ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/1106/26
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" березня 2026 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002611 від 08.07.2025 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Краматорськ Донецької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, офіційно не працюючого, без постійного місця проживання, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого:

-18.04.2013 Краматорським міським судом Донецької області за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 76, 104, 106 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

-13.03.2014 Краматорським міським судом Донецької області за ч. 2, 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 03.06.2014 вирок змінено, останнього засуджено за ч. 2 ст. 185 ч. 3 ст. 185 ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі, звільнений 07.12.2016 по відбуттю строку покарання;

-20.11.2017 Краматорським міським судом Донецької області за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 05.08.2019 по відбуттю строку покарання;

-10.06.2020 Краматорським міським судом Донецької області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 03.04.2024 по відбуттю строку;

- 19.06.2024 Дарницьким районним судом міста Києва за ч. 1 ст. 296 КК України до пробаційного нагляду на строк 2 роки 6 місяців.

- 03.03.2025 Дарницьким районним судом міста Києва за ст. 395, 71 КК України до покарання у вигляді 2 (двох) років та 6 (шести) місяців обмеження волі.

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

08.07.2025 приблизно о 02 год. 00 хв. у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебував за адресою: АДРЕСА_2, біля продуктового магазину, виник умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна із проникненням до приміщення, в у мовах воєнного стану.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, повторно, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, 08.07.2025 приблизно о 02 год. 00 хв., ОСОБА_4 впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою раніше заготовленого знаряддя, шляхом розбиття скла вікна проник до приміщення продуктового магазину, що розташований по АДРЕСА_2, звідки таємно викрав термінал «Приватбанк», s/n 54769614, що належить ТОВ «Нова Рітейл Компані», вартістю 2 963, 25 гривень, термінал «Приватбанк», s/n 54763565, що належить ФОП « ОСОБА_6 », вартістю 2 963, 24 гривень.

Після цього, ОСОБА_4 свій злочинний умисел до кінця не довів з причин, що не залежали від його волі та не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, оскільки був затриманий працівниками охорони.

ІІ. Позиція потерпілих.

Допитана у судовому засіданні 04.12.2025 представник потерпілого ТОВ «Нова Рітейл Компані» ОСОБА_7 , пояснила обставини за яких ТОВ «Нова Рітейл Компані» стало потерпілим від злочину. Показала, що підприємство здійснює свою діяльність в магазині за адресою: АДРЕСА_2 разом із ФОП « ОСОБА_6 ». 08.07.2025 пізно вночі їй зателефонувала ОСОБА_6 та повідомила, що дзвонила охорона з приводу спрацювання сигналізації в магазині. Вона одразу попрямувала до магазину, де виявила розбите вікно. Працівники охорони затримали чоловіка, який лежав на землі, а біля нього лежав білий мішок. Коли приїхав слідчий, у мішку виявив два платіжні термінали, які належать ФОП « ОСОБА_6 » та ТОВ «Нова Рітейл Компані».

Термінал потерпілому повернули співробітники поліції. Претензій майнового характеру до обвинуваченого не має.

Покарання просила призначити на розсуд суду

Допитана у судовому засіданні 04.12.2025 потерпіла ОСОБА_8 зазначила обставини, за яких було вчинено злочин. Зокрема зазначила, що здійснює господарську діяльність в магазині за адресою: АДРЕСА_2. У цьому магазині також здійснює діяльність ТОВ «Нова Рітейл Компані». У своїй діяльності використовує платіжний термінал «Приватбанку». 08.07.2025, вночі їй зателефонувала охорона, та повідомила про спрацювання сигналізації. Пізніше вона дізналась, що в магазині розбили скло, розкидали товар та викрали платіжний термінал. Покарання просила призначити на розсуд суду

ІІІ. Позиція сторони захисту.

3.1.Обвинувачений ОСОБА_4 винуватість у вчиненні кримінального правопорушення фактично не визнав.

Щодо обставин, зазначених у обвинувальному акті надав наступні пояснення. Вказав, що 08.07.2025 у нічний час, біля смітника вияви мішок, в якому лежала ніжка від стільця. Взявши вказаний мішок, він підійшов до продуктового магазину, після чого вказаною ніжкою розбив скло, щоб проникнути до магазину, де планував викрасти грошові кошти із каси. Разом з цим, приїхала охорона і він не встиг нічого викрасти. Коли він виліз з магазину, працівники приватної охорони поклали його на землю, замотали руки скетчем, при цьому поклали в білий мішок два платіжних термінали та поклали біля нього, що нібито він їх викрав. Він дуже довго пролежав на землі, поки не приїхала слідчо-оперативна група.

У судових дебатах обвинувачений вказав, що його провина у вчиненні злочину не доведена.

3.2. Захисник у судових дебатах зазначив, що вина ОСОБА_4 за обставин, викладених у обвинувальному акті не доведена. Допитами свідків, зокрема працівників правної охорони вина його підзахисного не доведена. Просив перекваліфікувати дії ОСОБА_4 на ст.162 КК України та призначити покарання у вигляді штрафу.

ІV. Позиція сторони обвинувачення.

У судових дебатах прокурор просив визнати обвинуваченого винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, призначити йому покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України остаточно визначити покарання у вигляді п`яти років 6 місяців позбавлення волі. До набрання вироком законної сили продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вирішуючи питання про наявність у діях обвинуваченого складу злочину просив врахувати покази потерпілих, свідків, покази обвинуваченого щодо подій, а також досліджені письмові докази.

V. Дослідженні докази.

5.1 Відповідно до протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 08.07.2025, потерпіла ОСОБА_7 повідомила про факт проникнення до магазину та викрадення платіжного терміналу.

Протоколом огляду місця події від 08.07.2025, який проведено на підставі добровільної згоди ОСОБА_7 встановлено, що об`єктом огляду є продуктовий кіоск «Гастронормчик», який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2. На момент огляду виявлено вікно з розбитим склом. Обстановка у середині кіоску порушена: перевернутий холодильник, розкидані продукти та товари.

Також під час судового розгляду досліджено правовстановлюючі документи на термінал «Приватбанк», s/n 54769614, що належить ТОВ «Нова Рітейл Компані», та термінал «Приватбанк», s/n 54763565, що належить ФОП « ОСОБА_6 », зокрема: копії заяв про приєднання до Умов та Правил надання послуг Еквайрингу, копії актів приймання-передачі обладнання, копії виписок з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ТОВ «Нова Рітейл Компані» та ФОП « ОСОБА_6 », копію довіреності №01/12/24-1 ТОВ «Нова Рітейл Компані» на ОСОБА_7 , довідку АТ КБ «ПриватБанк» щодо вартості платіжних терміналів, відповідно до якої вартість терміналу «Приватбанк», s/n 54769614, становить 2963,25 гривень, вартість терміналу «Приватбанк», s/n 54763565, складає 2963,24 гривень. Учасники судового провадження не ставили під сумнів належність та вартість вказаних терміналів.

Дослідженим протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 08.07.2025 встановлено, що 08.07.2025 о 02 годині 00 хвилин за адресою: АДРЕСА_2 затримано в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Підставою затримання зазначено: якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення. Під час затримання ОСОБА_4 виявлено та вилучено: термінал «Приватбанк», s/n 54769614, та термінал «Приватбанк», s/n 54763565, які упаковані до спец пакету RAW0196026; мішок білого кольору та пластикове бильце від крісла, яке поміщене до спец пакету NPU1200584; рукавиці у кількості 2 штук.

Відповідно до протоколу огляду від 08.07.2025, слідчим оглянуто спец пакет RAW0196026, всередині якого виявлено і також оглянуто термінал «Приватбанк», s/n 54769614, та термінал «Приватбанк», s/n 54763565.

Відповідно до протоколу огляду від 08.07.2025, слідчим оглянуто спец пакет NPU1200584, всередині якого виявлено і також оглянуто мішок білого кольору та пластикове бильце.

Згідно інформації «Київ Цифровий», у період вчинення кримінального правопорушення 02 год 00 хвилин 08.07.2025 повітряні тривоги у місті Києві не оголошувались.

5.2 Також судом допитаний свідок ОСОБА_9 який зазначив, що працює охоронцем у ТОВ «Охорона і безпека». Був на зміні, прийшло повідомлення про спрацювання сигналізації у магазині на проспекті Бажана. Прибули з напарником на місце приблизно за хвилину, побачили розбите скло. В приміщенні перебував обвинувачений, спочатку викинув білий мішок, потім виліз сам. Вони його затримали та викликали поліцію та власника. В мішку було щось важке: два термінали та якийсь шматок пластмаси.

У судому засіданні 08.01.2026 допитаний свідок ОСОБА_10 , який працює охоронцем у ТОВ «Охорона і безпека», який повідомив, що було спрацювання за адресою: АДРЕСА_2. Швидко прибули на місце, побачили розбите скло, крикнули, обвинувачений викинув з вікна мішок, потім виліз сам. Вони його поклали на землю, після чого викликали поліцію. В мішку знаходилась ручка від стільця та термінали.

Допитаний 04.02.2026 свідок ОСОБА_11 повідомив, що працює в УПП міста Києва. Отримали виклик на планшеті про крадіжку, прибули на адресу - магазин на проспекті Бажана. По прибуттю на місці вже були працівники приватної охорони, які затримали обвинуваченого. В магазині був безлад. Викликали слідчо-оперативну групу та чекали її прибуття. Також на місце прибула власниця, яка повідомила, що зникли термінали, які потім було виявлено в білому мішку, який лежав біля обвинуваченого.

Допитаний 04.02.2026 свідок ОСОБА_12 , який працює в УПП міста Києва. Свідок зазначив, що здійснювали патрулювання, отримали виклик про крадіжку в магазині по проспекту Бажана. Швидко прибули на місце, де вже перебували представники приватної охорони, які затримали обвинуваченого. При ньому був білий мішок. В магазині був безлад, все було повалено на підлогу. Ми викликали слідчо-оперативну групу та чекали її прибуття.

VІ. Мотиви суду.

За змістом ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу

Згідно ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Частиною 2 статті 94 КПК України визначено, що жоден доказ не має наперед встановленої сили. При постановленні вироку суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин кримінального провадження в їх сукупності, керуючись законом, повинен оцінити кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення та для вирішення питань, зазначених у ст. 374 КПК України.

Як встановлено судом, обвинувачений заперечував крадіжку платіжних терміналів, у своїх поясненнях вказав, що дійсно хотів вчинити крадіжку грошових коштів, але їх там не було. При цьому суд звертає увагу, що під час усього судового розгляду, обвинувачений заперечував мотив проникнення до магазину з метою крадіжки, а зазначав, що хотів просто сховатись від шахідів на час повітряної тривоги, наявність якої у цей період спростовується дослідженою під час судового розгляду інформацією.

Суд звертає увагу, що покази обвинуваченого, щодо його версії подій, є неспроможними. Оскільки згідно пояснень свідків, допитаних під час судового розгляду, у мішку, який обвинувачений виніс з собою з магазину, перебували платіжні термінали.

Крім того, протоколом огляду місця події від 08.07.2025 та протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 08.07.2025 підтверджується факт вилучення вказаних платіжних терміналів у обвинуваченого ОСОБА_4 при його затриманні.

Таким чином, аналіз наведених вище доказів у їй сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку, спростовує твердження обвинуваченого ОСОБА_4 про відсутність в його діях умислу на викрадення чужого майна.

Посилання сторони захисту на недостатність доказів для визнання винуватим ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, спростовується дослідженими судом доказами, а саме: показаннями потерпілих та свідків, які є логічними та послідовними, узгоджуються з іншими матеріалами та доказами у кримінальному провадженні, зокрема протоколами оглядів та протоколом затримання особи, суд вважає їх правдивими та кладе в основу обвинувального вироку. Підстав для обмови обвинуваченого у потерпілих та свідків судом не встановлено.

Таким чином, суд, оцінюючи надані сторонами кримінального провадження докази, кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4 поза розумним сумнівом в умисних діях, які виразились у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникнення в інше приміщення, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

VІІ. Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникнення в інше приміщення, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

VІІІ. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання, згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставини, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , на підставі ст.67 КК України, суд визнає рецидив.

ІХ. Мотиви призначення покарання

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд, відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, всі обставини по справі в їх сукупності, а також особу обвинуваченого, його вік, рід занять, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання, перебування на обліках, його ставлення до вчиненого.

Разом із цим, суд зазначає, що згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, тому особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Як встановлено судом, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин, який, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, не одружений, не працює, не має постійного місця проживання, на обліку у лікаря - психіатра та нарколога не перебуває, раніше неодноразово судимий.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив новий тяжкий злочин маючи не зняті та непогашені судимості за аналогічні кримінальні правопорушення. Крім того, ОСОБА_4 03.03.2025 засуджено вироком Дарницького районного суду міста Києва за ст. 395, 71 КК України до покарання у вигляді 2 (двох) років та 6 (шести) місяців обмеження волі. Вказане свідчить, що призначення ОСОБА_4 покарання за минулі злочини не призвело до позитивних змін в особистості обвинуваченого та не створило у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки в суспільстві.

При призначенні міри покарання обвинуваченому, суд керується поняттям судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, яка охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати кримінально-правові відносно-визначені санкції, враховуючи цілі та принципи права, загальні засади судочинства, конкретні обставини справи, дані про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання.

Враховуючи сукупність наведених обставин справи, дотримуючись принципів законності, справедливості, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, ставлення обвинуваченого до вчиненого, враховуючи, що за приписами ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, суд, з урахуванням особи обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за тяжкі умисні злочини, систематичне вчинення останнім кримінальних правопорушень, що свідчить про не бажання дотримуватись встановлених у суспільстві правил поведінки, вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень призначити покарання у виді реального позбавлення волі.

Згідно із ч. 1 ст. 71 КК, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Частиною 4 ст. 71 КК передбачено, що остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

При цьому, незважаючи на те, що вирок Дарницького районного суду м. Києва від 03.03.2025 не набрав законної сили, положення ст. 71 КК України все одно підлягають застосуванню, з огляду на те, що положення ст. 71 КК України містять вказівку саме на час постановлення вироку, а не набрання ним законної сили. (Правова позиція об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 01.06.2020 року у справі № 766/39/17, провадження № 51-8867кмо18).

Крім того, суд враховує положення ч. 3 ст. 68 КК України, відповідно до якого, за вчинення замаху на кримінальне правопорушення строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Х. Вирішення цивільного позову

Цивільний позов у кримінальному провадженні заявлено не було.

ХІ. Інші рішення щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Питання про речові докази вирішити судом в порядку ст. 100 КПК України.

Враховуючи, що по даному кримінальному провадженню було проведено судові експертизи, то процесуальні витрати в силу ст. 124 КПК України в сумі 5348 грн. 40 коп. на залучення експертів, підлягають стягненню із обвинуваченого ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Арешт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 не накладався.

Враховуючи призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у вигляді реального позбавлення волі, суд вважає за необхідне продовжити йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд обмежується проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення та керуючись статтями 100, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України і призначити йому покарання:

- за ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.ст. 71, 72 КК України за сукупністю вироків частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 03.03.2025, та остаточно визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покарання у вигляді 5 (п`яти) років та 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Застосований до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без змін до дня набрання вироком законної сили.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати до строку відбування покарання строк попереднього ув`язнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 08 липня 2025 року (з моменту фактичного затримання у порядку ст. 208 КПК України) до дня набрання вироком законної сили включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Строк покарання обчислювати з дати набрання вироком законної сили.

Цивільний позов не заявлено.

Стягнути із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати на проведення експертиз у кримінальному провадженні у розмірі 5348 (п`ять тисяч триста сорок вісім) гривень 40 копійок.

Після набрання вироком законної сили речові докази у провадженні, а саме:

- POS термінал «Приватбанк», s/n 54769614, що належить ТОВ «Нова Рітейл Компані» переданий на зберігання представнику потерпілого ОСОБА_7 , залишити за належністю ТОВ «Нова Рітейл Компані» як власнику.

- POS термінал «Приватбанк», s/n 54763565, що належить ФОП « ОСОБА_6 » переданий на зберігання останній, залишити за належністю як власнику.

- мішок білого кольору та пластикове бильце, передані до кімнати зберігання речових доказів Дарницького УП ГУНП у м. Києві - знищити.

- пару рукавичок та дактилокарту, передані до кімнати зберігання речових доказів Дарницького УП ГУНП у м. Києві - знищити

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Для осіб, які перебувають під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення копії судового рішення.

Копію вироку негайно вручити прокурору і обвинуваченому. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Учасники судового провадження мають право на ознайомлення з журналом судового засідання та подання на нього письмових зауважень. Учасники судового провадження протягом строку апеляційного оскарження мають право заявити клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1