Справа № 545/769/26
Провадження № 1-в/545/78/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.03.2026 суддя Полтавського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання ОСОБА_2 про скасування арешту майна,

встановив:

ОСОБА_2 звернулася до суду із клопотанням про скасування арешту автомобіля Skoda Octavia, д.н.з. НОМЕР_1 , який який залишено чинним вироком Шевченківського (Октябрського) районного суду міста Полтави від 10 жовтня 2024 року, справа №554/7281/22 та передати його ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як особі, якій він належить на праві спільної сумісної власності.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, суддя дійшов такого висновку.

Згідно вимог ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Як зазначено у ч. 1 ст. 174КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Згідно з ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Згідно п. 1 ч. 4 ст. 374 КПК України у резолютивній частині вироку зазначаються рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

З матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_3 17 листопада 2012 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_4 , після реєстрації шлюбу ОСОБА_4 змінила прізвище на « ОСОБА_5 » (а.с.14).

ОСОБА_3 належить на праві власності транспортний засіб Skoda Octavia, д.н.з. НОМЕР_1 (а.с.15).

Вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 10.10.2024 ОСОБА_3 визнали винним за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України і призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки. У вказаному вироку суд визначив, що арешт автомобіля Skoda Octavia, д.н.з. НОМЕР_1 залишити чинним (а.с.4-13).

Пунктом 1 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» встановлено, що за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

Таким чином, власник майна має право на звернення до суду, який ухвалив вирок, для вирішення питання про скасування арешту майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач та інші особи мають право звертатися до суду з клопотаннями про вирішення питань, які безпосередньо стосуються їх прав, обов`язків чи законних інтересів.

Згідно з положеннями п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати, в тому числі, і інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до суду, який ухвалив вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 1, 10 (в частині клопотання про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53 Кримінального кодексу України), 12 (у разі якщо вирішення питання необхідне в зв`язку із здійсненням судового розгляду, воно вирішується судом, який його здійснює), 14 частини першої статті 537, статті 538 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що клопотання про скасування арешту майна має вирішуватись судом, який здійснював розгляд кримінального провадження по суті, та за наслідками розгляду якого постановив вирок.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що клопотання ОСОБА_2 про скасування арешту майна підлягає поверненню заявнику для подання до належного суду.

Керуючись ст.ст.131-132, 174, 372, 374, 537, 539 КПК України,

ухвалив:

повернути заявнику ОСОБА_2 клопотання про скасування арешту майна.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом 7 днів з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1