Справа №: 671/2239/25
УХВАЛА

03 березня 2026 року м. Волочиськ

Волочиський районний суд Хмельницької області в складі колегії суддів:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ФГ «Дзеленецьке» ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

представника ТОВ «Континентал Сервіс» ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Волочиську Хмельницької області клопотання захисника ОСОБА_8 про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні №0005254 від 22 жовтня 2014 року за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, місце проживання: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 186 КК України,

встановив:

До Волочиського районного суду Хмельницької області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0005254 від 22 жовтня 2014 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 186 КК України.

Захисник ОСОБА_8 ОСОБА_6 заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, посилаючись на те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України.

Захисник вказує, що ОСОБА_8 не набув статусу обвинуваченого, зважаючи, що повідомлення про підозру йому було вручене 23.07.2024 року, але не зазначено про те, що складено воно було 22.07.2024 року, тобто письмове повідомлення про підозру ОСОБА_8 вручене поза граничним строком, передбаченим ст.278 КПК України.

Крім того, формулювання обвинувачення є нечітким, твердження в обвинувальному акті є надуманими і такими, що не відповідають фактичним обставинам, а в більшості випадків - взаємосуперечливими по тексту самого ж обвинувального акту. Захисник зазначає, що неналежний виклад фактичних обставин кримінального правопорушення без зазначення всіх складових, передбачених ч.1 ст. 91 КПК України, які підлягають доказуванню, позбавляє ОСОБА_8 можливості захищатись від пред`явленого обвинувачення та порушує його право на захист.

Захисник також зазначає, що реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідає обвинувальному акту та фактичним обставинам справи, спотворює об`єктивну реальність та фактично підроблений з метою завуалювати порушення, які були допущені на досудовому розслідуванні, зокрема, під час повідомлення про підозру, вводить суд в оману та ставить сторону захисту в положення правової невизначеності.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений та захисник клопотання підтримали з викладених у ньому підстав.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечував, вважає, що підстави для повернення обвинувального акту відсутні, оскільки обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, обставини, на які посилається сторона захисту, підлягають з`ясуванню під час судового розгляду, а вручення повідомлення про підозру наступного дня після його складення та певні недоліки реєстру матеріалів досудового розслідування не є підставами для повернення обвинувального акту прокурору.

Представник потерпілого ФГ «Дзеленецьке» проти задоволення клопотання заперечував.

Представник ТОВ «Континентал Сервіс» покладався на розсуд суду.

Заслухавши учасників судового провадження, ознайомившись з обвинувальним актом, суд вважає, що клопотання захисника не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України в підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Ч. 4 ст. 110 ЦПК України визначено, що обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити відомості, які передбачені п.п. 1-9 цієї частини, зокрема, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, в обвинувальному акті у кримінальному провадженні №0005254 від 22 жовтня 2014 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 186 КК України, міститься виклад формулювання обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, яке є достатньо конкретним та зрозумілим для здійснення захисту від такого обвинувачення в суді. В обвинувальному акті викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважав встановленими, та які підлягають доказуванню згідно ст. 91 КПК України.

Повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність в ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд. Тобто, рішення про повернення обвинувального акту прокурору суд приймає у тому випадку, якщо без усунення виявлених недоліків кримінальне провадження не може бути призначене до судового розгляду.

Зазначені в клопотанні обставини, які захисник вважає непідтвердженими, можуть бути перевірені судом в установленому законом порядку лише під час судового розгляду, після з`ясування обставин кримінального провадження та перевірки їх доказами, дослідження наявних у справі доказів, а не під час підготовчого судового засідання. Тобто, в процесі підготовчого судового засідання суд позбавлений можливості вирішувати ті питання, які вирішуються судом за результатами судового розгляду. Оцінку ж доказів щодо їх допустимості, належності, достовірності та достатності суд має дати при ухваленні судового рішення за результатами судового розгляду кримінального провадження.

Суд вважає, що у разі встановлення під час судового розгляду інших обставин, прокурор не буде позбавлений можливості змінити обвинувачення, а сторона захисту, в свою чергу, оспорювати його.

Щодо посилання на недоліки реєстру матеріалів досудового розслідування, то відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, єдиним процесуальним документом, що підлягає дослідженню судом під час підготовчого судового засідання, є обвинувальний акт. Додатки до обвинувального акту, визначені ч. 4 ст. 291 КПК України, не є і не можуть бути предметом судового контролю під час підготовчого судового засідання. Кримінальний процесуальний кодекс не визначає наявність недоліків у реєстрі матеріалів досудового розслідування як підставу для повернення обвинувального акту прокурору.

Щодо аргументів захисника про те, що письмове повідомлення про підозру було вручене з пропуском строку, передбаченого ч.2 ст.278 КПК України, що має своїм наслідком втрату права на його вручення, внаслідок чого ОСОБА_8 не набув статусу обвинуваченого, суд зазначає наступне.

Положеннями ст. 278 КПК України визначено, що письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню.

Щодо недотримання вимог ст. 278 КПК України та вручення повідомлення про підозру на наступний день після його складення, суд звертає увагу на те, що процесуальні строки за своїм функціональним призначенням є засобами реалізації процесуальних прав або виконання процесуальних обов`язків. Залежно від цього сплив процесуальних строків тягне за собою різні правові наслідки: закінчення строку реалізації права спричиняє припинення можливості ним скористатися, сплив строку виконання обов`язків не припиняє необхідності виконати цей обов`язок і не тягне за собою припинення повноважень службової особи на здійснення обов`язкової дії.

Саме такі правові висновки викладені колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 02.05.2023 у справі № 750/5546/21 та колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 07.08.2019 у справі № 595/2098/14.

При цьому, КПК України визначені процесуальні наслідки лише у випадку порушення строку вручення повідомлення про підозру затриманій особі, тоді як ОСОБА_8 затриманим не був.

Крім того, захисник не навів об`єктивних доводів того, яким чином вручення повідомлення про підозру ОСОБА_8 на наступний день після його складення вплинуло на допустимість доказів, здобутих у кримінальному провадженні та реалізацію стороною захисту своїх процесуальних прав.

У встановленому КПК України порядку повідомлення про підозру також оскаржено не було.

З огляду на викладене, підстав для повернення обвинувального акту прокурору суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 291, 314, 372 КПК України, суд

постановив:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні №0005254 від 22 жовтня 2014 року - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуюча: суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3