Справа № 482/144/26
Номер провадження 1-кс/482/106/2026
УХВАЛА

Іменем України

03 березня 2026 року місто Нова Одеса

Слідчий суддя Новоодеського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Нова Одеса, Миколаївської області клопотання прокурора відділу протидії порушення прав людини у правоохоронній та пенітенціарній сферах Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000962 від 14.11.2025, за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Новоодеського районного суду Миколаївської області на розгляд слідчому судді надійшло клопотання прокурора відділу протидії порушення прав людини у правоохоронній та пенітенціарній сферах Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000962 від 14.11.2025, за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189 КК України, про арешт майна, вилученого під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- мобільний телефон «Iphone 15 pro max», с.н. НОМЕР_1 , imei1: НОМЕР_2 , imei2: НОМЕР_3 , з сім картою НОМЕР_4 , поміщено до сейф-пакету №PSP2015931.

На обґрунтування клопотання вказано, що на початку липня 2025 року, більш точну дату та часу досудовим розслідуванням не встановлено ОСОБА_4 , перебуваючи на стадіоні, який розташований на перетині вулиць Погранична та Садова, під час розмови із ОСОБА_5 (кримінальне прізвисько « ОСОБА_6 »), повідомив останньому, що його син ОСОБА_7 утримується у Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор» (м. Миколаїв, вул. Лагерне поле 5) (далі за текстом ДУ «Миколаївський СІЗО»), за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України «Розбещення неповнолітніх, вчинене щодо малолітньої особи», а також повідомив, що він обізнаний, що через підозру у вчиненні такого правопорушення у ОСОБА_7 можуть виникнути проблеми під час утримання у вказаній установі попереднього ув`язнення.

Після цього, ОСОБА_5 вирішив організувати вчинення кримінального правопорушення злочину, направленого на незаконне збагачення інших осіб за рахунок одержання від ОСОБА_4 грошових коштів для придбання цигарок.

Так, на початку липня 2025 року, більш точну дату та часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи на стадіоні, який розташований на перетині вулиць Погранична та Садова, ОСОБА_5 у ході спілкування з ОСОБА_4 , будучи обізнаним, що син останнього ОСОБА_7 , утримується в ДУ «Миколаївський СІЗО», висунув останньому вимогу у передачі йому грошових коштів у сумі 2000 доларів США, з метою подальшого придбання цигарок, за невчинення відносно ОСОБА_7 насильства під час утримання останнього у вказаній установі попереднього ув`язнення звинувативши останнього, що він вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 156 КК України, яке відноситься до так званих «не порядних статей».

З метою подальшої реалізації злочинного плану, направленого на незаконне збагачення інших осіб за рахунок майна ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у невстановлений досудовим розслідуванням час, проте не пізніше 08.07.2025, звернувся до раніше йому знайомих осіб, які станом на липень 2025 року утримувалися у ДУ «Миколаївський СІЗО»: ОСОБА_8 (кримінальне прізвисько « ОСОБА_9 », який позиціонував себе «смотрящим» у ДУ «Миколаївський СІЗО»), ОСОБА_10 (кримінальне прізвисько « ОСОБА_11 », який утримувався у камерному приміщенні № 115 вказаної установи попереднього ув`язнення), з якими на той час перебував у дружніх стосунках, а також невстановленої особи на ім`я ОСОБА_12 , з метою здійснення останніми погроз ОСОБА_7 та ОСОБА_4 щодо застосування відносно ОСОБА_7 насильства та спонукання ОСОБА_4 до передачі грошових коштів ОСОБА_5 .

З цією метою, діючи за попередньою змовою групою осіб, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, бажаючи їх настання та переслідуючи корисливий мотив, за для реалізації злочинного плану ОСОБА_5 , а саме незаконного отримання грошових коштів для придбання цигарок від ОСОБА_4 , у невстановлений досудовим розслідуванням час та дату, але не пізніше 04.07.2025, ОСОБА_10 (кримінальне прізвисько « ОСОБА_11 ») діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , невстановленою в ході досудового розслідування особою на ім`я ОСОБА_13 , утримуючись у камерному приміщенні №115 ДУ «Миколаївський СІЗО», користуючись повнотою неформальної влади в середині даного приміщення, на прохання невстановленої особи на ім`я ОСОБА_14 , забезпечив визначення адміністрацією ДУ «Миколаївський СІЗО» місця утримання ОСОБА_7 у камерному приміщенні №115 вказаної установи попереднього ув`язнення, таким чином, розпочав створювати необхідні умови, для спонукання передачі ОСОБА_4 грошових коштів ОСОБА_5 ..

У подальшому, 13.07.2025 у період часу з 17 год 26 хв по 18 год 50 хв перебуваючи у камерному приміщенні № 115 ДУ «Миколаївський СІЗО» ОСОБА_10 (кримінальне прізвисько « ОСОБА_11 »), діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою реалізації обумовленого з ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та невстановленою особою на ім`я ОСОБА_12 злочинного плану, здійснюючи у ході спілкування психологічний тиск, висунув ОСОБА_7 вимогу про необхідність передачі грошових коштів, у сумі 5000 доларів США, з метою подальшого утримання у ДУ «Миколаївський СІЗО» без вчинення насильства відносно останнього звинувативши ОСОБА_7 у тому, що він вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 156 КК України, яке на його думку відноситься до так званих «не порядних статей».

ОСОБА_7 розуміючи, що він перебуває у установі попереднього ув`язнення та відповідно до ст. 6 Закону України «Про попереднє ув`язнення» його обов`язки та права, встановлені законодавством для громадян України, обмежені та він не має можливості вільного пересування, з метою захисту свого життя та здоров`я, користуючись мобільним телефоном, який останньому надав ОСОБА_10 та який, відповідно до Переліку продуктів харчування, предметів першої необхідності, інших речей та предметів, заборонених для передавання ув`язненим і засудженим, а також для користування та зберігання при собі, забороненим предметом для користування, який є додатком 1 до Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 14.06.2019 № 1749/5, є забороненим предметом для користування та зберігання при собі ув`язненими, зателефонував ОСОБА_4 , і за вказівкою ОСОБА_10 (кримінальне прізвисько « ОСОБА_11 ») повідомив про необхідність у передачі грошових коштів у сумі 5000 доларів США.

У подальшому, 13.07.2025 о 19:18 год. ОСОБА_10 (кримінальне прізвисько « ОСОБА_11 ») з метою узгодження протиправних дій, за для виконання злочинного плану ОСОБА_5 , повідомив ОСОБА_8 (кримінальне прізвисько « ОСОБА_9 »), що ОСОБА_7 не визнає факт вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, яке на їх думку відноситься до так званих «не порядних статей», на що, ОСОБА_8 (кримінальне прізвисько « ОСОБА_9 ») запевнив, що він користуючись повнотою неформальної влади і злочинним впливом у ДУ «Миколаївський СІЗО» створить умови та вплине на адміністрацію ДУ «Миколаївський СІЗО» для переведення ОСОБА_7 та визначення подальшого місця утримання останнього у камерному приміщенні № 131 вказаної установи попереднього ув`язнення, яке перебуває під його злочинним впливом.

В подальшому в липні 2025 року, більш точну дату та час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , який є батьком ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_5 , що грошові кошти у сумі 2000 доларів США для придбання цигарок готові до передачі, та за вказівкою ОСОБА_5 , передав їх невстановленій в ході досудового розслідування особі.

Далі, 14.07.2025 о 14:15 год. ОСОБА_8 (кримінальне прізвисько « ОСОБА_9 ») в ході спілкування з ОСОБА_10 (кримінальне прізвисько « ОСОБА_11 »), повідомив, що питання щодо передачі грошових коштів ОСОБА_4 за невчинення у подальшому насильства над ОСОБА_7 , під час утримання останнього у ДУ «Миколаївський СІЗО», він узгодив із ОСОБА_5 (кримінальне прізвисько « ОСОБА_6 »), після чого ОСОБА_10 (кримінальне прізвисько « ОСОБА_11 ») у тій же розмові, запропонував не здійснювати сильний тиск на ОСОБА_7 , із чим, у свою чергу, ОСОБА_8 погодився.

Так, 15.07.2025 о 19:29 год., ОСОБА_5 в ході телефонної розмови з ОСОБА_8 повідомив останньому, що отримав від ОСОБА_4 , який є батьком ОСОБА_7 , грошові кошти у сумі 2000 доларів США та придбає на вказану суму цигарки.

Таким чином, ОСОБА_5 (кримінальне прізвисько « ОСОБА_6 »), обґрунтовано підозрюється у тому, що він, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 (кримінальне прізвисько « ОСОБА_9 », який позиціонував себе «смотрящим» у ДУ «Миколаївський СІЗО»), ОСОБА_10 (кримінальне прізвисько « ОСОБА_11 », який утримувався у камерному приміщенні № 115 вказаної установи попереднього ув`язнення), з якими на той час перебував у дружніх стосунках, а також невстановленою особою на ім`я ОСОБА_12 , переслідуючи корисливий мотив, з метою незаконного збагачення інших осіб, протягом липня 2025 року, здійснив вимагання у ОСОБА_4 грошових коштів у сумі 2000 доларів США, для подальшого придбання цигарок, з погрозою вчинення насильства над ОСОБА_7 під час утримання останнього у ДУ «Миколаївський СІЗО», звинувативши останнього, що він вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 156 КК України, яке на їх думку відноситься до так званих «не порядних статей».

Під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження, встановлено, що до вчинення дій, пов`язаних із вимаганням передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, вчинене за попередньою змовою групою осіб в умовах воєнного стану, можливо причетна ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Факт причетності ОСОБА_15 до вчинення вказаного кримінального правопорушення підтверджується матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

30 грудня 2025 року слідчим суддею Новоодеського районого суду Миколаївської області надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

22.01.2026 слідчим у кримінальному провадженні проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ухвали слідчого судді Новоодеського районого суду Миколаївської області.

В ході проведення обшуку було виявлено та в подальшому вилучено наступні предмети та речі:

- мобільний телефон «Iphone 15 pro max», с.н. НОМЕР_1 , imei1: НОМЕР_2 , imei2: НОМЕР_3 , з сім картою НОМЕР_4 , поміщено до сейф-пакету №PSP2015931.

Вилучені речі та предмети були упаковані до відповідних сейф-пакетів. Більше в ході обшуку нічого не виявлено та не вилучалось.

22.01.2026 виявленні в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , предмети та речі було визнано речовими доказами по кримінальному провадженню.

Вказані предмети відповідно до ст. 98 КПК України можуть бути речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки містять на собі сліди кримінального правопорення, та відомості, які можуть бути використані, як доказ факту, чи обставин, або їх спростування, що встановлюються під час кримінального провадження.

На даний момент у органу досудового розслідування є підстави вважати, що вилучені в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , речі, які належать ОСОБА_15 , можуть бути використанні під час вчинення вказаного кримінального правопорушення.

22.01.2026 слідчим винесено постанову про визнання вищезазначених речей речовими доказами, оскільки вони відповідають критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України - є матеріальним об`єктом, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, містять відомості, які використовуються як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, набуті кримінально протиправним шляхом.

Зазначене майно необхідне для забезпечення його збереження як речового доказу, запобігання можливості приховування, знищення доказів злочинної діяльності, проведення огляду, призначення криміналістичних експертиз, а також має суттєве значення для розслідування кримінального провадження.

Незастосування арешту на вищевказане вилучене майно може привести до його зникнення, втрати або пошкодження, що може позбавити можливості використати його, як доказ у кримінальному провадженні, перешкодити швидкому, повному та неупередженому розслідуванню, а також притягненню до відповідальності кожного, хто вчинив кримінальне правопорушення, в міру своєї вини.

Виявлене відповідають п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України є використаним, як засіб чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення зберегли на собі його сліди.

Прокурор у судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву, в якій просив про розгляд клопотання за його відсутності, клопотання підтримав з підстав у ньому викладених.

Власник майна в судове засідання не викликався, належним чином повіодмлявся про час і місце розгляду клопотання.

Вивчивши доводи клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання.

Так, матеріалами клопотання підтверджується наявність підстав вважати, що було вчинено злочин, передбачений ч.4 ст. 189 КК України.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні слідчого управління ГУНП в Миколаївській області перебуває кримінальне провадження № 0000962, з попередньою правовою кваліфікацією за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189 КК України.

22.01.2026 року під час проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено:

- мобільний телефон «Iphone 15 pro max», с.н. НОМЕР_1 , imei1: НОМЕР_2 , imei2: НОМЕР_3 , з сім картою НОМЕР_4 , поміщено до сейф-пакету №PSP2015931.

Вилучені речі, відповідно ч.7 ст.236 КПК України, вважаються тимчасово вилученим майном.

Виявлене відповідає п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України є використаним, як засіб чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення зберегли на собі його сліди. Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Арешт майна допускається в тому числі і з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, зокрема є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

З огляду на обставини кримінального провадження, враховуючи положення ч.ч. 1, 2 ст. 170 КПК України щодо завдання та мети арешту, слідчий суддя приходить до висновку, що майно про арешт якого просить прокурор, відповідає критеріям речового доказу та на підставі статті 170 КПК України підлягає арешту з метою забезпечення його збереження в стані, у якому воно містить у собі докази.

Виходячи із даних матеріалів судового провадження, на цьому етапі провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою виконання завдань кримінального провадження, так як незастосування арешту в даному випадку може призвести до зникнення вказаного майна, приховування слідів злочину, настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно вилучене під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

- мобільний телефон «Iphone 15 pro max», с.н. НОМЕР_1 , imei1: НОМЕР_2 , imei2: НОМЕР_3 , з сім картою НОМЕР_4 , який поміщено до сейф-пакету №PSP2015931;

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Ухвала може бути скасована в порядку ст. 174 КПК України за клопотанням власника, володільця майна, що не був присутнім під час розгляду.

Слідчий суддя ОСОБА_1