Провадження №1-кс/193/48/26
У Х В А Л А

іменем України

20 березня 2026 року сел. Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду сел. Софіївка клопотання слідчого СВ відділення поліції №9 Криворізького районного управління поліції ГУ НП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді застави стосовно:

ОСОБА_5 , народженого ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Чернянка Чернянського району Белгородської області, рф, громадянина України, працюючого в період часу з 01.11.2022 по 31.12.2023 на посаді лікаря - стоматолога амбулаторно-поліклінічного відділення Софіївської багатопрофільної лікарні № 45 філії ДУ «ЦОЗ ДКВС України» у Дніпропетровській та Донецькій областях, за сумісництвом на 0,5 ставки посади, з вищою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.27, ч.4 ст. 191 КК України,

В С Т А Н О В И В:

19.03.2026 до Софіївського районного суду надійшло клопотання слідчого СВ ВП №9 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Софіївського відділу Криворізької східної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді застави відносно ОСОБА_5 , який в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000207 від 18.06.2025, підозрюється у вчинені злочину, передбаченого ч.5 ст.27, ч.4 ст. 191 КК України.

В обґрунтування підозри слідчим зазначено, що ОСОБА_5 , перебуваючи в період часу з 01.11.2022 по 31.12.2023 на посаді лікаря - стоматолога амбулаторно-поліклінічного відділення Софіївської багатопрофільної лікарні № 45 філії ДУ «ЦОЗ ДКВС України» у Дніпропетровській та Донецькій областях, (за сумісництвом на 0,5 ставки посади), безпосередньо підпорядковувався завідувачу медичної частини № 45 філії Державної установи «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» у Дніпропетровській та Донецькій областях ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка відповідно до посадової інструкції виконувала організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції і відповідно до ч.3 ст. 18 та ст. 364 КК України являлася службовою особою.

Так ОСОБА_5 , перебуваючи в невстановленому місці у невстановлену дату та час, але не пізніше 01.11.2022, вступив у злочинну змову з службовою особою, а саме завідувачем медичної частини № 45 філії Державної установи «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» у Дніпропетровській та Донецькій областях ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (обвинувальний акт відносно якої направлено до суду) на розтрату чужого майна, вчиненого шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, а саме розтрату грошових коштів Державної установи «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» у Дніпропетровській та Донецькій областях, шляхом внесення в табеля обліку використання робочого часу (типова форма № П-5) недостовірних відомостей про начебто відпрацьованих ОСОБА_5 на вище зазначеній посаді 239 днів, для подальшого зарахування надлишково сплачених грошових коштів у виді заробітної плати на наданий останнім особистий банківський рахунок та обернення їх на власну користь.

ОСОБА_5 , у невстановленому місці у невстановлену дату та час, але не пізніше 01.11.2022, виконуючи відведену йому роль у спільному злочинному плані, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, як пособник з корисних мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_7 , в умовах воєнного стану, за невстановлених досудовим слідством обставин, надав останній згоду та власноруч написав заяву на зарахування його до штату лікарів лікарського закладу, та надав банківські реквізити та необхідні відомості для використання його особистого банківського рахунку, як засобу вчинення кримінального правопорушення для зарахування надлишково сплачених грошових коштів у виді зайво нарахованої заробітної плати від ДУ «ЦОЗ ДКВС України» у Дніпропетровській та Донецькій областях. (ІН ), та подальшого сприяння у приховувані кримінального правопорушення шляхом обернення грошових коштів, здобутих злочинним шляхом, на власну користь.

В період часу з 01.11.2022 по 31.12.2023, ОСОБА_5 , реалізовуючи свій єдиний злочинний умисел направлений на пособництво у розтраті чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене в умовах воєнного стану, перебуваючи на посаді лікаря-стоматолога Софіївської багатопрофільної лікарні № 45 філії ДУ «ЦОЗ ДКВС України» у Дніпропетровській та Донецькій областях, за попередньою змовою з начальником Софіївської багатопрофільної лікарні № 45 філії ДУ «ЦОЗ ДКВС України» у Дніпропетровській та Донецькій областях ОСОБА_7 , незважаючи на вимоги Положення про Софіївську багатопрофільну лікарню № 45 філії ДУ «ЦОЗ ДКВС України» у Дніпропетровській та Донецькій областях, Правил внутрішнього розпорядку ДУ «ЦОЗ ДКВС України», Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 (із змінами), наказу філії ДУ «ЦОЗ ДКВС України» у Дніпропетровській та Донецькій областях від 24.07.2020 № 284-Дн, наказу Міністерства праці та соціальної політики України від 05.10.2005 № 308/519, а також на вимоги обліку використання робочого часу і наказу Державного комітету статистики України від 05.12.2008 № 489 (із змінами), достовірно знаючи, що заробітна плата працівнику нараховується за наданими до філії Державної установи «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» у Дніпропетровській та Донецькій областях табелями обліку використання робочого часу працівника та є підставою для нарахування відповідної заробітної плати, відвідував своє робоче місце не за графіком роботи лікарні та без обліку використання робочого часу начальником лікарні ОСОБА_7 .. Остання свідомо безпідставно вносила завідомо неправдиві відомості до табелів обліку використання робочого часу (типова форма № П-5) про начебто перебування на робочому місці лікаря-стоматолога (0,5 ставки, сумісник) Софіївської багатопрофільної лікарні № 45 ДУ «ЦОЗ ДКВС України» у Дніпропетровській та Донецькій областях ОСОБА_5 .

В результаті чого, згідно висновку судово-економічної експертизи №01-25 від 11.04.2025, останньому без законних на те підстав нарахована заробітна плата на особовий рахунок № НОМЕР_1 ) ДУ «ЦОЗ ДКВС України» у Дніпропетровській та Донецькій областях у сумі 77 522 грн. 89 коп., за фактично невідпрацьованих 239 робочих дня, та зазначені грошові кошти перераховані на відкритий ОСОБА_5 банківський рахунок у АТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_2 . Після чого останній розпорядився вказаними грошовими коштами на власний розсуд.

При цьому ОСОБА_5 усвідомлював, що насправді підстави для перерахування коштів на його власний рахунок за невідпрацьований робочий час відсутні.

Таким чином в період часу з 01.11.2022 по 31.12.2023, перебуваючи на посаді лікаря-стоматолога (0,5 ставки, сумісник) Софіївської багатопрофільної лікарні № 45 ДУ «ЦОЗ ДКВС України» у Дніпропетровській та Донецькій областях, умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_7 , в умовах воєнного стану, здійснив пособництво у розтраті чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненого в умовах воєнного стану, а саме грошовими коштами у сумі 77 522 грн. 89 коп. за невідпрацьованих 239 робочих дня, та подальше приховування вчиненого кримінального правопорушення, чим завдано майнової шкоди державі в особі філії ДУ «ЦОЗ ДКВС України» у Дніпропетровській та Донецькій областях на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 191 КК України за ознаками пособництва в розтраті чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене в умовах воєнного стану.

Слідчий вважає, що підозра оголошена ОСОБА_5 є обґрунтованою та достатньо ризиків для вирішення питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави.

На думку слідчого, вказані обставини свідчать про неможливість застосування щодо ОСОБА_5 інших більш м`яких видів запобіжних заходів, такі не будуть та являються недостатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам порівняно з запобіжним заходом у виді застави.

На підставі наведеного, просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді застави в розмірі двадцяти чотирьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 79 872 грн., з покладенням на нього обов`язку повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з свідками ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 ; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Прокурор у судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді застави підтримав та просив задовольнити з підстав, викладених у клопотанні, зауваживши на наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливості переховуватися від органу досудового розслідування та суду та незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні щодо поданого клопотання заперечує, вказує на те, що він є особою похилого віку, пенсіонером, вік складає 74 роки, проживає в орендованій квартирі, оскільки його житло перебуває на окупованій території, іншого нерухомого майна у власності немає, є ВПО, отримує пенсію біля п`яти тисяч гривень та отримає виплати як внутрішньо переміщена особа дві тисяі гривень, має поганий стан здоров`я, на лікування необхідні значні кошти, отже застосування такого виду запобіжного заходу як застава буде накладати на нього значний невиправданий тягар. Просить суд відмовити слідчому у задоволенні вказаного клопотання.

Захисник підозрюваного - адвокат Касьян згідно поданого заперечення проти клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді застави проти клопотання слідчого також заперечує, зазначаючи при цьому, що ОСОБА_5 є особою похилого віку, пенсіонером за віком та отримує пенсію в розмірі 5790,92 грн., що підтверджується довідкою з Пенсійного Фонду України за січень 2026 року, є внутрішньо переміщеною особою з м. Бахмут Донецької області. Згідно огляду лікаря від 18.03.2026 р. підозрюваний хворіє та має низку хронічних захворювань, а саме: атеросклеротична хвороба серця, захворювання сечової системи, хвороба нирок (стан після гемодіалізу), хронічний бронхіт, гіпертонія з ускладненнями, пієлонефрит, інсулінозалежний цукровий діабет, вірусний гепатит В без дельта-агента, захворювання судин мозку. Під час досудового розслідування був допитаний в якості свідка 16.12.2023 р., надавав показання в якості підозрюваного 13.03.2026 р. з`явившись за викликом слідчого, також з`явився за викликом слідчого 19.03.2026 р. для отримання клопотання про обрання запобіжного заходу. Стверджує. що стороною обвинувачення, не надано жодного вмотивованого доказу в підтвердження наявності ризиків, передбачених ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, а також документів, які свідчать про обґрунтованість підозри. Стверджує, що ОСОБА_5 з`являється на всі виклики слідчого вчасно та добровільно, що свідчить лише про сумлінну співпрацю з органами досудового розслідування. Обставини, коли підозрюваний не з`явився за викликом підтверджуються об`єктивними фактами, а саме відвідуванням лікаря та поганим самопочуттям. Звертає увагу суду на те, що в досудовому розслідування не виявлено жодного факту впливу ОСОБА_5 , на потерпілого чи свідків, тому дане твердження сторони обвинувачення взагалі не повинно прийматись судом до уваги, так як даний факт ґрунтується на припущеннях слідчого та не підтверджений жодним належним доказом, встановленим Кримінальним процесуальним кодексом України. Наголошує на тому, що підозрюваний сприяє розслідуванню злочину та неодноразово надавав покази. Станом на сьогодні ОСОБА_5 проживає в м. Кропивницький, вже не працює в філії ДУ «ЦОЗ ДКВС України» у Дніпропетровській та Донецькій областях та не має жодного спілкування з визначеними у клопотанні особами. З врахуванням викладених обставин, просить суд відмовити в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Заслухавши доводи слідчого та прокурора, які підтримали своє клопотання, аргументи підозрюваного та його захисника, які заперечували проти його задоволення, дослідивши клопотання та додані до нього усіма учасниками документи, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Слідчим суддею встановлено, що ВП №9 Криворізького РУП ГУ НП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000207, відомості про яке внесені 18.06.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.4 ст.191 КК України.

У рамках цього кримінального провадження 07.03.2026 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.27, ч.4 ст. 191 КК України, тобто у пособництві в розтраті чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене в умовах воєнного стану.

Згідно зі ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Обґрунтованість підозри відносно ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину органом досудового розслідування підтверджується доданими до клопотання та оглянутими в судовому засіданні доказами, зокрема: висновком експерта за результатами проведення судової економічної експертизи №01-25 по матеріалам досудового розслідування кримінального правопорушення №0000075 від 11.04.2025, протоколом огляду предмета від 25.12.2023, протоколом допиту підозрюваного від 13.03.2026.

Слідчий суддя вважає, що копії вищевказаних матеріалів кримінального провадження з достатньою імовірністю підтверджують існування «розумної підозри» щодо причетності ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, в межах розслідування якого ставиться питання про застосування до підозрюваного обмежувального заходу.

Відповідно до п.175 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.

Відповідно до Рішень Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. І такі докази мають бути досить переконливими, щоб суддя на підставі їх розумної оцінки міг визнати причетність особи до вчинення злочину вірогідною.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Тому факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку, чи й просто для складання обвинувального акту, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Достатність доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення є оціночними поняттями. Слідчий суддя вважає, що усі ті докази, що зібрані на даний час органом досудового розслідування є вагомими, які вказують на обґрунтованість підозри відносно ОСОБА_5 .

Статтею 131 КПК України визначено, що запобіжний захід є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним з видів запобіжних заходів, є застава, яка згідно з ч. 1 ст. 182 КПК України полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

За частинами 4, 5 статті 182 КПК, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього і визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину у розмірі від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прокурор, як на підставу обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі, яка передбачена за вчинення тяжкого злочину, посилається на існування ризиків, передбачених п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, вважає, що підозрюваний ОСОБА_5 :

- може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_5 , враховуючи тяжкість злочину, в чому він обґрунтовано підозрюється та суворість можливого покарання у разі визнання його винуватим, має фінансову спроможність змінити місце свого постійного мешкання та покинути територію України, так як відповідно до інформації ДМС встановлено, що ОСОБА_5 документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон, в зв`язку з чим з метою ухилення від кримінальної відповідальності та покарання, може покинути територію України. Так, ОСОБА_5 неодноразово викликався для проведення слідчих дій в рамках розслідування кримінального провадження, але не з`являвся з невідомих причин, тим самим ухиляючись від участі у їх проведенні.

Слідчий суддя погоджується з доводами органу досудового розслідування щодо цього ризику, оскільки ОСОБА_5 є внутрішньо переміщеною особою зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_2 , при цьому фактично проживаючого у АДРЕСА_3 , що свідчить про безперешкодну зміну місця свого мешкання. При цьому, будучи особою похилого віку, пенсіонером, та маючи паспорт громадянина України для виїзду за кордон може покинути територію України.

- незаконно впливати на учасників кримінального провадження, зокрема на свідків, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 з метою узгодження з ними завідомо неправдивих показань з метою введення в оману сторону обвинувачення та суд щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, а також на інших свідків, яким відомі обставини вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя вважає, що такий ризик загалом не заслуговує на увагу і є наразі неактуальним, оскільки всі вищевказані свідки є допитаними під час досудового розслідування, проживають у різних населених пунктах, не спілкуються між собою, тому вплив ОСОБА_5 на даних свідків ніяким чином не прослідковується.

Слідчий суддя загалом погоджується про існування ризику передбаченого, п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України, але при цьому не знаходить його таким, який може вчинятися підозрюваним з високим ступенем ймовірності.

Відтак, хоча й прокурор в судовому засіданні і довів наявність обставин, передбачених п.1 та 2 ч.1 ст. 194 КПК України, однак не вказав та жодним чином не підтвердив недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, тобто обставину, передбачену п.3 ч.1 ст. 194 КПК України, а також належним чином не перевірив майновий стан підозрюваного, а тому суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений в клопотанні.

Таким чином, враховуючи дані про особу підозрюваного, раніше не судимого, наведені в судовому засіданні відомості щодо майнового стану підозрюваного, а також стану його здоров`я, недоведеність прокурором недостатності застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, а також надання підозрюваним доказів, що підтверджують поважність причин неявки за викликом слідчого, слідчий суддя дійшов висновку, що на теперішній час відсутні підстави для обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави, який з огляду на встановлені судом обставини буде становити для підозрюваного надмірний тягар та не забезпечить справедливої рівноваги між суспільними інтересами та захистом прав особи, а тому до нього може бути застосовано більш м`який запобіжний захід - особисте зобов`язання, із покладенням відповідних обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, який буде достатнім для забезпечення покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків.

Відповідно до ст.179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного зобов`язання виконувати покладені на нього судом обов`язки, передбачені ст. 194 цього Кодексу, а контроль за їх виконанням покласти на слідчого.

Керуючись ст. 176-179, 193-194, 309, 331 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання слідчого СВ відділення поліції №9 Криворізького районного управління поліції ГУ НП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді застави стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , - відмовити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- утримуватися від спілкування з усіма свідками у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали суду визначити два місяці, тобто до 20 травня 2026 року включно.

Попередити підозрюваного ОСОБА_5 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого, який здійснює досудове розслідування у даному кримінальному провадженні.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

У зв`язку з неявкою усіх учасників судового провадження, фіксація оголошення повного тексту цієї ухвали 23.03.2026 звукозаписувальними технічними пристроями не здійснювалася.

Слідчий суддя ОСОБА_1