Справа № 128/4934/25
ВИРОК

Іменем України

23 березня 2026 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниця кримінальне провадження№ 0000177, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.10.2025, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,громадянина України, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1КК України,

УСТАНОВИВ:

12 жовтня 2025 року в обідній час доби військовослужбовці ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_3 ) ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , рухаючись службовим автомобілем марки «MercedesBenz Sprinter 313», 2003 року випуску, білого кольору, з реєстраційним номером НОМЕР_1 , який перебуває у користуванні ІНФОРМАЦІЯ_4 , діючи на законних підставах відповідно до своїх функціональних обов`язків та наказу начальника, супроводжували та доставляли з м. Вінниці до КНП «Вінницький обласний клінічний фтизіопульмонологічний центр Вінницької обласної ради» (с. Бохоники, Вінницького району, Вінницької області), в приміщенні та на базі якого проходить військово-лікарська комісія (далі - ВЛК), трьох військовозобов`язаних громадян України, серед яких був ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , для проходження ВЛК та визначення стану придатності до військової служби під час мобілізації.

Під час руху по вказаному маршруту, цього ж дня, приблизно о 12 годині 20 хвилин, коли вказаний автомобіль з військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_4 та військовозобов`язаними особами повернув із Гніванського шосе (7 км) на дорогу в напрямку КНП «Вінницький обласний клінічний фтизіопульмонологічний центр Вінницької обласної ради», автомобіль марки «BMW 320», 2005 року випуску, сірого кольору, з реєстраційним номером НОМЕР_2 , за кермом якого перебував син ОСОБА_8 - ОСОБА_5 , який діючи умисно, з протиправною метою, перегородив рух службового автомобіля у заданому напрямку, таким чином, перекривши та зупинивши його переміщення.

Далі, ОСОБА_5 , реалізовуючи свій злочинний умисел, який полягав у створенні умов, які сприяють втечі та ухиленню від призову за мобілізацією його батька ОСОБА_8 , з метою перешкоджання виконанню військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_4 їх законних повноважень супроводження да доставлення військовозобов`язаних осіб для проходження ВЛК, попередньо підійшовши та відкривши двері службового автомобіля, діючи зухвало та агресивно, будучи одягненим у тактичний одяг чорного кольору з шарфом-хомутом (бафом) чорного кольору на обличчі, вказавши присутнім про те, що проводяться слідчі дії, застосував стосовно вищевказаних військовослужбовців ОМТЦК та СП газовий балончик сльозоточивої дії «ТЕРЕН-4М», при цьому, забравши ОСОБА_8 зі службового автомобіля, зник із місця події разом із ним на зазначеному вище автомобілі марки «ВМW 320».

Таким чином, у результаті своєї протиправної діяльності ОСОБА_5 , умисно, з метою підриву обороноздатності України в умовах воєнного стану та перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України, зокрема ІНФОРМАЦІЯ_4 , шляхом позбавлення можливості виконання мобілізаційного плану та зриву мобілізаційних заходів в особливий період, вчинив активні дії, спрямовані на протиправне уникнення військовозобов`язаним ОСОБА_8 проходження ВЛК та визначення стану придатності до військової служби під час мобілізації.

В судовому засіданні ОСОБА_5 за пред`явленим йому обвинуваченням вину визнав повністю, розкаявся у вчиненому та пояснив, що дійсно вчинив кримінальне правопорушення за умов та при обставинах, викладених в обвинувальному акті. А саме, зазначив, що у вказаний в обвинувальному акті день, десь о 10 годині ранку, йому зателефонував батько та попросив надіслати йому фото посвідчення водія, а ще пізніше попросив підвезти медичні документи для підтвердження стану здоров`я, оскільки батько незадовго до цього лікувався. Коли він вже їхав до батька, щоб передати документи, батько знову зателефонував і сказав, що його везуть до тубдиспансера. ОСОБА_5 зрозумів, що його батька мають намір мобілізувати, тому він поїхав туди, щоб передати батьку речі і документи. По дорозі він побачив білий бус та здогадався, що саме в ньому перебуває його батько, перекрив рух бусу автомобілем, вийшов з автомобіля, натягнув на обличчя баф і відчинив буса. В бусі був його батько, щоб його захистити і забрати з авто, він викрикнув що проводяться слідчі дії і застосував газовий балончик до інших людей, які були в бусі, сказав батьку виходити і вони поїхали за його місцем проживання в с. Вінницькі Хутори. Він усвідомлював, що працівники ТЦК та СП проводили мобілізаційні дії, та хотів, щоб його батька не мобілізували, тому на емоціях вчинив зазначені дії. Про вчинене дуже шкодує. Батько був мобілізований в подальшому та на даний час проходить військову службу. Просить врахувати, що він навчається в двох вищих навчальних закладах, а саме в Вінницькому державному педагогічному університеті імені Михайла Коцюбинського та Національному університеті біоресурсів та природокористування України, активно волонтерить, сплатив адресну благодійну допомогу для військової частини НОМЕР_3 .

Враховуючи думку учасників судового провадження, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним досліджувати докази по кримінальному провадженню стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. Суд визнав за необхідне обмежитись допитом обвинуваченого, дослідженням доказів стосовно особи обвинуваченого, процесуальних витрат та речових доказів. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст встановлених досудовим слідством обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, а також судом роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Захисник обвинуваченого в судовому засіданні просив врахувати відомості, що характеризують обвинуваченого, суворо не карати обвинуваченого та призначити йому покарання у виді штрафу.

Прокурор в судовому засіданні просив суд при призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 застосувати норми ст. 69 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 5 900 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, вилучені під час слідчих дій в обвинуваченого речі та майно повернути обвинуваченому, а змиви з поверхонь знищити.

Розглянувши справу в межах пред`явленого обвинувачення, суд вважає доведеним, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення за встановлених під час досудового слідства та судового розгляду обставин та його дії вірно кваліфікуються за ч. 1 ст. 114-1 КК України, як перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України в особливий період.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд враховує, що він на обліку у лікаря психіатра та у лікаря нарколога не перебуває, раніше не судимий, скарги за місцем проживання щодо його поведінки відсутні, позитивно характеризується за місцем навчання, в 2020 та 2025 р.р. проходив медичні огляди в лікаря невролога та невропатолога, а також дерматовенеролога, мав призначене лікування, отримав рекомендації, не одружений, добровільно перерахував на військову частину НОМЕР_3 у вигляді благодійної допомоги 100 000 грн адресної благодійної допомоги, 20.12.2024 та 18.07.2025 отримував подяки від військової частини НОМЕР_4 , згідно довідки громадської організації «Вінницьке обласне товариство психологів і психотерапевтів» від 01.12.2025, систематично брав участь у волонтерських заходах, присвячених психологічній допомозі учасникам бойових дій та членам їх сімей.

Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого, суд встановив щире каяття, що також було встановлено під час досудового слідства, а також, на підставі ч. 2 ст. 66 КК України, сплату 31.01.2026 благодійного внеску у вигляді благодійної допомоги для військової частини НОМЕР_3 в сумі 100 000 грн.

Та суд не може вважати доведеною обставину, яка в силу ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого, у виді активного сприяння розкриттю кримінального правопорушення, оскільки така обставина не доводилася жодним доказом в ході судового розгляду, що відповідає позиції ВС, викладеній в справі № 263/15605/17, а саме в постанові від 07.04.2021. Активне сприяння розкриттю злочину як обставина, що пом`якшує покарання, означає добровільну допомогу слідству будь-яким чином: повідомлення правоохоронним органам або суду фактів у справі, надання доказів, інших відомостей про власну кримінальну діяльність чи діяльність інших осіб, викриття інших співучасників, визначення ролі кожного з них у вчиненні злочину, наданні допомоги в їх затриманні, видачі знарядь і засобів вчинення злочину, майна, здобутого злочинним шляхом. Тому, беззаперечно, воно має бути активним, тобто певним чином ініціативним. (див. наприклад, постанову Верховного Суду від 12 вересня 2019 року у справі № 674/1608/17).

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. При цьому покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Згідно з вимогами ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429, 437-439, 442, 442-1 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. За вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд з підстав, передбачених цією частиною, може призначити основне покарання у виді штрафу, розмір якого не більше ніж на чверть нижчий від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Вирішуючи питання про можливість застосування до обвинуваченого ст. 69 КК України, суд звертає увагу на те, що у кожному випадку факт зниження ступеня тяжкості кримінального правопорушення повинен оцінюватися судом із врахуванням індивідуальних особливостей конкретного кримінального провадження. Проте у будь-якому разі встановлені обставини, що пом`якшують покарання, мають настільки істотно знижувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції статті було б явно недоцільним і несправедливим.

Суд вважає, що наявність щирого каяття та перерахування на рахунок військової частини адресної благодійної допомоги в сумі 100 000 грн не призвели до настільки істотного зниження ступеня тяжкості вчиненого ОСОБА_5 діяння, що робило б застосування до нього мінімального покарання в межах санкції статті обвинувачення недоцільним чи несправедливим.

Також суд звертає увагу, що обвинувачений займався волонтерською допомогою та отримував подяки від військової частини і до вчинення кримінального правопорушення, тобто така обставина не була для нього стримуючим фактором для вчинення протиправних дій, спрямованих на перешкоджання законній діяльності ЗС України, до складу яких входять ТЦК та СП. А тому такі обставини не можуть слугувати чинником, який у сукупності з іншою інформацією про засудженого міг би відіграти ключову роль для застосування положень ст. 69 КК України.

Будь-які відомості про дійсний фінансовий стан обвинуваченого, наявність стабільних регулярних доходів, заощаджень чи іншого цінного майна, що вказувало б на потенційну можливість сплати штрафу, в матеріалах справи взагалі відсутні. Застава, згідно пояснень учасників судового розгляду, була сплачена матір`ю обвинуваченого, яка не зобов`язана до надання таких коштів для виконання покарання повнолітнім сином.

Та загалом сума штрафу, яку просить призначити сторона обвинувачення та захисту на підставі ст. 69 КК України, що становить в перерахунку з неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 100 300 грн, є явно неспівмірною тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким і санкція статті за яким передбачає покарання лише у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, а також суспільній небезпеці вчиненого діяння проти основ національної безпеки України.

Водночас, зважаючи на наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обвинуваченогообставин, відомості, що характеризують особу обвинуваченого, тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства, через що при призначенні покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті обвинувачення він може бути звільнений від відбування покарання з випробуванням та призначенням іспитового строку на підставі ст. 75 КК України, із застосуванням ст. 76 КК України.

Суд вважає, що саме таке покарання обвинуваченомубуде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів. На переконання суду, призначене обвинуваченому покарання відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності. Маючи відповідні обв`язки перед органом пробації, шляхом їх виконання протягом іспитового строку обвинувачений зможе довести суспільству дійсне виправлення та належні висновки від вчиненого кримінального правопорушення.

Обвинуваченого в межах розгляду даного кримінального провадження було затримано 13.10.2025 та в подальшому ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 14.10.2025 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в сумі 242 240 гривень 00 копійок, яка була сплачена заставодавцем ОСОБА_9 та 14.10.2025 обвинувачений був звільнений з-під варти.

Відповідно, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, слід зарахувати обвинуваченому строк попереднього ув`язнення у строк покарання за період з 13.10.2025 до 14.10.2025 включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Згідно з ч. 4 ст. 202 КПК України, з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави. Оскільки обставин невиконання обвинуваченими ч. 8 ст. 182 КПК України не встановлено, до набрання вироком законної сили обвинуваченому слід залишити запобіжний захід у вигляді застави.

Відповідно до ст. 182 КПК України, після набрання вироком законної сили, заставу, внесену ОСОБА_9 , слід повернути заставодавцю, про що було заявлено клопотання в судовому засіданні.

Враховуючи постанову про визнання речовим доказом від 13.10.2025, постанову про визнання предметів речовими доказами від 13.10.2025, а також ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області про накладення арешту від 15.10.2025 та від 16.10.2025, на підставі ч. 4 ст. 174, ст. 100 КПК України, слід скасувати арешт речових доказів, а саме на: перцевий балончик ТР4М; балаклаву чорного кольору (баф); куртку чорного кольору із написом на комірці 185-100А, штани чорного кольору з ременем та рукавички; мобільний телефон «Iphone 11» IMEI-1: НОМЕР_5 , IMEI-2: НОМЕР_6 , з номером телефону НОМЕР_7 , НОМЕР_8 ; ключі від автомобіля «BMW»; змиви, зроблені з перцевого балончика ТР4М; змиви з поверхонь зовнішньої та внутрішньої ручок водійських дверцят, керма та важеля коробки передач, які поміщено до паперових пакетів Національної поліції України, опечатаних пломбами № NPU-1655608, № NPU-1655607, № NPU-1655606, № NPU-1655605; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу BMW 320D, д.н.з. НОМЕР_2 , серії НОМЕР_9 від 06.12.2022; акт огляду реалізованого транспортного засобу від 31.01.2025 (1 арк.); договір купівлі-продажу транспортного засобу від 31.01.2025, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_10 (1 арк.); договір комісії від 30.01.2025 (1 арк.); акт технічного стану транспортного засобу від 30.01.2025 (1 арк.); інформаційну картку транспортного засобу (1 арк.); мобільний телефон iPhone 7 чорного кольору у вимкненому стані; мобільний телефон Redmi 15 чорного кольору з ІМЕІ1: НОМЕР_10 , ІМЕІ2: НОМЕР_11 ; легковий автомобіль марки BMW 320D, д.н.з. НОМЕР_2 , VIN-код НОМЕР_12 , сірого кольору, 2005 року випуску.

З урахуванням думки сторін кримінального провадження, які просили знищити змиви з поверхонь, а вилучене майно і документи повернути за належністю, на підставі ст. 100 КПК України, в межах наданих суду відомостей, речові докази, а саме: перцевий балончик ТР4М, балаклаву чорного кольору (баф); куртку чорного кольору із написом на комірці 185-100А, штани чорного кольору з ременем та рукавички; мобільний телефон «Iphone 11» IMEI-1: НОМЕР_5 , IMEI-2: НОМЕР_6 , з номером телефону НОМЕР_7 , НОМЕР_8 ; ключі від автомобіля «BMW»; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу BMW 320D, д.н.з. НОМЕР_2 , серії НОМЕР_9 від 06.12.2022; акт огляду реалізованого транспортного засобу від 31.01.2025 (1 арк.); договір купівлі-продажу транспортного засобу від 31.01.2025, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_10 (1 арк.); договір комісії від 30.01.2025 (1 арк.); акт технічного стану транспортного засобу від 30.01.2025 (1 арк.); інформаційну картку транспортного засобу (1 арк.); мобільний телефон iPhone 7 чорного кольору у вимкненому стані; мобільний телефон Redmi 15 чорного кольору з ІМЕІ1: НОМЕР_10 , ІМЕІ2: НОМЕР_11 , які передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів УСБУ у Вінницькій області; легковий автомобіль марки BMW 320D, д.н.з. НОМЕР_2 , VIN-код НОМЕР_12 , сірого кольору, 2005 року випуску, який передано на зберігання до УСБУ у Вінницькій області, слід повернути за належністю власникам або законним володільцям.

Речові докази, а саме: змиви, зроблені з перцевого балончика ТР4М; змиви з поверхонь зовнішньої та внутрішньої ручок водійських дверцят, керма та важеля коробки передач, які поміщено до паперових пакетів Національної поліції України, опечатаних пломбами № NPU-1655608, № NPU-1655607, № NPU-1655606, № NPU-1655605, які були передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів УСБУ у Вінницькій області, слід знищити.

Відомості про витрати на залучення експерта в межах даного кримінального провадження відсутні.

Керуючись ст.ст. 100, 174, 349, 373, 374,376, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з випробуванням, призначивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 :

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок іспитового строку ОСОБА_5 рахувати з 23.03.2026, тобто з дня проголошення вироку.

На підставі ч.ч. 5, 7 ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_5 в строк покарання строк попереднього ув`язнення за період з 13.10.2025 до 14.10.2025 включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Скасувати арешт, накладений ухвалами слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 15.10.2025 та від 16.10.2025 на речові докази, а саме:перцевий балончик ТР4М; балаклаву чорного кольору (баф); куртку чорного кольору із написом на комірці 185-100А, штани чорного кольору з ременем та рукавички; мобільний телефон «Iphone 11» IMEI-1: НОМЕР_5 , IMEI-2: НОМЕР_6 , з номером телефону НОМЕР_7 , НОМЕР_8 ; ключі від автомобіля «BMW»; змиви, зроблені з перцевого балончика ТР4М; змиви з поверхонь зовнішньої та внутрішньої ручок водійських дверцят, керма та важеля коробки передач, які поміщено до паперових пакетів Національної поліції України, опечатаних пломбами № NPU-1655608, № NPU-1655607, № NPU-1655606, № NPU-1655605; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу BMW 320D, д.н.з. НОМЕР_2 , серії НОМЕР_9 від 06.12.2022; акт огляду реалізованого транспортного засобу від 31.01.2025 (1 арк.); договір купівлі-продажу транспортного засобу від 31.01.2025, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_10 (1 арк.); договір комісії від 30.01.2025 (1 арк.); акт технічного стану транспортного засобу від 30.01.2025 (1 арк.); інформаційну картку транспортного засобу (1 арк.); мобільний телефон iPhone 7 чорного кольору у вимкненому стані; мобільний телефон Redmi 15 чорного кольору з ІМЕІ1: НОМЕР_10 , ІМЕІ2: НОМЕР_11 ; легковий автомобіль марки BMW 320D, д.н.з. НОМЕР_2 , VIN-код НОМЕР_12 , сірого кольору, 2005 року випуску.

Речові докази, а саме: перцевий балончик ТР4М, балаклаву чорного кольору (баф); куртку чорного кольору із написом на комірці 185-100А, штани чорного кольору з ременем та рукавички; мобільний телефон «Iphone 11» IMEI-1: НОМЕР_5 , IMEI-2: НОМЕР_6 , з номером телефону НОМЕР_7 , НОМЕР_8 ; ключі від автомобіля «BMW»; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу BMW 320D, д.н.з. НОМЕР_2 , серії НОМЕР_9 від 06.12.2022; акт огляду реалізованого транспортного засобу від 31.01.2025 (1 арк.); договір купівлі-продажу транспортного засобу від 31.01.2025, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_10 (1 арк.); договір комісії від 30.01.2025 (1 арк.); акт технічного стану транспортного засобу від 30.01.2025 (1 арк.); інформаційну картку транспортного засобу (1 арк.); мобільний телефон iPhone 7 чорного кольору у вимкненому стані; мобільний телефон Redmi 15 чорного кольору з ІМЕІ1: НОМЕР_10 , ІМЕІ2: НОМЕР_11 , які передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів УСБУ у Вінницькій області; легковий автомобіль марки BMW 320D, д.н.з. НОМЕР_2 , VIN-код НОМЕР_12 , сірого кольору, 2005 року випуску, який передано на зберігання до УСБУ у Вінницькій області, - повернути за належністю власникам або законним володільцям.

Речові докази, а саме: змиви, зроблені з перцевого балончика ТР4М; змиви з поверхонь зовнішньої та внутрішньої ручок водійських дверцят, керма та важеля коробки передач, які поміщено до паперових пакетів Національної поліції України, опечатаних пломбами № NPU-1655608, № NPU-1655607, № NPU-1655606, № NPU-1655605, які були передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів УСБУ у Вінницькій області, - знищити.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу залишити у вигляді застави.

Після набрання вироком законної сили повернути ОСОБА_9 сплачені нею на депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в Вінницькій області кошти в сумі 242 240, 00 гривень як заставу за ОСОБА_5 на підставі ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 14.10.2025, відповідно до платіжних інструкцій на переказ готівки № 1.354687619.1 від 14.10.2025 та № 2.354698565.1 від 14.10.2025.

Вирок суду може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: