Справа № 458/89/26
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2026 м. Турка

Турківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

а також сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

представника потерпілої особи,

цивільного позивача Боринської селищної ради

Самбірського району Львівської області

ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Турка кримінальне провадження № 0000002 від 17.01.2026 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Верхня Яблунька, Турківський район, Львівська область, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, з професійно-технічною освітою, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, раніше несудимий, перебуває на військовому обліку

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 246, ч. 4 ст. 246 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 16.01.2026, приблизно о 13:00 год, з метою незаконної порубки дерев, будучи в лісовому масиві обходу № 2, кварталу № 13, виділу № 4 Надсянського лісництва Турківського ДЛГП «Галсільліс», який розташований на земельній ділянці, що належить до регіонального ландшафтного парку «Надсянський», знаходиться на території Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області та належить до природно-заповідного фонду, не маючи спеціального дозволу для використання лісових ресурсів, умисно, з корисливих мотивів, незаконно зрізав бензопилою марки «STIHL MS 290», шляхом відокремлення стовбура від кореня, два сироростучі дерева породи «Ялиця», загальною кубомасою 0,84 м3, чим завдав матеріальну шкоду інтересам держави розміром 102 848,40 грн, яка у шістдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, що спричинило тяжкі наслідки.

Окрім того, ОСОБА_4 , 16.01.2026 приблизно в період 14:00-14:30 год, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою перевезення незаконно зрубаних двох дерев породи «Ялиця», за допомогою кінних саней, реалізуючи єдиний злочинний намір, не маючи спеціального дозволу для використання лісових ресурсів, перебуваючи у виділі № 4, кварталу №13, обходу № 2 Надсянського лісництва Турківського ДЛГП «Галсільліс», який розташований на земельній ділянці, що належить до регіонального ландшафтного парку «Надсянський», територія якого відноситься до природно - заповідного фонду, відтягнув конем два вищевказані дерева породи «Ялиця» до кінних саней та погрузивши на них звіз зазначену деревину із вищевказаного лісового масиву на земельну ділянку, що межує із його будинковолодінням, що за адресою: АДРЕСА_1 , де був виявлений працівниками поліції, чим вчинив перевезення незаконно зрубаних дерев.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.3 ст. 246, ч.4 ст. 246 КК України, тобто вчинив незаконну порубку дерев на території природно-заповітного фонду, що спричинило тяжкі наслідки та незаконне перевезення незаконно зрубаних дерев на території природно - заповідного фонду.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті. Зазначив, що розуміє і не оспорює формулювання та характер пред`явленого йому обвинувачення, правову кваліфікацію його дій за ч.3 ст.246, ч.4 ст.246 КК України, всі докази, зібрані на досудовому слідстві, вважає достовірними і дослідження їх в судовому засіданні недоцільним.

Під час допиту в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 показав, що 16.01.2026 в обідню пору взяв коня і поїхав в ліс тому, що йому були потрібні дрова для опалення будинку. На початку лісу бензопилою зрізав деревину, гілки відокремив від стовбура, дерева порізав на частини, конем дотягнув деревину до саней, погрузив на сани та повіз додому. Вже біля будинку його зупинили працівники поліції і з`ясовували чи має він дозвіл на порубку дерев, оскільки такого дозволу не мав, деревину, пилу і сани працівники поліції вилучили. Зазначив, що кінь, за допомогою якого хотів привезти деревину є власністю його дружини. Пояснив, що його дружина хворіє, тому в них є постійна потреба в обігріві будинку, де вони проживають, іншим методом обігріти будинок не має можливості, лише дровами. Розуміє, що не мав права так робити, зобов`язаний був повідомити лісника, проте останнього не повідомляв, бо сумнівався, що той дозволить здійснювати рубку дерев, щиро кається за вчинене, більше такого вчиняти не буде, зазвичай для опалення будинку використовував неліквідну деревину (верхівки дерев, яку лісники дозволяють брати без спеціальних дозволів). Просив суд суворо не карати, не позбавляти волі та обрати міру покарання із застосуванням іспитового строку, оскільки має на утриманні неповнолітню доньку, його дружина є особою з інвалідністю І групи, сама не пересувається, в неї проблеми із зором, однак офіційних документів про догляд за дружиною не має. Цивільний позов визнав повністю, однак добровільно сплатити суму завданої шкоди не має можливості.

Прокурор просив визнати обвинуваченого винуватим у вчиненні інкримінованих діянь та з урахуванням ч. 1 ст. 70 КК України призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років в межах санкцій статтей інкримінованих правопорушень та застосувати ст. 75 КК України із встановленням іспитового строку, вирішити долю речових доказів із застосуванням спеціальної конфіскації, цивільний позов підтримав, просив такий задовольнити.

Представник потерпілого Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області у судовому засідання підтримав цивільний позов, просив його задовольнити. Щодо міри покарання обвинуваченому, підтримала позицію прокурора.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги те, що він та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини, викладені в обвинувальному акті, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Заслухавши учасників судового провадження та оцінюючи надані сторонами кримінального провадження докази, кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4 у діях, які виразились у незаконній порубці дерев на території природно-заповітного фонду та у незаконному перевезенні незаконно зрубаних дерев на території природно - заповідного фонду, що спричинило тяжкі наслідки та кваліфікує його дії за ч.3 ст. 246 та ч.4 ст. 246 КК України.

Згідно ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим та передбачене ч. 3 ст. 246 КК України, класифікується як нетяжкий злочин, а кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим та передбачене ч. 4 ст. 246 КК України - як тяжкий злочин.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до вимог ст.66 КК України судом визнається щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.

Згідно ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а згідно статті 65 КК України встановлено, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи вищенаведене, обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , виходячи з принципу індивідуалізації покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених ним кримінальних правопорушень, його особу, а саме те, що він має місце проживання та реєстрації, проживає з дружиною та донькою, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, а також обставини, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, суд вважає дані обставини такими, що дають підстави призначити обвинуваченому покарання, передбачене у межах санкцій ч. 3 ст. 246 КК України та ч. 4 ст. 246 КК України,із застосуванням ч.1 ст. 70 КК України, а саме позбавлення волі на строк 5 (п`ять).

Суд також враховує досудову доповідь складену Самбірським районним сектором №1 філії державної установи «Центр пробації» у Львівській області, якою встановлено середні ризики вчинення повторного кримінального правопорушення, характеристику обвинуваченого ОСОБА_4 , про те, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства.

Відповідно до ч.1 ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку, що положення ст. 75 КК України застосовуються лише у тому випадку, коли суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, ураховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, має обґрунтовані підстави дійти висновку про можливість виправлення засудженого без реального відбування призначеного покарання.

З урахуванням викладеного, вирішуючи питання про можливість виправлення засудженого без реального відбування призначеного покарання, суд враховує тяжкість вчинених кримінальних правопорушень та їх наслідки, обставини вчинення правопорушень, зокрема, що обвинувачений вчинив незаконну порубку дерев та незаконне перевезення незаконно зрубаних дерев на території природно - заповідного фонду, такі дії вчиняв з метою заготівлі дров для опалювання житла, поведінку обвинуваченого після вчинення правопорушення, а саме, те, що обвинувачений не перешкоджав досудовому розслідуванню, брав участь в усіх слідчих діях, не заперечував проти своєї причетності до події злочину, видав знаряддя вчинення правопорушення, суд дійшов до переконання, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, і відповідно до ст.75 КК України, вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з покладення на нього обов`язків, передбачених ч.ч.1,3 ст.76 КК України, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Щодо цивільного позову.

Боринською селищною радою Самбірського району Львівської області заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_4 про відшкодування шкоди в розмірі 102848 грн 40 коп., завданої державі внаслідок вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 246, ч. 4 ст. 246 КК України.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 127 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, а також за його згодою будь-яка інша фізична чи юридична особа має право на будь-якій стадії кримінального провадження відшкодувати шкоду, завдану потерпілому, територіальній громаді, державі внаслідок кримінального правопорушення.

Шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом неврегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно ч. 1 ст.129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Підстави, порядок, способи відшкодування майнової шкоди регулюється главою 82 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 1192 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

З огляду на те, що під час судового розгляду кримінального провадження доведено протиправні винні дії обвинуваченого, наслідки цих дій у вигляді завданої шкоди державі в особі Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області та причинно-наслідковий зв`язок між такими діями та наслідками, добровільно шкода обвинуваченим не відшкодована, тому суд дійшов висновку, що заявлений Боринською селищною радою Самбірського району Львівської області позов про відшкодування завданої шкоди в розмірі 102848 грн 40 коп. є підставним та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Щодо заходів забезпечення кримінального провадження.

Обраний ОСОБА_4 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання залишити без змін до набрання вироком законної сили .

Скасувати арешт накладений згідно ухвали Турківського районного суду Львівської області від 20.01.2026, в частині речових доказів, які не підлягають конфіскації, згідно ч. 4 ст. 174 КПК України.

Щодо речових доказів.

Згідно положень ч.ч. 9, 10 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Застосування спеціальної конфіскації здійснюється тільки після доведення в судовому порядку стороною обвинувачення, що власник (законний володілець) майна знав про їх незаконне використання.

Відповідно до ч. 1 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення, за який передбачено, зокрема, основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч. 2 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація застосовується на підставі обвинувального вироку суду.

Відповідно до п. 3, 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо майно є предметом кримінального правопорушення та знаряддям вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на те, що обвинувачений незаконно використав дерев`яні кінні сани та бензопилу «STIHL MS 290», як знаряддя вчинення кримінального правопорушення, кримінальне правопорушення скоєно умисно, тому відповідно до вимог ст. ст. 96-1, 96-2 КК України, необхідно застосувати спеціальну конфіскацію до вказаних речових доказів, шляхом примусового безоплатного вилучення таких у власність держави.

Речові докази: один сортимент дерева породи «Ялиця» довжиною 5 м 74 см та діаметром в грубшому кінці 21 см; один сортимент дерева породи «Ялиця» довжиною 5 м 84 см, та діаметром в грубшому кінці - 26 см, - повернути законному володільцю ДЛГП «Галсільліс»; дерев`яні кінні сани та бензопилу «STIHL MS 290», - конфіскувати у власність держави в порядку спеціальної конфіскації.

Процесуальні витрати.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні за залучення експерта для проведення судової інженерно-екологічної експертизи від 26.01.2026 № СЕ-19/109-26/1020-ФХЕД в розмірі 1782 (одна тисяча сімсот вісімдесят дві) грн 80 коп. підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 96-1, 96- 2 КК України, ст.ст.100, 174, 349, 368-371, 373-376, 532, ч. 15 ст. 615 КПК України суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.246, ч.4 ст.246 КК України, та призначити йому покарання:

за ч.3 ст.246 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;

за ч.4 ст.246 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом встановленого іспитового строку тривалістю 3 (три) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з органом пробації;

4) виконувати заходи передбачені пробаційною програмою.

До набрання вироком законної сили раніше обраний ОСОБА_4 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання - залишити без змін.

Цивільний позов Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінальних правопорушень в розмірі 102 848 грн 40 коп., - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави в особі Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області (UA0013917, код ЄРДПОУ 38008294, МФО 899998, одержувач Боринська територіальна громада Львівської області, банк - Казначейство України) завдану шкоду в розмірі 102848 ( сто дві тисячі вісімсот сорок вісім) грн 40 коп.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Турківського районного суду Львівської області від 20.01.2026 на майно: один сортимент дерева породи «Ялиця» довжиною 5 м 74 см та діаметром в грубшому кінці 21 см; один сортимент дерева породи «Ялиця» довжиною 5 м 84 см, та діаметром в грубшому кінці - 26 см; ручну пилу «Дружба-2», дерев`яні кінні сани; бензопилу марки «STIHL MS 290»- скасувати в частині речових доказів, які не підлягають конфіскації.

Речові докази: один сортимент дерева породи «Ялиця» довжиною 5 м 74 см та діаметром в грубшому кінці 21 см; один сортимент дерева породи «Ялиця» довжиною 5 м 84 см, та діаметром в грубшому кінці - 26 см, - повернути законному володільцю ДЛГП «Галсільліс»; дерев`яні кінні сани та бензопилу «STIHL MS 290», - конфіскувати у власність держави в порядку спеціальної конфіскації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судової інженерно-екологічної експертизи від 26.01.2026 № СЕ-19/109-26/1020-ФХЕД в розмірі 1782 (одна тисяча сімсот вісімдесят дві) грн 80 коп.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Львівського апеляційного суду через Турківський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, надіслати копію вироку суду не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя ОСОБА_1