УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2026 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003430 від 04.04.2019, клопотання захисника про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Солом`янського районного суду м. Києва перебуває обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України.

Як випливає із змісту цього обвинувального акта, ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що в квітні 2019 р. він таємно викрав електричні інструменти, що належать ОСОБА_6 , а саме: шліфовальну машинку, перфоратор, переноска на чотири розетки та переноску на одну розетку, чим завдав потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 6200 грн., тобто вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 185 Кримінального Кодексу України.

Під час підготовчого судового розгляду захисник обвинуваченого ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, мотивуючи це тим, що із моменту вчинення інкримінованого обвинуваченому правопорушення минули строки давності.

Обвинувачений пояснив, що розуміє наслідки звільнення його від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 49 КК України та згоден із зазначеними наслідками.

Прокурор проти задоволення клопотання не заперечувала, зазначила про можливість звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, оскільки сплив строк притягнення обвинуваченої до кримінальної відповідальності, передбачений ст. 49 Кримінального кодексу України.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши представлені суду матеріали, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно ст. 44 КК України, особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 31 січня 2020 р. обвинуваченого ОСОБА_5 було оголошено в розшук, оскільки він переховувався від суду. Разом з тим, ухвала так виконана і не була і розшук обвинуваченого завершений не був. Обвинувачений сам звернувся до суду після закінчення строків його притягнення до кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 Кримінального Кодексу України, перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

За змістом ст.ст.284-288 КПК, підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Отже, наявність цих умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення процесуальним законом не передбачено.

Відповідно до положень ст.63 Конституції та ст.18 КПК жодну особу не може бути примушено визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення, показання, які можуть стати підставою для її підозри, обвинувачення у вчиненні нею кримінального правопорушення.

Виходячи із цих положень закону, визнання винуватості є правом, а не обов`язком підозрюваного, обвинуваченого, а отже, невизнання вказаними особами своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації ними свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання. Передбачений законом (ст.49 КК) інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення з визнанням ними своєї винуватості в скоєнні злочину.

Розглядаючи клопотання, суд також не може вирішити питання про винуватість чи невинуватість обвинуваченої, оскільки клопотання заявлене на тій стадії судового розгляду, на якій ще не допитані свідки та не досліджені докази. Оскільки відповідно до ч. 4 ст. 286 Кримінального процесуального кодексу України, клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності розглядається негайно, суд позбавлений можливості розпочати допит свідків та завершити дослідження доказів.

Таким чином, невизнання обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності його згоди на звільнення від кримінальної відповідальності в передбачених законом випадках за умови роз`яснення суті обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення. Саме таку позицію висловив Верховний суд в своїй Постанові від 26 березня 2020 року (справа №730/67/16-к).

На підставі зазначеного, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_4 - задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 49 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 185 КК України.

Кримінальне провадження, дані про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № № 0003430 від 04.04.2019 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України - закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1