Справа №333/2245/24
Провадження №1-кс/333/1061/26
УХВАЛА

Іменем України

05 березня 2026 року м.Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі Комунарського районного суду м.Запоріжжя, клопотання прокурора Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000055 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

04.03.2026 року прокурор Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні №0000055 за ч.2 ст.111 КК України.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що Досудовим розслідуванням встановлено, що що згідно з наказом Головного управління Національної поліції в Запорізькій області № 54 о/с від 09.02.2018 старшого сержанта поліції ОСОБА_4 призначено на посаду поліцейського-водія взводу № 1 роти № 3 батальйону поліції особливого призначення ГУНП в Запорізькій області (далі - поліцейський-водій взводу № 1 роти № 3 БПОП ГУНП в Запорізькій області).

НаказомГоловного управління Національної поліції в Запорізькій області № 338 о/с від 20.04.2022 на підставі п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» старшого сержанта поліції ОСОБА_4 звільнено зі служби в поліції.

Таким чином, ОСОБА_4 до 20.04.2022 являвся службовою особою - працівником правоохоронного органу.

Поліцейський ГУНП у Запорізькій області ОСОБА_4 у квітні 2022 року, перебуваючи на тимчасово окупованій території м. Мелітополя, добровільно перейшов на бік ворога та почав співпрацювати з окупаційною адміністрацією РФ. Він вступив на «службу» до незаконно створеного окупаційною владою правоохоронного органу «УВД по городу Мелитополю и Мелитопольскому району», де виконував завдання окупаційної влади, патрулював територію, брав участь у заходах з виявлення зброї та агітував інших українських поліцейських до співпраці з окупантами.

Його дії кваліфіковано як державну зраду (ч.2 ст.111 КК України) - перехід на бік ворога в умовах воєнного стану. У травні 2023 року йому повідомлено про підозру, однак на виклики до прокуратури він не з`явився, у зв`язку з чим був оголошений у розшук. Досудове розслідування у справі неодноразово зупинялося та відновлювалося через переховування підозрюваного.

24.05.2023 у кримінальному провадженні №0000013 від 16.04.2022 було складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.111 КК України.

Складене 24.05.2023 повідомлення про підозру ОСОБА_4 та повістки про виклик останнього 01 червня 2023 року, 02 червня 2023 року та 03 червня 2023 року на 12:00 год. до Запорізької обласної прокуратури (м. Запоріжжя, вул. Олександра Матросова (на теперішній час Дмитра Апухніна), буд.29-а) були опубліковані в газеті «Урядовий кур`єр», яка є ЗМІ загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, таким чином відповідно до вимог ст.ст. 111, 135, 136, 278 КПК України було вжито заходів для вручення ОСОБА_4 повідомлення про підозру.

01, 02, 03 червня 2023 року ОСОБА_4 за викликом до Запорізької прокуратури (м.Запоріжжя, вул. Олександра Матросова (на теперішній час Дмитра Апухніна), буд.29-а) не з`явився, про причини неявки не повідомив.

08 червня 2023 року постановою слідчого у кримінальному провадженні №0000013 від 16.04.2022 підозрюваного ОСОБА_4 оголошено в розшук.

15 червня 2023 року прокурором ОСОБА_5 кримінальне правопорушення за підозрою ОСОБА_4 за ч.2 ст.111 КК України виділено з кримінального провадження № 0000013 у окреме кримінальне провадження № 0000055.

21 червня 2023 року слідчим ОСОБА_6 досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000055 зупинено у зв`язку з тим, що підозрюваний ОСОБА_4 переховується та його оголошено у розшук.

12 травня 2025 року у зв`язку з необхідністю проведення слідчих (розшукових) дій досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000055 від 15.06.2023 відновлено.

21 травня 2025 року слідчим ОСОБА_7 досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000055 зупинено у зв`язку з тим, що підозрюваний ОСОБА_4 переховується та його оголошено у розшук.

03 березня 2026 року постановою слідчого ТУ ДБР ОСОБА_7 було відновлено досудове розслідування у кримінальному провадженню № 0000055 від 15.06.2023 року.

При цьому ОСОБА_4 , відповідно до ч.6 ст.12 КК України підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом, згідно санкції ч.2 ст.111 КК України, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацію майна.

Пункт 3 ч.2 ст.170 КПК України передбачено можливість накладення арешту на майно з метою конфіскації майна як виду покарання.

Згідно ч.5 ст.170 КПК України висвітлено, що у випадку, накладення арешту на майно з метою конфіскації майна, як виду покарання, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно з ч.1 ст.59 КК України конфіскація майна - це покарання, що полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Якщо конфіскується частина майна, суд повинен зазначити, яка саме частина майна конфіскується, або перелічити предмети, що конфіскуються.

Відповідно до ч.2 ст.59 КК України конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу.

Відповідно до інформаційної довідки №327503978, отриманої з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_4 на праві власності належить земельна ділянка з кадастровим номером :10:001:0070 площею 2 га яка розташована на території Розівської сільської роди Якимівського району Запорізької області.

Водночас, у органу досудового розслідування достатньо підстав вважати, що повідомлення власника майна та його захисника про намір накладення арешту на зазначене майно може призвести до негативних наслідків, у зв`язку з чим, з метою забезпечення арешту майна, відповідно до ч.2 ст.172 КПК України, доцільно розглянути зазначене клопотання без їх участі.

Враховуючи наявність достатність доказів, які вказують на вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, враховуючи, що незастосування заборони на відчуження вищезазначеної земельної ділянки, унеможливить застосування до останнього конфіскації майна у межах санкції ч.2 ст.111 КК України.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав та зазначив, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, санкція якої передбачає покарання у виді конфіскації майна. З огляду на те, що підозрюваний переховується від органів досудового розслідування та існує ризик відчуження належного йому майна, накладення арешту на земельну ділянку є необхідним для забезпечення можливої конфіскації майна. У зв`язку з цим прокурор просив клопотання задовольнити.

Заслухавши прокурора, дослідивши клопотання і додані до нього матеріали у їх сукупності, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 15.06.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.111 КК України (кримінальне провадження №0000055).

24.05.2023 ОСОБА_4 складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення. Повідомлення про підозру та повістки про виклик були опубліковані в газеті «Урядовий кур`єр» та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора. Однак 0103.06.2023 підозрюваний на виклики не з`явився, про причини неявки не повідомив, у зв`язку з чим 08.06.2023 його оголошено в розшук.

15.06.2023 матеріали щодо нього виділено в окреме кримінальне провадження №0000055. Досудове розслідування неодноразово зупинялося у зв`язку з розшуком підозрюваного та відновлювалося для проведення слідчих дій, останній раз відновлено 03.03.2026.

Обґрунтованість підозри підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, зокрема повідомленнями ДВКР УСБУ, протоколами допитів свідків, матеріалами негласних слідчих (розшукових) дій та іншими матеріалами кримінального провадження.

Відповідно до інформаційної довідки №327503978, отриманої з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_4 на праві власності належить земельна ділянка з кадастровим номером :10:001:0070 площею 2 га яка розташована на території Розівської сільської роди Якимівського району Запорізької області.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст.170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно положенням до ч.5 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Санкцією ч. 2 ст. 111 КК України, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавлення волі з конфіскацією майна.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки України, санкцією ч.2 ст.111 КК України передбачено покарання у виді конфіскації майна, а також те, що на праві власності йому належить земельна ділянка з кадастровим номером :10:001:0070 площею 2 га, слідчий суддя приходить до висновку, що накладення арешту на зазначене майно є необхідним для забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання.

Крім того, незастосування такого заходу може призвести до відчуження чи іншого розпорядження майном, що у подальшому унеможливить виконання вироку суду в частині конфіскації майна.

Слідчий суддя, враховуючи вище викладені обставини, приходить до висновку про задоволення клопотання, оскільки застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна є співрозмірним завданням кримінального провадження, спрямоване на досягнення цілей розслідуваного кримінального провадження.

Керуючись ст.ст.170-173, 175, 309, 372, 392 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000055 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, задовольнити повністю.

Накласти арешт на майно, що належить підозрюваному ОСОБА_4 на праві власності, а саме на земельну ділянку з кадастровим номером :10:001:0070 площею 2 га, розташовану на території Розівської сільської ради Якимівського району Запорізької області, із забороною відчуження та розпорядження зазначеним майном.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду. У разі якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту проголошення. Подання апеляційної скарги не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя ОСОБА_1