Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А

про продовження запобіжного заходу

20 березня 2026 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 (в режимі ВКЗ),

обвинуваченого ОСОБА_5 (в режимі ВКЗ),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду в місті Києві клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0002106 від 11.11.2024 за ч. 5 ст. 407 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні районного суду перебуває вищевказане кримінальне провадження.

У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, оскільки існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема, обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, вчиняти інші кримінальні правопорушення, без визначення застави.

Захисник заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , оскільки відсутні належні, достовірні та допустимі докази підтвердження обставин обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, відсутність доказів підтвердження ризиків, про які зазначає прокурор.

Обвинувачений підтримав думку захисника.

Відповідно до положень ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує вимоги ст. 178 КПК України, а саме: вік та стан здоров`я обвинуваченого, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, доцільність продовження строків тримання під вартою, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Відповідно кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються, та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у право особи на свободу (рішення «Єлоев проти України», «Фельдман проти України»).

Крім того, суд враховує вимоги ст. 177 КПК України, а саме те, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню.

Аналізуючи ризик переховування від суду, суд звертає увагу, що ОСОБА_5 усвідомлюючи міру покарання за кримінальне правопорушення, може навмисно переховуватися від суду з метою уникнення.

Ризик того, що ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків є те, що вони не допитані в судовому засідання, що негативно вплине на хід судового розгляду.

Ризиком того, що ОСОБА_5 може вчиняти інше кримінальне правопорушення, оскільки обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину у сфері кримінального правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби та у випадку не застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, останній будучи військовослужбовцем та перебуваючи за місцем несення військової служби може вчиняти нові кримінальні правопорушеення.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи. При цьому, тримання особи під вартою може відбуватися лише на підставі відповідного рішення компетентного суду.

Суд враховує тяжкість кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_5 , те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом та приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається прокурор, дають достатні підстави суду вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Застосовуючи такий вид запобіжного заходу, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованого злочину, а також приймає до уваги тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим.

Обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід, з урахуванням його тривалості, не виходить за межі розумного строку, відповідає особі обвинуваченого, позбавляє можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню від суду.

Захисником не доведено, що відпали ризики, передбачені ст. 177 КПК України та наведені вище.

Суд вважає, що на даній стадії судового розгляду кримінального провадження тримання під вартою виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 до 18 травня 2026 року включно.

На підставі ч. 4 ст. 183 КПК України суд не визначає розмір застави щодо ОСОБА_5 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 314-316 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто по 18 травня 2026 року включно, без визначення застави.

Копію ухвали скерувати начальнику Київського слідчого ізолятора - для виконання, прокурору та захиснику - для відома.

Копію ухвали вручити обвинуваченому.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Строк дії ухвали тримання під вартою - по 18 травня 2026 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Cуддя ОСОБА_1