 12.03.2026 р. на солдата ОСОБА_5 ; постановою про уточнення анкетних даних підозрюваного ОСОБА_5 від 16.03.2026 р.; Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження ОСОБА_5 №3 від 16.03.2026 р.; Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб ОСОБА_11 №6 від 16.03.2026 р.; військовим квитком ОСОБА_5 серії НОМЕР_2 .

Слідчий обґрунтовує клопотання наявністю ризиків, передбаченого п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_11 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, так як перебуваючи на волі, розуміє, що скоєне кримінальне правопорушення є тяжким злочином та розуміє відповідальність, передбачену вказаним правопорушенням, а саме позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, міцних соціальних зв`язків не має, за місцем несення служби характеризується негативно; ОСОБА_11 , достовірно знаючи потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, а саме шляхом залякування та погроз чи іншого впливу на потерпілого та свідків, показання яких мають важливе значення по провадженню, може негативно впливати на об`єктивність їх подальших показань, що матимуть суттєве значення по справі.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав повністю в тому ж обсязі і з тих же підстав.

Підозрюваний ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_6 заперечили щодо обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляд тримання під вартою, просили застосувати більш м`який запобіжний захід, а саме особисте зобов`язання.

Слідчий суддя, заслухавши думку прокурора, підозрюваного, його захисника, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.

Вознесенським районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції Миколаївської області 15.03.2026 року розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000173, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України був затриманий 15.03.2026 року о 16:45 год. та йому 16.03.2026 р. повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Суд зазначає, що підозра - це добровільне припущення про вчинення особою певного діяння, ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити у судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою. На даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме, питань пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору достатності і допустимості для визнання особою винною чи невинною у вчиненні злочину.

Слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 , за яке передбачена відповідальність від 5 до 8 років позбавлення волі, до того ж підозрюваний є військовослужбовцем, який згідно службової характеристики командира 2 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_12 характеризується негативно, поводить себе неврівноважено, рухається різко та компульсивно, а тому може вчинити новий злочин. Крім того, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 186 КК України.

Враховуючи те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, слідчий суддя приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий та прокурор у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду та незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, а тому для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведені у судовому засіданні вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Метою і підставою застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду та незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, у якому підозрюється ОСОБА_5 .

За обставин, зазначених вище, слідчий суддя прийшов до висновку про те, що клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Згідно ст. 176 КПК України у кримінальному провадженні можуть бути застосовані такі запобіжні заходи, як особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, тримання під вартою. При цьому їх види наведено у порядку зростання ступеня суворості.

Зокрема, застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання не може бути застосовано оскільки це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідатиме тяжкості вчиненого злочину та наслідкам, які були завдані вчиненням злочину. Застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистої поруки не може бути застосовано в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу.

Домашній арешт не може бути застосований, оскільки не забезпечить неможливість подальшого вчинення підозрюваним злочинів, оскільки постійного місця проживання не має, не працює, раніше неодноразово судимий за крадіжки, що свідчить про можливість продовження протиправної діяльності у сфері майнових злочинів.

Відповідно до положень ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість. Крім цього, відповідно до зазначеної норми Конвенції, звільнення особи повинно обумовлюватися гарантіями явки в судове засідання.

В розумінні практики Європейського суду з прав людини тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Зокрема ЄСПЛ у своєму рішенні у справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001 зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Також, відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 КПК України, не вважає за необхідне визначити розмір застави у даному кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину вчиненого із застосуванням насильства.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Вік, стан здоров`я ОСОБА_5 не перешкоджають його утриманню в слідчому ізоляторі.

За обставин, зазначених вище, враховуючи, що ризики передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України доведені прокурором, враховуючи дані про особу підозрюваного, який не має тісних соціальних зв`язків, обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину (з урахуванням ч. 3 ст. 68 КК України), слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотаннястаршого слідчого Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області підполковника поліції ОСОБА_4 , погоджене з начальником Первомайського відділу Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000173, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.03.2026 року, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 16 травня 2026 року включно.

В задоволенні клопотання підозрюваного ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання - відмовити.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали негайно вручити учасникам кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Веселинівського районного суду

Миколаївської області ОСОБА_1