Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/284/26 Головуючий у суді І-ї інстанції >
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2026 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Фортечного районного суду м. Кропивницького від 10.03.2026, якою стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 09.05.2026.

В С Т А Н О В И Л А:

У провадженні Фортечного районного суду м. Кропивницького перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням стосовно ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Ухвалою Фортечного районного суду м.Кропивницького від 10.03.2026, обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 09.05.2026.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 просила скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу про застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, а саме цілодобовий домашній арешт, визначити заставу в розмірі 80 ПМ.

Мотивує свої доводи тим, що матеріалами кримінального провадження не доводиться обґрунтованість висунутого обвинувачення та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Обвинувачений має постійне місце проживання, має дружину, до затримання працював неофіційно. Ризики фактично припинили існування з моменту завершення стадії досудового розслідування.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Згідно положень ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст.178,199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно з положеннями ч.ч.1,2 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Так, колегія суддів встановила, що судом першої інстанції дотримані зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Судом першої інстанції належним чином враховано конкретні обставини даного кримінального провадження, а сааме, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.121 КК України.

Також те, що на даний час ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, які були враховані під час обрання обвинуваченому запобіжного заходу тримання під вартою, не змінились, та не зменшилися, інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, також, відсутність у матеріалах справи даних про появу нових обставин, що свідчать про необхідність зміни запобіжного заходу або про існування інших перешкод для тримання обвинуваченого під вартою.

Приймаючи рішення про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованого обвинуваченому злочину, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які знайшли своє об`єктивне підтвердження, дані про особу обвинуваченого, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Підстав для застосування судом до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає, з огляду на вищевикладені мотиви.

Посилання апелянта на те, що обвинувачений в конфліктних ситуаціях з сусідами не помічений та є дружелюбним, на переконання колегії суддів є неспроможними, та не можуть бути підставою для зміни запобіжного заходу на більш м`який.

Твердження захисника про міцні соціальні зв`язки обвинуваченого та наявність постійного місця проживання є необґрунтованими та не спростовують висновок місцевого суду про наявність у даному кримінальному провадженні ризиків, передбачених ч. 1 ст.177 КПК України та не можуть бути самостійною підставою для відмови у задоволенні клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з урахуванням обставин кримінального провадження.

Жодних переконливих доказів з приводу того, що зменшились ризики передбачені ст. 177 КПК України, до суду апеляційної інстанції надано не було.

Будь-яких інших переконливих доводів щодо незаконності рішення суду в апеляційній скарзі не наведено та не надано під час апеляційного розгляду справи.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , які б були безумовною підставою для скасування оскаржуваного рішення, колегією суддів не встановлено.

За таких підстав, на переконання колегії суддів, рішення суду першої інстанції винесене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, належним чином дослідженими та оціненими судом першої інстанції, із урахуванням вище викладеного та вищевказаних ризиків, які встановлені, колегія суддів, не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та обрання обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б стали підставою для скасування по суті правильного прийнятого судом першої інстанції рішення колегією суддів не встановлено.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги, а тому ухвалу суду першої інстанції, залишає без зміни.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183,331, 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10.03.2026, якою обвинуваченому ОСОБА_5 , продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 09.05.2026 залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_6