Справа № 201/2254/26
Провадження № 1-кс/201/592/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2026 року м. Дніпро

Соборний районний суд міста Дніпра у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора відділу Луганської обласної прокуратури ОСОБА_3 (ВКЗ), захисника ОСОБА_4 (ВКЗ), розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого 2 відділення 2 відділу СУ ГУ СБУ в Донецькій і Луганській областях ОСОБА_5 , погодженого прокурором відділу Луганської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваній у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, у кримінальному провадженні № 0000128, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.02.2025 року, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий виклад клопотання.

Слідчий за погодженням із прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому зазначив про встановлені обставини кримінального провадження, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, набуття ОСОБА_6 статусу підозрюваної у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, яка до слідчого за викликами не з`являється, перебуває на тимчасово окупованій території, її оголошено у розшук, про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому просив в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України обрати їй запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Позиції учасників.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав в повному обсязі з підстав, вказаних в клопотанні.

Захисник поклався на розсуд суду з огляду на відсутність конфіденційної бесіди та неузгодження правової позиції.

Встановлені слідчим суддею обставини.

Відповідно до статей 1-3, 6 Конституції України Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава; Суверенітет України поширюється на всю її територію; Україна є унітарною державою; Територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною; Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність; Державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову; Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Згідно зі статтями 17, 19, 65, 68 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. На території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом. На території України не допускається розташування іноземних військових баз. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України; Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

У березні-квітні 2014 року у м. Луганськ та в інших населених пунктах Луганської області розпочалася збройна агресія російської федерації (далі рф) шляхом неоголошених та прихованих вторгнень підрозділів збройних сил та інших силових відомств рф, організації та підтримки терористичної діяльності та діяльності, направленої на окупацію Луганської області та порушення територіальної цілісності України.

В окремих містах та районах Луганської області, всупереч законодавству України, 11.05.2014 проведено незаконний референдум з питання «Про підтримку акту про державну самостійність Луганської народної республіки», за результатами якого 12.05.2014 проголошено створення незаконного псевдодержавного утворення «луганська народна республіка» (далі «лнр»).

У результаті вищезазначених подій значна кількість території та населених пунктів Луганської області протягом квітня-вересня 2014 року опинилась під контролем регулярних з`єднань і підрозділів збройних сил та інших військових формувань рф, підпорядкованих і скеровуваних ними російських радників та інструкторів, рф на території Луганської області т.зв. «лнр»

24.02.2022 російською федерацію здійснено повномасштабне військове вторгнення на територію України, у зв`язку із чим розпочато збройну агресію та ведення агресивної війни проти України з метою повалення конституційного ладу, територіальної цілісності та захоплення території України.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб та у подальшому строк дії воєнного стану в Україні неодноразово безперервно продовжувався Указами Президента України із затвердженням Верховною Радою України шляхом прийняття відповідних Законів України.

Резолюцією Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй «Агресія проти України» A/RES/ES-11/1 від 02.03.2022 та Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визнано, що рф вчинила агресію проти України, порушивши базові норми ООН, тобто є державою-агресором.

У результаті вищезазначених подій, значна частина території Луганської області опинилась під контролем регулярних з`єднань і підрозділів збройних сил та інших військових формувань рф, підпорядкованих і скеровуваних ними російських радників та інструкторів, окупаційних адміністрацій рф на території Луганської області.

Відповідно до п. 7 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована рф територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування рф та окупаційна адміністрація рф встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування рф встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації рф .

Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 № 376 затверджено «Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією».

Відповідно до вказаного переліку територія Луганського району Луганської області в який входить м. Луганськ з 07.04.2014 є тимчасово окупованою російською федерацією територією України.

Наказом «федеральної митної служби росії «про створення Луганської митниці» № 850 від 11.10.2022 на тимчасово окупованій території Луганської області створено т.зв. «Луганську митницю».

Згідно з федеральним закону рф «про службу в митних органах російської федерації» (мовою оригіналу: «о службе в таможенных органах российской федерации») № 114-ФЗ від 21.07.1997 служба у митних органах є особливим видом державної служби громадян рф, які здійснюють професійну діяльність з реалізації функцій, прав та обов`язків митних органів, що входять до системи правоохоронних органів рф.

Статтею 16 цього закону визначено права працівника митного органу, а статтею 17 визначено обов`язки працівника митного органу, які вказують на те, що «митні органи рф» (в т.ч. незаконно створенні на тимчасово окупованій території) є правоохоронними органами.

Разом з тим, відповідно до «положення «про федеральну митну службу», затвердженого постановою уряду рф «про затвердження положення про федеральну митну службу, внесення змін до положення про міністерство фінансів російської федерації та визнання такими, що втратили чинність, деяких актів та окремих положень деяких актів уряду російської федерації» № 636 від 23.04.2021 (мовою оригіналу: «об утверждении положения о федеральной таможенной службе, внесении изменений в положение о министерстве финансов российской федерации и признании утратившими силу некоторых актов и отдельных положений некоторых актов правительства российской федерации») федеральна митна служба є федеральним органом виконавчої влади, що здійснює відповідно до законодавства рф функції контролю та нагляду в галузі митної справи (митний контроль), функції органу валютного контролю, функції захисту прав на об`єкти інтелектуальної власності, функції забезпечення дотримання заходів нетарифного регулювання, заходів технічного регулювання, заходів експортного контролю, у тому числі заходів щодо продукції військового призначення, функції проведення транспортного контролю в пунктах пропуску через державний кордон рф, функції проведення радіаційного контролю, функції проведення санітарно-карантинного, карантинного фітосанітарного контролю, федерального державного контролю (нагляду) у сфері безпечного поводження з пестицидами і агрохімікатами, федерального державного контролю (нагляду) у галузі насінництва щодо насіння сільськогосподарських рослин та федерального державного ветеринарного нагляду відповідно до компетенції федеральної митної служби, встановленої законодавством рф та урядом рф, у спеціально обладнаних та призначених для цих цілей пунктах пропуску через державний кордон рф (спеціалізовані пункти пропуску), функції з виявлення, попередження та припинення злочинів та адміністративних правопорушень, віднесених до компетенції митних органів рф, а також інших пов`язаних з ними злочинів та правопорушень. Федеральна митна служба здійснює свою діяльність безпосередньо через територіальні органи федеральної митної служби.

Наказом федеральної митної служби рф «про місцезнаходження та регіони діяльності митних органів південного митного управління» № 75 від 25.01.2024 (мовою оригіналу: о местонахождении и регионах деятельности таможенных органов южного таможенного управления) визначено місцезнаходження та регіон діяльності т.зв. «Луганської митниці», а саме: місцезнаходження - м. Луганськ, Жовтневий район, вул. 26 Бакинських Комісарів, буд. 155, регіон діяльності лнр.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», окупаційна адміністрація рф сукупність державних органів і структур рф, функціонально відповідальних за управління тимчасово окупованими територіями та підконтрольних рф самопроголошених органів, які узурпували виконання владних повноважень на тимчасово окупованих територіях та які виконували чи виконують властиві органам державної влади чи органам місцевого самоврядування функції на тимчасово окупованій території України, в тому числі органи, організації, підприємства та установи, включаючи правоохоронні та судові органи, нотаріусів та суб`єктів адміністративних послуг.

Викладене свідчить про те, що зайняття посади у т.зв. «Луганській митниці» є фактичним зайняттям посади в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території.

В період часу з 11.10.2022 по 25.10.2023, більш точний час встановити з об`єктивних причин не виявилось можливим, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи громадянкою України, усвідомлюючи здійснення відкритої збройної російської агресії проти України, переслідуючи особисті інтереси, маючи умисел на зайняття посади у незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території України, а саме: у т.зв. «Луганській митниці» та реалізуючи вказаний умисел, отримавши від невстановлених під час досудового розслідування осіб з числа представників т.зв. «лнр» підконтрольних державі-агресору рф пропозицію на призначення на посаду у зазначеному незаконному правоохоронному органі, погодилась на вказану пропозицію та добровільно, умисно, діючи в порушення вимог Конституції та законів України, зайняла посаду у незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території України, а саме посаду т.зв. «начальника відділу заборон, обмежень та товарної номенклатури Луганської митниці» (мовою оригіналу: «начальника отдела запретов, ограничений и товарной номенклатуры Луганской таможни») та приступила до виконання обов`язків, передбачених цією посадою та виконання функцій вказаного незаконного правоохоронного органу.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у добровільному зайнятті громадянином України посади в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Щодо обґрунтованої підозри.

Згідно зі ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Оскільки чинне законодавство не розкриває поняття обґрунтованої підозри, враховуючи ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі "Murray v.United Kingdom", 14310/88, 28.10.94, п. 55).

Уявлення про "обґрунтовану підозру" має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка оголосила про підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні такого кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, а також факт перебування останньої на тимчасово окупованій території повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

повідомленням про вчинення кримінального правопорушення від 26.02.2025 відповідно до якого ОСОБА_6 у жовтні 2023 року добровільно зайняла посаду у незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території, а саме посаду т.зв. «начальника відділу заборон, обмежень та товарної номенклатури Луганської митниці»;

інформацією з Державної прикордонної служби від 24.03.2025, відповідно до якої ОСОБА_6 лінію розмежування з тимчасово окупованими територіями та державний кордон України в період з 08.11.2017 не перетинала;

протоколами допитів свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які показали, що особисто знайомі з ОСОБА_6 , а також підтвердили факт зайняття останньою посади на тимчасово окупованій території, а саме посади т.зв. «начальника відділу заборон, обмежень та товарної номенклатури Луганської митниці»;

протоколами пред`явлення для впізнання за участі вищевказаних свідків за фотознімком ОСОБА_6 ;

протоколом огляду від 21.03.2025, яким встановлено т.зв. «наказ «федеральної митної служби росії «про створення Луганської митниці» № 850 від 11.10.2022, згідно якого на тимчасово окупованій території Луганської області створено т.зв. «Луганську митницю»;

протоколом огляду від 07.04.2025, яким встановлено федеральний закон рф «про службу в митних органах російської федерації» № 114-ФЗ від 21.07.1997 та згідно якого служба у митних органах є особливим видом державної служби громадян рф, які здійснюють професійну діяльність з реалізації функцій, прав та обов`язків митних органів, що входять до системи правоохоронних органів рф та який підтверджує виконання ОСОБА_6 службових обов`язків на підставі законодавства рф;

протоколами оглядів від 08.04.2025, 12.11.2025, в ході яких встановлено публікації з фотознімками на яких встановлено ОСОБА_6 , та в яких повідомляється про роботу окупаційної влади на тимчасово окупованій території;

висновком судово портретної експертизи від 12.12.2025, згідно якого на виявленому під час огляду від 12.11.2025 фотознімку зображена саме ОСОБА_6 ;

іншими доказами у даному кримінальному провадженні.

Щодо належного повідомлення про підозру і набуття статусу підозрюваної.

У ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , тобто на території, яка віднесена до тимчасово окупованої Російською Федерацією території України.

У зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації, воєнним станом в Україні, захопленням майже всієї території Луганської області, у тому числі м. Луганськ, проведенням бойових дій, беручи до уваги те, що існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території України та обґрунтовану неможливість вручити повістку про виклик особи, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, в газеті «Урядовий кур`єр» № 23 (8215) від 28.01.2026, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора опубліковано повістки про виклик ОСОБА_6 на 01.02.2026, 02.02.2026 та 03.02.2026 за зазначеною в повістці адресою органу досудового розслідування для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні за № 0000128 від 27.02.2025, та отримання письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, допиту в якості підозрюваного тощо.

Жодного разу у призначений час громадянка України ОСОБА_6 у призначене місце не з`явилась про неможливість та причини неприбуття не повідомила.

Відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію. Повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Главою 11 КПК України визначається порядок виклику слідчим, прокурором, судовий виклик і привід.

Відповідно до ч. 8 ст. 135 КПК України повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Враховуючи наведені вище обставини, слідчим за погодженням із прокурором 04.02.2026, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, ОСОБА_6 , повідомлено про підозру у відповідності та у спосіб, передбачений діючим кримінальним процесуальним законодавством України (опубліковано повідомлення про підозру на веб-сайті Офісу Генерального прокурора та в газеті «Урядовий кур`єр» № 29 (8221) від 04.02.2026, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження.

Таким чином, 04.02.2026 у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_6 , набула статусу підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Одночасно із повідомленням про підозру опубліковано повістки про виклик підозрюваної ОСОБА_6 на 08.02.2026, 09.02.2026 та 10.02.2026 за зазначеною в повістці адресою органу досудового розслідування для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0000128 від 27.02.2025, отримання письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, допиту в якості підозрюваного тощо.

Жодного разу у призначений час підозрювана ОСОБА_6 у призначене місце не з`явилась, про неможливість та причини неприбуття не повідомила.

Щодо ризиків.

Слідчий суддя вважає доведеними ризики, передбачені пунктами 1-3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При цьому слідчий суддя враховує, що як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися, а обов`язки, про покладення (продовження) яких клопоче орган досудового розслідування у разі обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, - бути у взаємозв`язку з ними. Однак, в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються. При встановленні ризиків кримінального провадження слідчий суддя застосовує стандарт достатності підстав вважати, що підозрюваний може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню. Оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, слідчий суддя має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду свідчать такі обставини: оскільки у разі визнання ОСОБА_6 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, останній загрожує реальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років.

Поряд з тим, слід врахувати, що ОСОБА_6 зареєстрована та постійно проживає в м. Луганськ, яке тривалий час є тимчасово окупованою територією, та розташоване неподалік державного кордону України з російською федерацією.

28.01.2026 та 04.02.2026 в порядку ст. ст. 133, 135 КПК України ОСОБА_6 повідомлено про її виклик (для проведення слідчих (розшукових) дій по вказаному кримінальному провадженню), шляхом опублікування відповідної інформації в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, а саме в газеті КМУ «Урядовий кур`єр» та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Таким чином, підозрювану ОСОБА_6 належним чином повідомлено про час, дату та місце проведення слідчих (розшукових) дій, але остання за викликами не прибула, причини не прибуття не повідомила.

Отже, підозрювана ОСОБА_6 здійснює систематичну відмову виконувати свої процесуальні обов`язки, остання неодноразово не з`являлась на виклики слідчого, що свідчить про її мету уникнути кримінальної відповідальності та переховуватись від органів досудового розслідування або суду у зв`язку з чим 17.02.2026 її оголошено у розшук.

Також, відповідно до інформації з Державної прикордонної служби від 24.03.2025 ОСОБА_6 лінію розмежування з тимчасово окупованими територіями та державний кордон України в період з 08.11.2017 не перетинала.

Поряд з тим, про наявність вказаного ризику свідчить спосіб вчинення злочину (вчинила умисно, під час воєнного стану, що має негативні наслідки для всієї територіальної громади та України в цілому, знаходиться на тимчасово окупованій території співпрацюючи з окупаційною адміністрацією, що з великою часткою ймовірності спонукатиме її до втечі у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу).

Про існування вказаного ризику також свідчить вагомість наявних доказів вчинення ОСОБА_6 інкримінованого злочину (вказує на невідворотність її притягнення до кримінальної відповідальності).

Про наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки органом досудового розслідування встановлюються всі обставини, які підлягають доказуванню, а також на теперішній час ОСОБА_6 має доступ до відповідних документів (накази, розпорядження, посадова чи службова інструкція, посвідчення, інша документація, відповідно до якої вона є т.зв. «начальником відділу заборон, обмежень та товарної номенклатури Луганської митниці», тощо) та інших об`єктів, які мають ознаки речових доказів та мають значення для даного кримінального провадження (блокноти, відзнаки, грамоти, фотозображення, відеозаписи, аудіо записи, тощо).

Перебування підозрюваної ОСОБА_6 поряд з вказаними документами та об`єктами з одночасною відсутністю доступу до них органу досудового розслідування, свідчить про наявність у підозрюваної можливості знищити чи сховати вказані докази з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, які викривають злочинну діяльність ОСОБА_6 , оскільки остання знає їх особисто тривалий час, тому може здійснювати тиск та схиляти їх як особисто, так і через інших осіб до дачі неправдивих показань, шляхом погроз, умовлянь, підкупу, тощо, тим саме перешкоджати встановленню об`єктивної істини у кримінальному провадженні

Також, підозрювана ОСОБА_6 під час вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення, співпрацювала з іншими невстановленими на даний час особами (представниками окупаційної адміністрації російської федерації), з якими остання перебуваючи на свободі зможе вільно спілкуватись та координувати їхні дії щодо приховування слідів вчинення кримінального правопорушення, вчинення тиску на свідків з метою схилити їх до відмови від дачі правдивих показань у кримінальному провадженні

Крім того, підозрювана ОСОБА_6 , знаходячись на тимчасово окупованій території Луганської області, займаючи посаду у незаконному правоохоронному органі має можливість впливати на свідків з числа осіб, що знаходяться у її підпорядкуванні, працюють в інших незаконних органах влади, на громадян, що звертаються з певними питаннями до останньої, тобто є свідками протиправних дій підозрюваної, тому ОСОБА_6 особисто має можливість незаконно впливати на таких свідків.

Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється: підозрювана ОСОБА_6 на теперішній час перебуває на території України, яка перебуває під контролем окупаційної адміністрації, активно співпрацює з представниками держави агресора та фактично своїми діями підтверджує намір продовжити скоєне нею кримінальне правопорушення, що надає їй можливість скоїти інше кримінальне правопорушення за відсутності контролю з боку влади України. Про наявність даного ризику також свідчить тривалість вже вчиненого нею кримінального правопорушення.

Щодо розшуку.

17.02.2026 на підставі ст. 281 КПК України підозрювану ОСОБА_6 оголошено в розшук.

Щодо перебування підозрюваної на окупованій території.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована російською федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування російської федерації та окупаційна адміністрація російської федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування російської федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації російської федерації.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 цього Закону адміністративна межа між тимчасово окупованою територією та іншою територією України визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на час подання клопотання, затвердженого Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 № 376 територія Луганського району Луганської області в який входить м. Луганськ з 07.04.2014 є тимчасово окупованою російською федерацією територією України.

Таким чином, факт тимчасової окупації території м. Луганськ є загальновідомим та не потребує додаткового підтвердження Радою національної безпеки і оборони України та Президентом України, крім того він визнаний Кабінетом Міністрів України.

Той факт, що підозрювана ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території свідчать вищевказані матеріали кримінального провадження.

Висновки.

З огляду на те, що у судовому засіданні знайшли своє підтвердження ті обставини, що ОСОБА_6 набула статусу підозрюваної у кримінальному провадженні, підозра є обґрунтованою, доведення органом досудового розслідування наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а також факт того, що сукупність доказів у своєму зв`язку вказують слідчому судді на достатність підстави вважати, що підозрювана перебуває на тимчасово окупованій території України, її оголошено у розшук, слідчим суддею встановлено достатні підстави для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу за відсутності підозрюваного, відповідно до приписів ч. 6 ст. 193 КПК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжним заходом є тримання під вартою.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке входить до вищевказаного переліку, підозра є обґрунтованою, доведення органом досудового розслідування наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а також враховуючи факт її переховування від органу досудового розслідування, а також те, що у кримінальному провадженні зібрані докази, які у своїй сукупності свідчать про вчинення нею інкримінованого їй кримінального правопорушення, беручи до уваги його тяжкість та специфіку, а також те, що у разі визнання її винною у вчиненні інкримінованого злочину їй може бути призначено покарання у виді реального позбавлення волі на строк до десяти років, дані про особу підозрюваної, до неї може бути застосований виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а тому клопотання підлягає задоволенню.

Щодо застави.

Згідно з абз. 7 ч. 4 ст. 183 КК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Згідно з абз. 8 ч. 4 ст. 183 КК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 КК України.

Оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке входить до переліку, перебуває на тимчасово окупованій території України, розмір застави слідчий суддя не визначає.

Інші питання.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Згідно ч. 4 ст. 197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі ч. 6 статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

Визначення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, тобто визначення, таким чином строку тримання особи під вартою, здійснюється лише під час застосування щодо особи запобіжного заходу, що відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України, можливе після затримання особи, а слідчий суддя, суд не пізніш як через сорок вісім годин з часу доставки такої особи до органу досудового розслідування, зобов`язаний розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід за обов`язкової присутності такого підозрюваного, обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178, 183, 193, 194, 197 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання - задовольнити.

Обрати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваній у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, у кримінальному провадженні № 0000128, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.02.2025 року, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

На підставі ч. 6 ст. 193 КПК України розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою після затримання особи і не пізніш, як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення, але може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1