Справа № 489/166/26
Провадження № 1-кп/489/568/26
УХВАЛА

про призначення судового розгляду

05 березня 2026 року місто Миколаїв

Інгульський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді

ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

під час відкритого підготовчого судового засідання у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР 07.08.2024 під № 0001968, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Білогірська АР Крим, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Миколаєва, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, -

в с т а н о в и в:

На розгляд до Інгульського районного суду міста Миколаєва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

І. Вирішення питання щодо призначення обвинувального акту до судового розгляду.

Прокурор вважає за можливе призначити судовий розгляд у даному кримінальному провадженні.

Обвинувачені та захисники проти призначення обвинувального акту до судового розгляду не заперечували.

Також стороною захисту висловлено спільну позицію про недоцільність розгляду кримінального провадження у складі колегії суддів.

Обвинувальний акт складено з дотриманням вимог КПК України і поверненню прокурору не підлягає, підстави для закриття провадження чи його направлення прокурору для проведення досудового провадження відсутні. Дане кримінальне провадження підсудне Інгульському районному суду міста Миколаєва, а тому підстави для прийняття рішення згідно пунктів 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України відсутні.

ІІ. Вирішення питань, пов`язаних з підготовкою до судового розгляду

Клопотань, пов`язаних з призначенням справи до судового розгляду від сторін кримінального провадження не надходило.

Судовий розгляд з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч. 2 ст. 27 КПК України, відсутні.

Коло осіб, які беруть участь, у судовому розгляді є наступним: прокурор, обвинувачені, захисники, свідки.

Враховуючи наведені обставини кримінальне провадження на підставі обвинувального акту має бути призначено до судового розгляду.

Прокурором в інтересах держави в особі Миколаївського квартирно-експлуатаційного управління командування сил логістики Збройних Сил України подано цивільний позов про стягнення в солідарному порядку з обвинувачених на користь держави 1 177 000,00 грн шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням.

Захисник ОСОБА_7 висловив заперечення, підтримані обвинуваченими та іншим захисником, проти прийняття цивільного позову до розгляду у цьому кримінальному провадженні, оскільки, на думку захисника, прокурором не доведено підстав для представництва держави, оскільки КЕВ м. Миколаїв повідомляв прокурору про намір самостійно звернутись з позовом до суду про стягнення завданої шкоди.

Вирішуючи питання про наявність підстав для прийняття позовної заяви прокурора суд враховує таке.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором. Цивільний позов може бути поданий прокурором у випадках, встановлених законом, також в інтересах громадян, які через недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність неспроможні самостійно захистити свої права.

Форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства (ч. 4 ст. 128 КПК України). Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства (ч. 5 ст. 128 КПК України).

Згідно з ч. 4 ст. 56 ЦПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу.

У постанові від 21.06.2023 у справі № № 905/1907/21 Велика Палата Верховного Суду дійшла такого висновку.

Відповідно до абзаців першого - третього частини четвертої статті 23 Закону № 1697-VII наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи його законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу.

Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону № 1697-VII, прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло з власності держави), а також таких чинників, як значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону № 1697-VII, і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

При цьому захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави.

Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

Якщо після відкриття провадження у справі з урахуванням наведених учасниками справи аргументів та наданих доказів суд установить відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави в суді, суд залишає позовну заяву, подану прокурором в інтересах держави в особі компетентного органу, без розгляду відповідно до положень пункту 2 частини першої статті 226 ГПК України. Такі правові висновки викладені також в постановах Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 та від 06.07.2021 у справі № 911/2169/20 (підпункти 8.33-8.41).

Судом встановлено, що на звернення прокурора, здійсненого в порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», КЕВ м. Миколаїв повідомив, що у даному кримінальному провадженні він не є потерпілою особою, матеріали кримінального провадження йому не відкривались. У зв`язку з цим позовна заява КЕВ міста Миколаєва на стадії досудового розслідування не подавалась. Також КЕВ м. Миколаїв повідомив прокурора, що позовна заява про стягнення суми спричиненої шкоди буде подана КЕВ міста Миколаїв після ознайомлення з матеріалами справи на стадії судового провадження або безпосередньо після винесення судом обвинувального вироку у справі.

На час проведення підготовчого судового засідання позовна заява від Миколаївським КЕУ до суду не надходила.

Таким чином прокурор дотримався порядку, передбаченого статтею 23 Закону № 1697-VII, а Миколаївське КЕУ протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернулось до суду з позовом в інтересах держави, що є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництвапрокурором.

Повідомлення КЕВ міста Миколаїв про намір подати позовну заяву у майбутньому не спростовує тієї обставини, що на даний час позов до суду не поданий.

Отже, цивільний позов подано з додержанням вимог ст.ст. 175-177 ЦПК України. Підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, передбачених ст. 185 ЦПК України та підстав для відмови у відкритті провадження у справі, передбачених ст. 186 ЦПК України, не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 27, 128, 314-317, 369, 372 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, призначити до відкритого судового розгляду в залі судових засідань Інгульського районного суду міста Миколаєва (вул. Космонавтів, 81/16, м. Миколаїв) на «13» годину «00» хвилин «13» березня 2026 року.

Повідомити про день, час та місце судового засідання прокурора, обвинувачених, захисників.

Прийняти позовну заяву до розгляду у кримінальному проваджені та відкрити провадження у справі за позовом прокурора в інтересах держави в особі Миколаївського квартирно-експлуатаційного управління командування сил логістики Збройних Сил України про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_4 , ОСОБА_6 на користь держави 1 177 000,00 грн шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням.

Запропонувати обвинуваченим в 15-денний строк з дня отримання даної ухвали подати до суду відзив на позов та всі письмові докази, що підтверджують заперечення проти позову, з одночасним надісланням позивачу копії відзиву та доданих документів. У разі ненадання відповідачами відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Позивач має право подати до суду відповідь на відзив, а відповідач заперечення, протягом 5 (п`яти) днів з дня отримання позивачем відзиву, а відповідачем відповіді на відзив, але до дня судового засідання.

Відповідач протягом 5 (п`яти) днів з дня отримання відповіді на відзив має право подати заперечення відповідно до ст. 180 ЦПК України. Роз`яснити відповідачу, що копія заперечення та доданих до неї документів позивачу повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) заперечення до суду та наданням документів, що підтверджують надіслання (надання відзиву) позивачу.

Роз`яснити, що у випадку ненадання відзиву, відповіді на відзив, заперечень та доказів на підтвердження обставин на які в них здійснюється посилання, справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами.

Судовий розгляд кримінального провадження буде проводитись суддею ОСОБА_1 одноособово.

Роз`яснити учасникам судового провадження їх право на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження за наявності відповідного клопотання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1