Справа № 643/7293/25
Провадження № 1-кп/643/383/26
УХВАЛА

02.03.2026 Салтівський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

перекладача ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисників обвинуваченого адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000461 від 12.02.2025 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч.1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Салтівського районного суду міста Харкова знаходиться вищевказане кримінальне провадження.

У кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк якого продовжено до 20.03.2026.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просив продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою, оскільки наявні ризики передбачені ст.177 КПК України встановлені при обранні запобіжного заходу не відпали та продовжують існувати.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисники адвокати ОСОБА_6 та ОСОБА_7 щодо продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечували, просили застосувати альтернативний запобіжний захід у виді застави. Зазначили, що прокурором не доведена необхідність застосування до обвинуваченого найбільш суворого запобіжного заходу у виді тримання під вартою та наявність ризиків передбачених ст.177 КПК України. Зазначають, що ОСОБА_5 має стійкі соціальні зв`язки, а саме малолітню дитину ОСОБА_8 , народженого від матері ОСОБА_9 , з якими обвинувачений проживає однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 та опікується малолітньою дитиною. Також ОСОБА_5 здійснював благодійні внески на допомогу ЗСУ, з самого початку повномасштабної збройної агресії рф проти України займався волонтерською діяльністю, надаючи гуманітарну допомогу жителям Салтівського району м. Харкова.

Суд, заслухавши думку учасників судового засідання, дійшов до наступних висновків.

У відповідності до ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Нормами ч.2 цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, у тому числі проти життя та здоров`я іншої особи, за яке передбачено покарання від 7 до 10 років позбавлення волі, не має місця реєстрації на території м.Харкова та Харківської області, є громадянином іноземної держави, не має законних джерел заробітку, розлучений, дітей на утриманні не має.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, що повністю узгоджується із санкціями ч. 2 ст. 121, ч.1 ст. 263 КК України.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що ОСОБА_5 з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень може вчинити дії направлені на переховування від органу досудового розслідування та суду.

Також, наразі не всі допитані свідки, а тому існує ризик впливу обвинуваченого на свідків.

Оцінюючи обґрунтованість ризику, передбаченого у п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме вчинення іншого кримінального правопорушення, суд звертає увагу на те, що ОСОБА_5 не має постійного місця роботи, тобто засобів для існування, має досвід поводження з вогнепальною зброєю, що може спонукати його на вчинення кримінальних правопорушень.

Таким чином, суд вважає, що ризики, передбачені п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, на які вказує прокурор, які були враховані судом при застосуванні до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, існують, вони не зменшились та їх існування не закінчилось.

Твердження захисту про те, що ОСОБА_5 має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, займався волонтерською діяльністю, на думку суду не є безумовними підставами для зміни останньому запобіжного заходу, не спростовують та не мінімізують наявного ризику, запобігти якому в даному випадку може лише такий винятковий запобіжний захід, як тримання під вартою. Крім того, на підтвердження вищенаведеного стороною захисту не надано жодних доказів, зокрема на підтвердження наявності у ОСОБА_5 малолітньої дитини, здійснення внесків на ЗСУ, здійснення волонтерської діяльності.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що інші більш м`які запобіжні заходи не здатні забезпечити належної поведінки обвинуваченого та вважає можливим та необхідним продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Суд звертає увагу, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного/обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний/обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Також, суд вважає, що продовження строку утримання під вартою ОСОБА_5 виправдано тим, що у справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Згідно із ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Інкримінований ОСОБА_5 злочин, передбачений ч.2 ст.121 КК України, пов`язаний із застосуванням насильства, що спричинило смерть потерпілого, у зв`язку з цим суд не вбачає підстав для визначення обвинуваченому застави, а тому у задоволенні клопотання сторони захисту слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 177, 189-191, 331, 336, 369, 372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити застосування запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - у виді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 30.04.2026.

В задоволенні клопотання захисників обвинуваченого ОСОБА_5 адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про застосування застави - відмовити.

Ухвала щодо продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 03.03.2026.

Суддя ОСОБА_1