Справа № 467/1192/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2026 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

в ході розгляду у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка кримінального провадження по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Семенівка Арбузинського район Миколаївської області, громадянина України, не одруженого, на утримання неповнолітніх та/або непрацездатних осіб не має, не працевлаштований, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; в силу ст. 89 КК України раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор висунув ОСОБА_6 обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, тобто, в умисному спричиненні потерпілому ОСОБА_7 середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, які не є небезпечними для життя і не потягли за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я, за обставин, що викладені в обвинувальному акті.

Однак, в ході підготовчого судового засіданні потерпілий ОСОБА_7 звернувся із заявою про відмову від обвинувачення ОСОБА_6 та закриття у зв`язку із цим кримінального провадження.

Обвинувачений ОСОБА_6 , у свою чергу, відображені в обвинувальному акті обставини щодо інкримінованого йому правопорушення підтвердив повністю, вказав на примирення із потерпілим на цей час і проти закриття кримінального провадження у зв`язку із відмовою останнього від його підтримання не заперечував.

Прокурор та захисник вважали наявними підстави для закриття цього кримінального провадження із посиланням на те, що справа відноситься до категорії приватного обвинувачення.

Суд, заслухавши позицію учасників справи, перевіривши наявність визначених законом передумов для задоволення заявленого потерпілим клопотання, виходив із такого.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.477 КПК України кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, дізнавачем, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень, передбачених, зокрема, частиною першою статті 122 (умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження без обтяжуючих обставин).

При цьому, суд виходив із того, що таке провадження здійснюється в загальному порядку з урахуванням деяких його особливостей, зокрема, підставою для початку досудового розслідування кримінального провадження у формі приватного обвинувачення є подання потерпілим (фізичною чи юридичною особою) до слідчого, прокурора, іншої службової особи органу, уповноваженого на початок досудового розслідування, заяви про вчинення кримінального правопорушення (частина 4 статті 26, частина 1 статті 478 КПК), а безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення, згідно із частиною 4 статті 26, пунктом 7 частини 1 статті 284 КПК, є відмова потерпілого або його представника від обвинувачення.

Водночас, право потерпілого відмовитись від обвинувачення випливає із змісту п.7 ч.1 ст. 284 КПК України, відповідно до якого кримінальне провадження закривається у разі, якщо потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник, відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, крім кримінального провадження щодо кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством.

Зокрема, ВС ККС у своїй постанові від 20.02.2018 у справі № 142/1291/16-к зауважив, що приватне обвинувачення - це регламентований законом особливий вид кримінально-процесуальної діяльності приватного обвинувача (потерпілого), що включає звернення до компетентних органів із твердженням щодо винуватості певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, збирання доказів винуватості цієї особи, подальше підтримання ним обвинувачення в суді та право відмовитись від пред`явленого обвинувачення.

Тобто законодавець передбачив безумовну підставу для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення - відмову потерпілого від такого обвинувачення, небажання притягувати винну особу до кримінальної відповідальності, що здійснюється незалежно від позиції підозрюваного/обвинуваченого на відміну від акта про примирення, що носить двосторонній характер.

Та у цьому випадку, судом установлено, що ОСОБА_7 набувши статусу потерпілого у цьому кримінальному провадженні в силу ч.1 ст. 55 КПК України, а безпосередньо саме кримінальне провадження здійснюється у формі приватного обвинувачення, вправі відмовитись від обвинувачення, про що й звернувся до суду з відповідною письмовою заявою.

У цьому аспекті суд ураховує позицію Великої Палати Верховного Суду, висвітлену у постанові від 16 січня 2019 року у справі № 439/397/17, за якої особа у кримінально-правовому розумінні є потерпілим з моменту вчинення щодо неї кримінального правопорушення, а не з моменту подання нею відповідної заяви, як це передбачено у частині 2 статті 55 КПК України, незалежно від того, чи закріплений (юридично легалізований) такий статус процесуально.

У той же час, кримінальний процесуальний закон (статті 55 - 59 КПК України) юридично закріплює статус потерпілого - учасника кримінального провадження, наділяючи його певними процесуальними правами та обов`язками, у тому числі й правом відмовитися від обвинувачення, яке висунуте прокурором в рамках кримінального провадження саме у формі приватного обвинувачення.

Суд же, у свою чергу, у контексті засади диспозитивності вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень, у той час, як сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом (ст. 26 КПК України).

З огляду на це, оскільки потерпілий відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, що, як зазначено судом вище, є безумовною підставою для його закриття, то суд не убачає перешкод для відмови у задоволенні відповідного клопотання і для закриття цього кримінального провадження на цій стадії.

Тоді як у цій ситуації не мало місце домашнє насильство, бо обвинувачений і потерпілий не перебувають у родинних відносинах, а згідно обвинувального акту ніяких обставин, що згідно із ст. 67 КК України обтяжують покарання, органом досудового розслідування не встановлено.

При цьому, суд не вдається до оцінки причин відмови потерпілого від обвинувачення, так як кримінальний процесуальний закон України не передбачає ані такого права суду, ані, тим більше, обов`язку.

Тож, це кримінальне провадження підлягає закриттю за передумов, що наведені судом вище, на підставі п.7 ч.1 ст. 284 КПК України.

Речовий доказ дерев`яну палицю, яка зберігається у кімнаті речових доказів ВП №1 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області у полімерному пакеті з приміткою «Пакет №1» - належить знищити на підставі п.4 ч.9 ст. 100 КПК України, як майно, яке не має ніякої цінності і не може бути використане.

Процесуальні витрати, що передбачені ст. 118 КПК України, - відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження, що передбачені ст. 131 КПК України, не застосовувались.

Цивільний позов в рамках цього кримінального провадження не пред`явлений.

З цих мотивів, керуючись ст.ст. 284, 370-372, 376, 477 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :

Клопотання потерпілого ОСОБА_7 задовольнити.

Кримінальне провадження №0000117, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 серпня 2025 року, по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, - закрити на підставі п.7 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відмовою потерпілого ОСОБА_7 від обвинувачення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання письмової апеляційної скарги на неї до Миколаївського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з моменту її проголошення через Арбузинський районний суд Миколаївської області.

Суддя ОСОБА_8