УХВАЛА

2 березня 2026 року

м. Київ

справа № 291/493/19

провадження № 51-622 ск 26

Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

перевіривши касаційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_4 на ухвалу Житомирського апеляційного суду від 19 січня 2026 року про відмову у відкритті апеляційного провадження,

установила:

Обвинувачений ОСОБА_4 звернувся з питань перегляду вказаного судового рішення у касаційному порядку.

Згідно зі ст. 129 Конституції України право на касаційне оскарження забезпечується у визначених законом випадках та порядку. Отже, передбачені ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) вимоги до касаційної скарги є обов`язковими.

Перевіривши подану скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що при зверненні не було додержано п. 4 ч. 2, частин 3, 5 цієї статті.

Відповідно до законодавчих положень у касаційній скарзі має бути зазначено правове обґрунтування заявленої вимоги, адже згідно зі ст. 433 КПК суд касаційної інстанції (далі - Суд) ревізує правильність застосування норм права і наділений повноваженнями скасувати оспорюване рішення виключно на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 указаного Кодексу. Тому в поданій скарзі належить зазначити доводи, котрі свідчать про допущення судом апеляційної інстанції таких порушень, які є істотними і зумовлюють скасування оспорюваної ухвали.

Окреслене при зверненні до Верховного Суду було залишено поза увагою.

Зокрема, у поданій скарзі не наведено доводів, які би свідчили про допущення апеляційним судом таких порушень, котрі в розумінні положень ст. 412 КПК у їх взаємозв`язку з ч. 5 ст. 190, статтями 392, 399 цього Кодексу, є істотними і зумовлюють обов`язкове скасування оспорюваної ухвали. Ототожнюючи процедуру оголошення у міжнародний розшук й надання дозволу на затримання із запобіжним заходом - тримання під вартою, ОСОБА_4 не обґрунтовує своєї позиції з огляду на те, що ухвала слідчого судді в частині обрання вказаного заходу була предметом перегляду в апеляційному порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 427 КПК, якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі. Однак подана касаційна скарга не містить жодних застережень щодо цієї обставини.

Також усупереч ч. 5 згаданої норми процесуального права обвинуваченим не додано копії оспорюваної ухвали засвідченої належним чином, як це передбачено Інструкцією з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20 серпня 2019 року № 814 (у редакції наказу від 17 жовтня 2023 року №485) або п. 5.26 ДСТУ 4163:2020 «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів». Недолучення копії судового рішення стає на заваді реалізації положень ст. 428 КПК.

Ураховуючи викладене колегія суддів уважає необхідним на підставі ч. 1 ст. 429 КПК залишити скаргу без руху й установити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала скаргу.

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, колегія суддів

постановила:

Касаційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_4 на ухвалу Житомирського апеляційного суду від 19 січня 2026 року про відмову у відкритті апеляційного провадження залишити безруху і встановити строк для усунення недоліків упродовж п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3