Справа № 450/239/26 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/453/26 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2026 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 20 січня 2026 року, якою у кримінальному провадженні № 30000042 від 19.01.2026застосовано до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного за ч.4 ст.185 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави,

за участю:

прокурора ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_8 ,

встановила:

Ухвалою слідчого судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 20 січня 2026 року клопотання старшого слідчого СВ ВП №3 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_9 , яке погоджене прокурором Пустомтівської окружної прокуратур ОСОБА_7 , про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави задоволено частково.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме: з 20.01.2026 по 20.03.2026 включно.

Визначено підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 66 560,00 грн.

У разі внесення застави на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покладено наступні обов`язки:

- прибувати у слідче відділення ВП №3 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області за першою вимогою, в тому числі у разі виклику за допомогою телефонного зв`язку;

- не відлучатися за межі місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження про зміну свого місця проживання;

- утриматися від спілкування з свідками та потерпілим у кримінальному провадженні;

- здати, за наявності, на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, підозрюваний ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити нову, якою обрати щодо нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою його проживання.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що слідчим суддею не враховано, що у нього на утриманні перебуває мати похилого віку, його брати служать у ЗСУ, а також, що він теж має намір вступити до лав ЗСУ для захисту держави у цей складний час.

Заслухавши доповідь судді, захисника адвоката ОСОБА_8 , підозрюваного ОСОБА_6 на підтримку доводів апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_7 , який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали клопотання, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

У провадженні слідчого відділення ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області перебуває кримінальне проводження, внесене до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0000042 від 27.12.2025 за ч. 4 ст. 185 КК України.

19 січня 2026 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), повторно, поєднаного з проникненням у житло, вчиненому в умовах воєнного стану.

ОСОБА_6 підозрюється у вчинені тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання лише у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою вищенаведеної статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно зі ст. 178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно з ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Під час вирішення питання про задоволення клопотання слідчого слідчим суддею першої інстанції враховано вагомість наявних доказів про підозру вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винним у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання лише у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, особу підозрюваного, конкретні обставини вчинення злочину, ризики його позапроцесуальної поведінки, які існують.

Зокрема, слідчим суддею враховано, що підозрюваний, зважаючи на тяжкість можливого покарання у разі доведення його вини, може ухилятися від органу досудового розслідування та суду, впливати на потерпілих та свідків, продовжувати свою злочинну діяльність, та саме тому слідчий суддя дійшов висновку, що запобіжний захід у виді тримання під вартою зможе належним чином забезпечити поведінку останнього під час досудового розслідування та може запобігти ризикам, пов`язаним із перешкоджанням здійсненню кримінального провадження у будь-яких формах та цим ризикам неможливо запобігти шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Однією з підстав правомірного обмеження права на свободу й особисту недоторканність у кримінальному провадженні є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення. У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово тлумачив термін «обґрунтована підозра» і робив висновки про наявність чи відсутність такої у конкретних справах. Так, у справі «К.-Ф. проти Німеччини» 27.11.1997 року (заява №144/1996/765/962) ЄСПЛ знову наголошував, що обґрунтованість підозри, наявність якої має служити підставою для арешту, є невід`ємним елементом запобіжної гарантії проти свавільного арешту й затримання й що це передбачено п. «с» ч.1 ст.5 Конвенції. Наявність «обґрунтованої підозри» означає, що вже існують факти або інформація, які спроможні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа ймовірно вчинила правопорушення.

Так, згідно з матеріалами провадження наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 підтверджується: протоколом прийняття усної заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 19.01.2026 року, заявами ОСОБА_10 від 19.01.2026 року, протоколами огляду місця події від 19.01.2026 року; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_10 від 19.01.2026 року; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 від 19.01.2026 року; довідкою № ; копією вироку Пустомитівського районного суду Львівської області від 31.03.2022 року; протоколом проведення слідчого експерименту від 19.01.2026 року; постановою про визнання речовим доказом від 17.01.2026 року та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

На переконання колегії суддів апеляційного суду, долучені до клопотання докази свідчать про причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого останньому кримінального правопорушення.

Ураховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_6 повідомлено про підозру, дані про його особу та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчим суддею обґрунтовано обрано саме такий вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Встановлені слідчим суддею ризики відповідно до ч.2 ст. 177, ст. 183 КПК України виправдовують застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і нівелюють твердження апелянта в цій частині.

Щодо застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, як про це просить обвинувачений, то можливість такого не встановлена, оскільки відсутнє переконання, що підозрюваний виправдає довіру, належним чином виконуючи свої процесуальні обов`язки, перебуваючи за місцем постійного проживання.

Окрім цього, відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України слідчим суддею визначається розмір застави з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Виходячи з прецедентної практики ЄСПЛ, уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність тримання обвинуваченого під вартою. Визначаючи суму застави, суди повинні брати до уваги ризик того, що підозрюваний може ухилитися від покарання, обставини особистого життя та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа.

Поряд із тим, при визначенні розміру застави до уваги може братися розмір шкоди, що спричинив підозрюваний (справа «Мангурас проти Іспанії», рішення від 28 вересня 2010 року).

Відповідно до п.3 ч. 5 ст. 182 КПК України щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, розмір застави визначається в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Розмір застави має забезпечити певний рівень відповідальності підозрюваного, тим самим стримуючи його від можливих спроб маніпуляцій з метою уникнення покарання

За таких обставин у сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що з урахуванням наявності обґрунтованої підозри ОСОБА_6 , завданої злочином майнової шкоди, а також з урахуванням його майнового та сімейного стану та наявності вищевказаних ризиків - застава у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 66 560,00 грн на даному етапі досудового розслідування, буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків та запобіганню ризикам передбаченим ст. 177 КПК України.

На думку колегії суддів саме такий розмір застави обумовлений тим ступенем довіри до підозрюваної, при якому перспектива втрати застави буде для неї необхідним і достатнім стримуючим фактором, щоб не допустити невиконання ним процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість апеляційної скарги захисника.

Ухвала слідчого судді про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави є обґрунтованою та вмотивованою й підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

постановила :

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 20 січня 2026 року, якою застосовано до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного за ч. 4 ст. 185 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: