ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1552/26 Справа № 333/9962/25 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

13 квітня 2026 року м. Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_3 на ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя щодо ОСОБА_3 , в частині встановлення цілодобового домашнього арешту, -

ВСТАНОВИЛА:

На адресу Дніпровського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_3 на ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя. Просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою призначити ОСОБА_3 більш м`який запобіжний захід, а саме нічний домашній арешт або особисте зобов`язання.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує, що він є особою з інвалідністю 2-ї групи з дитинства, окрім вроджених психічних розладів (F-83, ЗПР), за час перебування під цілодобовим домашнім арештом у останнього почала прогресувати атрофія правого ока. Вказує, що на даний момент існує реальна загроза повної втрати зору, проте цілодобовий домашній арешт позбавляє його можливості повноцінного обстеження у сімейного лікаря та лікування, а також позбавляє ОСОБА_3 можливості працювати та отримувати кошти на лікування. Наголошує, що має діючий контракт із ТОВ «АЙПОСТ ПРОГРЕС» та готовий працювати, щоб мати можливість самостійно оплачувати ліки та обстеження.

До апеляційної скарги додає заяву про уточнення апеляційної скарги зареєстровану 23.02.2026 р., в якій вказує, що 20 лютого 2026 року ним було подано апеляційну скаргу у справі № 333/9962/25 щодо відмови останньому у зміні запобіжного заходу. Вказує, що предметом апеляційного оскарження є ухвала Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 16 лютого 2026 року у справі № 333/9962/25, якою було відмовлено у задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на більш м`який. Просить вважати предметом апеляційного оскарження ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 16 лютого 2026 року.

До апеляційної скарги додає заяву про уточнення апеляційної скарги зареєстровану 24.02.2026 року, в якій вказує, що 20 лютого 2026 року ним було подано апеляційну скаргу у справі № 333/9962/25 щодо відмови останньому у зміні запобіжного заходу. Вказує, що предметом апеляційного оскарження є ухвала Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 13 січня 2026 року у справі № 333/9962/25, якою було відмовлено у задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на більш м`який. Просить вважати предметом апеляційного оскарження ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 13 січня 2026 року.

Перевіривши апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_3 , суддя-доповідач приходить до висновку про те, що слід відмовити у відкритті апеляційного провадження з таких підстав.

Згідно до ч. 1 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; інші ухвали, у випадках, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається з ч. 2 ст. 392 КПК України ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першої цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

Також аналіз наведеної норми права, а також положень ст. 422-1 КПК України, якою передбачений порядок перевірки ухвал суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, свідчить про те, що ці норми не надають права на оскарження ухвали про залишення без змін запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Суд апеляційної інстанції акцентує увагу на тому, що за своєю правовою природою оскаржувана ухвала не є ухвалою суду про обрання або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Оскільки апелянт вказує на ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 16.02.2026 року та ухвалу Команарського районного суду м. Запоріжжя від 13.01.2026 року, то суд апеляційної інстанції звергає увагу, що в матеріалах справи відсутня ухвала Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 16.02.2026 року та сам апелянт не додає її до апеляційної скарги. Оскаржуваною ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 13 січня 2026 року було відмовлено у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на домашній арешт у нічний час.

Це не може вважатися тотожним прийняттю судом на етапі судового розгляду кримінального провадження рішення про обрання або продовження тримання особи під вартою, яке підлягає апеляційному оскарженню згідно ч. 2 ст. 392 КПК України.

Враховуючи викладене, беручи до уваги вищенаведені норми закону, які є імперативними і містять вичерпний перелік рішень, які підлягають апеляційному оскарженню, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_3 подана на рішення, що апеляційному оскарженню не підлягає.

Також приймається до уваги, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, що знайшла відображення зокрема у рішенні у справі «Мельник проти України», право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Згідно положень ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Керуючись ст.ст. 399, 422-1 КПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_3 на ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя щодо ОСОБА_3 , в частині встановлення цілодобового домашнього арешту.

Копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження, разом з поданою апеляційною скаргою невідкладно надіслати особі, яка її подала.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, а у разі постановлення ухвали без виклику особи, яка її оскаржує, з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя