ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/637/26 Справа № 183/6620/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2026 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Дніпровського апеляційного суду в режимі відеоконференції кримінальне провадження 0000731 від 18 квітня 2022 року за апеляційними скаргами начальника другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_8 , подану в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , на вирок Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 жовтня 2025 року, яким:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с.Шевченково Кілійського району Одеської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, розлученого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Новоодеського районного суду Миколаївської області від 29.04.2021 за ч.2 ст.289 та ст.75 Кримінального кодексу України (далі- КК) до покарання у виді 5 років позбавлення волі, з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки,-

визнано винним та засуджено у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.1 ч.2 ст. ст. 115 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 15 (п`ятнадцять) років.

На підставі ч. 3 ст. 78, ч. 1, ч. 2 ст. 71 КК за сукупністю вироків, до призначеного за цим вироком покарання, повністю приєднано невідбуту частину покарання, призначеного вироком Новоодеського районного суду Миколаївської області від 29 квітня 2021 року та остаточно визначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк двадцять років.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 ухвалено відраховувати з дня набрання вироком законної сили.

Зараховано у строк відбуття ОСОБА_7 покарання за цим вироком час тримання його під вартою із розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі, починаючи з 17 квітня 2022 року до дня набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід ОСОБА_10 до набрання вироком законної сили залишено раніше застосований - тримання під вартою.

На підставі ч. 9 ст.100 Кримінального процесуального кодексу України (далі- КПК), ст.ст. 96-1, 96-2 КК ухвалено конфіскувати у власність держави: автомат Калашникова (АК-74) промислового виробництва, виготовлений на Тульському збройному заводі у 1982 році, серійний № НОМЕР_2 , магазин до автомату Калашникова (АК-74), три 5,45-мм проміжні патрони зразка 1974 року.

Долю речових доказів та судових витрат вирішено відповідно до положень ст.ст.100, 124 КПК.

В С Т А Н О В И Л А :

Оскаржуваним вироком ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин.

ОСОБА_7 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації та проходячи військову службу на посаді механіка відділення технічного обслуговування автомобільної техніки групи матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», 17 квітня 2022 року приблизно о 22 годині 30 хвилин, знаходячись за місцем тимчасового розташування військового підрозділу у кабінеті № 16 приміщення ІНФОРМАЦІЯ_2 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , в порушення вимог ст. ст. 3, 27, 28, 29, 68 Конституції України, ст. 2 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», ст. ст. 11, 16, 20, 21, 22, 22-1, 49, 125, 126 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 2, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, реалізуючи свій злочинний намір вчинити розправу над солдатами ОСОБА_11 та ОСОБА_12 на ґрунті неприязних відносин за образи, перебуваючи при цьому у стані алкогольного сп`яніння, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою спричинити своїми умисними діями тяжкі наслідки та умисно протиправно заподіяти смерть двох осіб, у положенні сидячи, зняв із запобіжника закріплену за ним автоматичну зброю АК-74 № НОМЕР_2 , калібру 5,45 мм, в положення автоматичного пострілу «АВ» та здійснив 3 постріли у беззбройного солдата ОСОБА_11 , заподіявши останньому тяжкі тілесні ушкодження, від яких настала смерть, а саме: вогнепальне наскрізне поранення у вигляді вхідної рани на передньо-зовнішній поверхні лівого плеча з рановим каналом знизу-вверх через ліві плечову кістку та ключицю позаду хребтової ділянки на порожнину черепу, через головний мозок на лобно-тім`яну ділянку, де є вихідна рана; вогнепальне наскрізне поранення у вигляді вхідної рани на передньо-зовнішній поверхні лівого плеча у верхній третині з рановим каналом ззовні до середини зверху-вниз у ліву плевральну порожнину через реберний каркас на тканину легень, підключичну ділянку грудної клітини праворуч на праве плече з переломом правої плечової кістки та вихідними ранами; вогнепальне наскрізне перерване поранення у вигляді вхідної рани на зовнішній поверхні лівого плеча у нижній третині з рановим каналом від неї у косому напрямку на внутрішню поверхню лівого плеча у верхній третині, далі на ділянку лівої пахви, далі на реберний каркас ліворуч, з рановим каналом на верхні частки легень та реберний каркас праворуч на праву плечову ділянку, де є вихідна рана; масивні крововиливи у м`яких тканинах з заходом ранових каналів, велика кількість вільної крові у вигляді згортків та у рідкому стані у плевральних порожнинах, з послідуючим розвитком крововтрати, які перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті;

- здійснив 6 пострілів у беззбройного солдата ОСОБА_12 , заподіявши останньому тяжкі тілесні ушкодження, від яких настала смерть, а саме: вогнепальне наскрізне поранення у вигляді вхідної рани на задній поверхні правого плеча в верхній третині з рановим каналом у праву плевральну порожнину; вогнепальне наскрізне поранення у вигляді вхідної рани на задній поверхні грудної клітини праворуч у надлопатковій ділянці; три вогнепальні наскрізні поранення у вигляді вхідних ран у правій лопатковій ділянці тулубу з рановими каналами вглиб; вогнепальне наскрізне поранення у вигляді вхідної рани на задній поверхні грудної клітини посередині у міжлопатковій ділянці з рановим каналом вглиб, що за ходом ранових каналів спричинило руйнування реберного каркасу ліворуч та праворуч з розривами плеври і м`язів, переломів правої лопатки, розриву діафрагми з розмізженням селезінки та малої частки печінки, руйнування хребців грудного відділу та розривів легень зі стінкою серця; вихідні рани на задній поверхні грудної клітини ліворуч та лівій бічні поверхні грудної клітини з рановими каналами вглиб; кров у вигляді згортків та рідкої крові у плевральних порожнинах, з послідуючим розвитком шоку, які перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті.

Дії обвинуваченого обвинуваченого ОСОБА_7 кваліфіковані за п.1 ч.2 ст.115 КК, як умисне вбивство двох осіб.

В апеляційній скарзі, прокурор, не оспорюючи встановлені вироком суду фактичні обставини кримінального провадження, доведеність вини та правову кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_7 , вважає, що вирок Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02.10.2025 підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через його м`якість.

Зазначає, що приймаючи рішення про розмір покарання, суд послався на характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК є особливо тяжким умисним злочином, відсутність пом`якшуючих та наявність обтяжуючої покарання обставин, дані про особу винного. Разом з тим судом апеляційної інстанції не взято до уваги наявність попередніх судимостей ОСОБА_13 за вчинення умисних злочинів проти власності, будучи звільненим від подальшого відбування покарання у зв`язку з помилуванням у 2022 році, а також обставину вчинення інкримінованих йому дій невдовзі після звільнення з місць позбавлення волі.

Вважає, що суд першої інстанції не в повній мірі врахував вимоги, передбачені ст. 65 КК, а також обставини вчинення вбивства, за якими обвинувачений, будучи військовослужбовцем та перебуваючи у безпосередньо наближеному місті до зони бойових дій, під час воєнного стану, нехтуючи інтересами служби та вважаючи, що його інтерес переважає над конституційними правами на життя його побратимів, вчинив протиправні дії відносно двох осіб, об`єднані єдиним умислом - позбавити життя інших людей.

Крім того, на думку прокурора, заслуговує на увагу та обставина, що обвинувачений холоднокровно здійснив від 3 до 6 пострілів у ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , розуміючи, що від такої кількості пострілів настане смерть потерпілих, що вказує на особливу агресивність і зухвалість дії ОСОБА_7 .

Отже апелянт вважає, що зазначені вище обставини вчинених злочинів та дані про особу ОСОБА_7 свідчать про те, що він становить постійну і серйозну загрозу для суспільства, тобто це саме виключний випадок, коли виправлення засудженого в іншому порядку неможливе, а інше, менш суворе покарання, окрім як довічне позбавлення волі, не здатне забезпечити захист суспільства і справедливість.

На підставі викладеного просить вирок Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02.10.2025 відносно ОСОБА_7 в частині призначеного покарання скасувати, ухвалити в цій частині новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого п. 1 ч. 2 ст.115 КК та призначити йому покарання у виді довічного позбавлення волі.

На підставі ч. 3 ст. 78, ч. 1, ч. 2 ст. 71 КК за сукупністю вироків, до призначеного за цим вироком покарання повністю приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Новоодеського районного суду Миколаївської області від 29.04.2021 шляхом поглинення менш суворого покарання довічним позбавленням волі та остаточно визначити ОСОБА_7 покарання у виді довічного позбавлення волі.

В іншій частині вирок стосовно ОСОБА_7 залишити без змін.

В апеляційній скарзі захисник вказує на незаконність вироку суду, через неправильну кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_7 , на порушення судом вимог кримінального законодавства, прав обвинуваченого, неповноту судового розгляду, відсутність достатніх доказів вини ОСОБА_7 та занадто суворе покарання.

В обґрунтування своїх вимог захисник вказує, що обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні навмисного вбивства двох осіб не визнав, зазначивши, що не мав умислу на вбивство потерпілих. Під час усіх допитів з моменту затримання він стверджував, що будучи мобілізованим до ЗСУ, прибув разом з іншими в м. Сєвєродонецьк, де їх розмістили в приміщенні міграційної служби в одному з кабінетів. Разом з ним в кабінеті знаходились свідок ОСОБА_14 та ОСОБА_12 з ОСОБА_11 , які вживали алкогольні напої. ОСОБА_7 разом з ними випив 100 грам коньяку та ліг навпроти них спати, заснув, а потім проснувся через почуті голоси: «Він сепаратист, ми його «жахнем», треба забрати зброю» і відчув, що хтось тягне його за автомат, який був у нього в руках. Кожен в кабінеті мав при собі видану раніше заряджену зброю. В автоматі патрон був у патроннику, тому ОСОБА_7 забився у куток та з автомату зробив попереджувальний постріл чергою 6-8 патронів під стелю. ОСОБА_11 після пострілу присів, а ОСОБА_12 відстрибнув від нього, бо він і тягнув у нього автомат.

ОСОБА_11 зробив в його сторону рух, а він, подумавши, що той зі зброєю, вистрілив в його сторону з автомата чергою 6-7 патронів. В цей час він помітив боковим зором, що на нього стрибнув ОСОБА_12 , тому він здійснив в його бік постріл чергою 6-8 патронів. Біля шафи лежав свідок ОСОБА_14 , який почувши постріли проснувся та підійшов до ОСОБА_7 , який вже опустив автомат Обвинувачений передав ОСОБА_14 свій автомат та ліг на землю, пізніше зайшли військові та вивели його в коридор.

Умислу на вбивство у обвинуваченого не було, він оборонявся від нападу загиблих, можливо перевищив необхідну оборону. Якби він мав намір вбивати всіх без причини, то вбив також і свідка ОСОБА_14 , оскільки в автоматі ще залишалися набої. Лише після попереджувального пострілу під стелю він застосував автомат помилково, сприймаючи дії загиблих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , як такі, що направлені на здійснення нападу з метою спричинення смерті обвинуваченому із застосуванням зброї.

ОСОБА_7 не заперечував, що від його дій загинули потерпілі, він тяжко сприймає смерть ОСОБА_12 та ОСОБА_11 .

На думку захисника обвинувачений ОСОБА_7 неправильно оцінив дії загиблих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , вважав, що має місце реальне посягання на його життя та здоров`я групою осіб, не усвідомлював і не міг усвідомлювати помилковості свого припущення, оскільки було темно, потерпілі були озброєні та намагалися заволодіти його зброєю, але при цьому перевищив межі захисту, що дозволяються в умовах відповідного реального посягання, тому він підлягає кримінальній відповідальності за перевищення меж необхідної оборони.

Адвокат вказує, що враховуючи невірну кваліфікацію дій ОСОБА_7 , а також у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступені тяжкості злочину та особі засудженого, вирок суду першої інстанції слід змінити у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступені тяжкості злочину та особі засудженого.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_7 просить звернути увагу на особу засудженого, який є молодим чоловіком, його життя ще попереду, він тяжко сприйняв факт позбавлення життя двох осіб, вчинив кримінальне правопорушення під впливом наслідків дій загиблих, направлених на заволодіння його зброї.

На підставі наведеного захисник просить вирок Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 жовтня 2025 року щодо ОСОБА_7 за п.1 ч.2 ст.115 КК скасувати та визнати останнього невинуватим.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення:

- прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги сторони обвинувачення та наполягав на її задоволенні у повному обсязі; заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника;

- захисника та обвинуваченого на підтримку доводів поданої ними апеляційної скарги, які просили скасувати вирок та визнати ОСОБА_7 невинуватим за п.1 ч.2 ст.115 КК; заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора;

перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно з положеннями ч.1 ст.404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Згідно пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року: «Кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Однією із загальних засад кримінального провадження, передбачених п.10 ч.1 ст.7 та ст.17 КПК, є презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, яка визначає, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Апеляційний суд вважає, що висновки суду першої інстанції про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.1 ч.2 ст.115 КК при обставинах, встановлених вироком суду, правова кваліфікація його дій, вид та міра призначеного покарання - вірні та ґрунтуються на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження.

Відповідно до положень статті 84 КПК доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно статей 85 та 86 КПК належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Згідно ч.ч.1,4 ст.95 КПК показання - це відомості, які надаються в усній або письмовій формі під час допиту підозрюваним, обвинуваченим, свідком, потерпілим, експертом щодо відомих їм обставин у кримінальному провадженні, що мають значення для цього кримінального провадження.

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1 та п.3 ч.2 ст.99 КПК, документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

До документів, за умови наявності в них відомостей, передбачених частиною першою цієї статті, можуть належати, зокрема, складені в порядку, передбаченому цим Кодексом, протоколи процесуальних дій та додатки до них, а також носії інформації, на яких за допомогою технічних засобів зафіксовано процесуальні дії.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.409 КПК підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно з ч.1 ст.412 КПК істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Виходячи з системного аналізу вказаних норм, підставами для скасування чи зміни судового рішення є такі порушення норм кримінального процесуального закону, які шляхом позбавлення чи обмеження гарантованих КПК прав учасників кримінального провадження, недотримання процедури судочинства чи іншим шляхом вплинули чи могли вплинути на винесення законного, обґрунтованого та вмотивованого судового рішення.

При цьому, конкретне порушення кримінального процесуального закону може бути визнано істотним чи неістотним залежно від обставин кримінального провадження.

Апеляційним судом не встановлено порушень, які наведені в апеляційних скаргах захисника та прокурора, що перешкодили суду всебічно розглянути матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_7 .

Так, у засіданні суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав частково пояснивши, що приблизно о 18 годині 17.04.2022 вони приїхали на ротацію у м. Сєвєродонецьк, розмістилися в приміщенні міграційної служби. Він отримав від ОСОБА_15 розпорядження піти та поспілкуватися з начпродом. Перед тим як іти до начпрода бачив, що до ОСОБА_15 підійшли ОСОБА_11 та ОСОБА_12 та про щось спілкувалися. Обвинувачений пішов до начпрода, який сказав йому готуватися на 4 годину ранку заступати на зміну. Спочатку розмістилися в одній кімнаті, але коли він повернувся до кімнати, ОСОБА_14 повідомив, що потрібно переселитися в іншу кімнату, оскільки з цієї сторони бувають прильоти. Після цього вони перемістилися в приміщення № 16 на першому поверсі, де і відбулась подія злочину. Хлопців ще не було, але їх речі, в тому числі і зброю, він з ОСОБА_14 принесли. Потім хлопці приїхали, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 почали вигружати принесені речі за столи, які були в кімнаті. Цими речами були алкогольні напої. Світла в приміщенні не було. Почали вживати алкоголь. В цей час в кімнаті були він, ОСОБА_14 , ОСОБА_11 і ОСОБА_12 . Обвинувачений розмістився в правому дальньому куті кімнати. Спочатку під вікном стояли столи, потім лежали речі обвинуваченого, а потім на карематі розмістився він сам: ліг головою до правої стіни на відстані приблизно 1,2 м від вікна. ОСОБА_12 розмістився в лівому дальньому куті кімнати, ОСОБА_11 - біля лівої стіни майже посередині. ОСОБА_14 розмістився в лівому куті кімнати біля входу в кімнату. Обвинувачений вжив приблизно 300 400 грам горілки та приблизно о 22 годині ліг відпочивати на своє місце головою до правої стіни, ногами - до лівої стіни. Свій автомат поклав поруч із собою з лівої сторони. Гранати в ящику, набої та два автомати, які ОСОБА_14 заніс в кімнату, знаходилися біля ОСОБА_14 ліворуч, одразу біля входу в кімнату в куті кімнати. Свій автомат ОСОБА_12 поставив біля себе. Автомат обвинуваченого був з повним магазином, патрон був в патроннику. Він заснув, а коли прокинувся, то майже нічого не бачив, все було розпливчате. В кімнаті світла не було, а той ліхтарик, що світив в кімнаті розрядився. Прокинувся від гучного голосу та почув, що його автомат почав рухатись. Хтось цей автомат потягнув та намагався забрати його. Він схопив свій автомат за цівку. Автомат намагався забрати ОСОБА_12 , який відскочив від нього. Після цього обвинувачений зняв автомат із запобіжника та здійснив перший постріли між силуетами чергою. При цьому сказав «Стояти» та нецензурно висловився. В момент пострілу він сидів на підлозі спиною обперся об стіну в тому ж місці, де спав. Після першого пострілу ні в кого не влучив. Після першого пострілу ОСОБА_11 , який стояв - присів. Після цього в сторону обвинуваченого з нецензурними словами зробив рух силует. Згодом стало зрозуміло, що це був ОСОБА_11 . Обвинувачений не впевнений, що в руках у ОСОБА_11 в цей час щось було. ОСОБА_11 зробив один крок в сторону обвинуваченого, після чого останній здійснив постріли у нього. Положення тіла обвинуваченого в момент пострілів у ОСОБА_11 було практично таке ж, як і під час попереджувального пострілу. Він лише сів трохи зручніше. В момент пострілу у ОСОБА_11 , автомат тримав в руках під кутом по відношенню до підлоги, дуло автомата повернуто трохи вліво. В момент пострілів ОСОБА_11 знаходився обличчям до обвинуваченого, стоячи на ногах в повний зріст. Після цього другий силует з кута, де перебував ОСОБА_12 , піднявся з положення сидячі та стрибнув в його сторону. ОСОБА_7 перевів автомат дещо праворуч та здійснив постріли чергою в ОСОБА_12 . Автомат був паралельно підлозі. Після пострілів ОСОБА_12 впав, доторкнувшись своєю рукою до ноги обвинуваченого та хрипів. В момент вказаної події ОСОБА_14 лежав на своєму місці та приблизно через 5 секунд після пострілів запитав: «Що сталося?», а потім почав кричати про допомогу. ОСОБА_7 також зазначив, що під час вживання алкоголю конфліктів між ним та потерпілими не було, політичних тем не обговорювали. Чому сталася ця подія - не може сказати. Під час руху ОСОБА_11 в його сторону, зброї в його руках обвинувачений не бачив, ОСОБА_11 погроз не висловлював, але постріли обвинувачений здійснив тому, що злякався. Загрозою він сприйняв саме рух в його сторону. На думку обвинуваченого після попереджувального пострілу та команди «Стояти», всім потрібно було не рухатися та чекати наказів, оскільки вони знаходилися на війні. Від ОСОБА_12 взагалі не було ніяких слів. Зброї в його руках теж не бачив, постріли в нього здійснив автоматично.

В апеляційній скарзі сторона захисту стверджує, що у обвинуваченого ОСОБА_7 не було умислу на вбивство потерпілих, він оборонявся від їх нападу, можливо перевищив необхідну оборону, оскільки помилково вважав, що має місце реальне посягання на його життя та здоров`я групою осіб.

Суд першої інстанції обґрунтовано поставився критично до показань обвинуваченого в частині того, що його дії були направлені на здійснення необхідної оборони від протиправних дій потерпілих, і колегія суддів погоджується з таким висновком та розцінює таку позицію, як захисну, що має на меті пом`якшити кримінальну відповідальність.

Відсутність у обвинуваченого ОСОБА_7 умислу на вбивство двох осіб спростовується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме показами обвинуваченого, свідків, які є достатньо послідовними, не містять суттєвих суперечностей, а їх деталізація відповідає періоду, що минув з моменту вчинення кримінального правопорушення.

Так, судом першої інстанції досліджено відеозапис допитаного слідчим суддею у порядку ст. 225 КПК свідка ОСОБА_14 , згідно якого останній повідомив, що з обвинуваченим ОСОБА_7 , потерпілими ОСОБА_11 та ОСОБА_12 проходив військову службу. Весь батальйон розташувався в м. Сєвєродонецьку, в який виїхали з м. Краматорська. Приблизно 17.03.2022 розмістилися в адміністративній будівлі паспортного столу. Йому відомо, що обвинувачений був знайомий з ОСОБА_11 , а чи був він знайомий з ОСОБА_12 не знає. Коли почали розміщатися по кімнатах, він зайняв один з кабінетів. Хлопці кудись поїхали Прийшов ОСОБА_7 , який то приходив, то виходив. Увечері, вже було темно, повернулися хлопці. В одному кабінеті розмістилися він ( ОСОБА_14 ), обвинувачений ОСОБА_7 та потерпілі ОСОБА_11 , ОСОБА_12 . ОСОБА_7 ліг відпочивати, а він з потерпілими сиділи розмовляли. Як потерпілі і обвинувачений вживали алкоголь свідок не бачив. Було темно. Потім він почув, як ОСОБА_7 пересмикнув затвор автомата. Стріляв чергами. Свідок притулився до підлоги. Потім була ще автоматна черга. Спочатку постріл був у ОСОБА_11 . Потім ОСОБА_12 піднявся, щоб забрати у ОСОБА_7 автомат, але ОСОБА_7 в нього вистрелив і ОСОБА_12 впав вперед головою перед ОСОБА_7 . Після цього свідок вибив з рук обвинуваченого автомат і відкинув його. Потім затримав ОСОБА_7 , який спочатку притиснувся до стіни, а потім свідок поклав обвинуваченого на підлогу та перевернув його лицем до підлоги. Він тримав ОСОБА_7 , притиснувши своїм коліном в спину. Обвинувачений вирватись фактично не намагався. Утримував обвинуваченого хвилин 5 7, потім відкрилися двері та зайшли хлопці, забрали ОСОБА_7 . По зовнішнім ознакам було видно, що ОСОБА_7 перебував в стані алкогольного сп`яніння. Коли він утримував обвинуваченого, то спитав у нього: «Що ти наробив?». Що точно відповів обвинувачений - не пам`ятає. Конфлікту між обвинуваченим та загиблими не було. Посади обвинуваченого та загиблих були рівнозначними. В які частини тіла загиблих потрапили кулі - не бачив. Перед подією він ( ОСОБА_14 ) не спав, лежав та розмовляв із потерпілими, які також лежали. Справа лежав ОСОБА_12 , посередині ОСОБА_11 , а зліва він ( ОСОБА_14 ). В цей час ОСОБА_7 спав. Спочатку була черга пострілів у потерпілого ОСОБА_11 , потім - у ОСОБА_12 , потім ще була черга з автомату над ним ( ОСОБА_14 ).

Судом першої інстанції було допитано свідка ОСОБА_15 , який пояснив, що подія відбулася приблизно у квітні 2022 року. За бойовим розпорядження їм необхідно було виїхати в м. Сєвєродонецьк Луганської області. По приїзду розташувалися для відпочинку, оскільки на наступний день повинні були вирушати на бойові позиції. Кожен займався своїми справами, так і закінчився день. Полягали спати. Приблизно о 24 годині прибігли чергові хлопці, у приміщення, де він спав - у лівому крилі у верхній кімнаті, та повідомили, що його підлеглі стріляються. Іще з декількома хлопцями він побіг на місце події. Світла вже не було в приміщенні. Прибігши на місце події побачив, що у приміщенні вже було багато людей і диму. Як з`ясувалося, це була кімната в якій знаходився ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_16 , прізвище якого не пам`ятає, та ОСОБА_17 . Почали штурмувати цю кімнату, бо знали, що в кімнаті є гранати та там хтось кричав, але не зрозуміло, хто саме. ОСОБА_18 відчинили двері, забігли в кімнату та побачили, що лежать мертві ОСОБА_16 та ОСОБА_19 . З правої сторони лежав ОСОБА_7 обличчям донизу, а на ньому зверху сидів ОСОБА_17 . При цьому ОСОБА_7 кричав: «Я їх вбив, я їх вбив».

На шикуванні добровольців в строю був також ОСОБА_7 . Потім свідка призначили командиром, та сказали, що ось твої хлопці і через дві години необхідно, щоб усі були зібрані та готові до відправки. За дві години до відправки він ( ОСОБА_15 ) познайомився з військовослужбовцями, в тому числі і з ОСОБА_7 . Під час спілкування з обвинуваченим він поводив себе нормально. Перебуваючи в автобусі помітив, що ОСОБА_7 був трошки на підпитку. Від побратимів стало відомо, що ОСОБА_7 був хорошим поваром. Так само познайомився і з ОСОБА_20 . ОСОБА_21 знав раніше, їх разом мобілізували на військову службу.

До часу події ніяких нестатутних відносин чи конфліктів між обвинуваченим та потерпілими не помічав. Пострілів не чув, оскільки на час події був в лівому крилі на другому поверсі будівлі, а подія відбулася у правому крилі на першому поверсі будівлі. Коли прибіг до місця події, то двері в кімнату були зачинені. Чув, що з кімнати хтось кричав: «Я його тримаю» та хтось кричав «Я їх вбив». Після того як він забіг в кімнату, зрозумів, що ОСОБА_17 кричав: «Я його тримаю», а обвинувачений кричав «Я їх вбив». У кімнаті попереду нього, на відстані 1-1,5 м лежав автомат обвинуваченого, з магазином, чи без нього - не пам`ятає, стволом до свідка. Зброя інших хлопців стояла в лівому куті кімнати біля стіни. В правому куті кімнати лежали гранати в коробці. Ні на потерпілих, ні поруч з ними, зброї не було. Їх зброя була в лівому куті кімнати. Якщо зайти в кімнату, по ліву сторону лежав ОСОБА_11 обличчям доверху, з відкритими очима. Біля ОСОБА_7 лицем донизу та лицем ближче до ОСОБА_7 лежав ОСОБА_12 . Згодом в коридорі ОСОБА_7 сказав, що потерпілі його ображали, чи про щось вони спорили. Потім обвинувачений прохав, щоб вони його вбили за те, що він зробив. В момент події ОСОБА_7 був в алкогольному сп`янінні в кімнаті був запах алкоголю, його мова була не чітка, також був запах алкоголю з порожнини рота та поведінка п`яної людини.

Коли йому ( ОСОБА_15 ) повідомили про подію, він дуже швидко прибіг до місця, через двері запитав про те, що там відбувається. Йому відповідали: «Я його тримаю». Коли забіг у кімнату, побачив, що обвинувачений ОСОБА_7 лежав на животі у правому куті кімнати, майже паралельно правій стіні, а на спині обвинуваченого зверху сидів ОСОБА_17 та тримав руки ОСОБА_7 . ОСОБА_12 знаходився там же, але ближче до вікна. У ОСОБА_12 була простріляна грудна клітина ззаду по всій площині спини та пропалена термобілизна, тобто поранення було ззаду в легеневій частині. Було багато кульових поранень. ОСОБА_16 лежав обличчям вверх та у нього череп був трошки розкритий, бо куля зайшла під рукою та вийшла через голову. Поруч лежало трохи черепа та мізки. Зі сторони, де лежав ОСОБА_16 , на стіні були місяцеподібним напівколом отвори від куль. На стелі також був отвір від кулі, яка вилетіла з голови ОСОБА_16 .

Окрім наведеного, на підтвердження винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 суд вірно послався у вироку на досліджені докази, а саме:

- протокол огляду місця події від 18.04.2022, згідно якого було оглянуто приміщення Сєвєродонецького відділу державної міграційної служби, яке розташоване за адресою м.Сєвєродонецьк, вул. Партизанська, 12/бульвар Дружби народів, 6а та зафіксовано обстановку службового кабінету № 16 на першому поверсі будівлі. Під час огляду виявлено та вилучено кепку камуфляжна зі слідами РБК, частками речовини біологічного походження та з пошкодженнями, яку запаковано до паперового конверту; 8 предметів схожих на гільзи до патронів калібру 5,45 мм, які запаковано до сейф-пакету №INZ 2033639; предмет ззовні схожий на кулю, яку упаковано, до паперового конверту; предмет схожий на автомат АК-74, з номером НОМЕР_2 , 1982 р.в., який запаковано у картонний коробок; предмет ззовні схожий на магазин до автомату АК-74, який запаковано у сейф пакет №КKIV 3125869; предмети у кількості 7 шт. ззовні схожі на патрони 5,45 мм, які запаковані у сейф-пакет №KIV 1111610;

- протокол огляду трупа ОСОБА_12 від 18.04.2022, згідно якого виявлені наступні пошкодження: по задньо пахвовій лінії зліва на рівні 5-го ребра рана розміром 3,5 х 1,5 см (вихідна). Аналогічна рана розміром 3,4 х 1,5 см виявлена по задньо пахвовій лінії у підлопаточній області. По задній поверхні грудної клітини справа по лопаточній лінії в області лопатки справа наявна вхідна вогнепальна рана розміром 0,4 х 0,6 см. Навколо рани наявна ділянка осаднення шириною до 1,5 см, по бокам якої у верхній та нижній частині наявне накладення кіптяви у вигляді метелика. Такого ж характеру рана розташована по навколо хребцевій лінії справа на рівні 3-го ребра. При пальпації в області вхідних вогнепальних ран, а також в області вихідних вогнепальних ран, розташованих в лівій області грудної клітини відчувається крепітація (рухливість) кісних уламків. Попередній діагноз: наскрізні кульові поранення грудної клітини з ушкодженням внутрішніх органів;

- протоколі огляду трупа ОСОБА_11 від 18.04.2022 р, згідно якого виявлені наступні пошкодження: в області волосяної частини голови у передньо-задньому напрямку від лівої лобкової області до області правого тім`яного бугра косо-вертикально розташована рана продолговатої форми розміром 14 х 1,5 см, края якої помірно осаджені. В глибині рани проглядаються множинні кістні уламки кісток черепа та разможенна речовина головного мозку. З правого слухового каналу вушного проходу виділяється рідка кров. Попередній діагноз: черепно-мозкова травма з множинними переломами кісток мозкового черепу, ушкодження мозку. Вогнепальне наскрізне кульове поранення голови;

- акту огляду ОСОБА_7 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу газоаналізатору «Алконт-М» від 18.04.2022№ 164 та тест на алкоголь № 955, якими встановлення факт перебування ОСОБА_7 у стані алкогольного сп`яніння, вміст алкоголю в повітрі, що видихається - 2,26 проміле;

- протокол огляду трупа ОСОБА_12 від 19.04.2022, відповідно до якого встановлено, що труп одягнений в штани зеленого кольору (піксель), кофту зеленого кольору, шкарпетки чорного кольору, труси сірого кольору, ремінь коричневого кольору. Вказані речі було вилучено та упаковано до сейф-пакету білого кольору, який опечатано біркою з пояснювальним написом та підписом понятих. Предмет, зовні схожий на кулю, який вилучено з тіла трупа ОСОБА_12 , був упакований до аркуша білого кольору, та в прозорий поліетиленовий пакет, який опечатано біркою;

- протокол проведення слідчого експерименту від 19.04.2022 та відеозапис до нього (файл з назвою «video171585166»), згідно якого свідок ОСОБА_14 , розповів про обставини події в результаті якої настала смерть військовослужбовців ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ;

- протокол огляду трупа ОСОБА_11 від 19.04.2022, відповідно до якого вилучено куртку флісову зелену з розривами на лівому рукаві, лівій полі та правому рукаві розриви; футболку чорну на лівому рукаві, правому рукаві, передній поверхні з розривами; штани військові з ременем, чорні термоштани; темно сірі труси; чорні шкарпетки упаковано у біли поліпропіленовий пакет, який опечатано біркою; предмет, зовні схожий на кулю, який вилучено з тіла трупа ОСОБА_11 , був упакований у фрагмент білого аркуша та в прозорий поліетиленовий пакет, який опечатано біркою;

- висновок експерта № 1284 від 16.05.2022, відповідно до якого на трупі потерпілого ОСОБА_11 виявлені тілесні ушкодження та морфологічні зміни: вогнепальне наскрізне поранення у вигляді вхідної рани на передньо-зовнішній поверхні лівого плеча (№6) з раньовим каналом знизу-вверх через ліві плечову кістку та ключицю позаду хребтової ділянки на порожнину черепу, через головний мозок на лобно-тім`яну ділянку, де є вихідна рана (№1); вогнепальне наскрізне поранення у вигляді вхідної рани на передньо-зовнішній поверхні лівого плеча у верхній третині (№5) з рановим каналом ззовні-досередини зверху-вниз у ліву плевральну порожнину через реберний каркас на тканину легень, підключичну ділянку грудної клітини праворуч на праве плече з переломом правої плечової кістки та вихідними ранами №№ 2 та 3; вогнепальне наскрізне перерване поранення у вигляді вхідної рани на зовнішній поверхні лівого плеча у нижній третині (№7) з раньовим каналом від неї у косому напрямку на внутрішню поверхню лівого плеча у верхній третині (де є рана №8), далі на ділянку лівої пахви (де є рана № 9), далі на реберний каркас ліворуч, з раньовни каналом на верхні частки легень та реберний каркас праворуч на праву плечову ділянку, де є деформоване стороннє тіло з жовтого металу у вигляді циліндра та вихідна рана № 4; масивні крововиливи у м`яких тканинах за ходом раньових каналів, велика кількість вільної крові у вигляд згортків та у рідкому стані у плевральних порожнинах; блідість внутрішніх органів.

Вказані тілесні ушкодження причинені прижиттєво, незадовго до настання смерті, перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті та, у своїй сукупності, мають ознаки тілесних ушкоджень тяжкого ступеню тяжкості, що призвели до настання смерті (згідно правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень наказу №6 МОЗ України від 17.01.1995 «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» п. 2.1). При судово-імунологічному дослідженні крові з трупа встановлена група А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0. При судово-гістологічному дослідженні шматочків внутрішніх органів з група встановлено: субарахноїдальний крововилив зі слабко вираженою лейкоцитарною реакцією в області великих півкуль та мозочку. Мікрогеморагії в речовині головного мозку. Набряк речовини головного мозку. Еритроцити в порожнині альвеол (в одному з надісланих об`єктів легень). Емфізема легень (в іншому з надісланих об`єктів легень). Інфільтруючий крововилив зі слабко вираженою лейкоцитарною реакцією в «м`яких тканинах з правого плеча», «м`яз з лівого плеча» та в «м`яких покривних тканинах голови». Периваскулярний кардіосклероз. Групи гепатоцитів з просвітленою цитоплазмою у печінці.

При судово-медико-криміналістичному дослідженні шматка шкіри з правого плеча з ранами №№ 2-4, шматка шкіри з раною з лобно-тім`яної ділянки голови та шматка шкіри з лівого плеча з ранами №№ 5-7 з трупа встановлено: пошкодження №1 на шматку шкіри з лобно-тім`яної ділянки голови має морфологічні особливості вихідного отвору і заподіяне при пострілі з вогнепальної зброї, одиночним (компактним) снарядом (кулею); пошкодження №№5-7 на шматку шкіри з лівого плеча є вхідними отворами і заподіяні при пострілах з вогнепальної ручної зброї, одиночними (компактними) снарядами (кулями), що володіли високою кінетичною енергією та пробивною дією, до складу яких входили з`єднання заліза, міді, свинцю (характерно для оболонкових куль). Додаткових факторів пострілу (кіптяви, незгорілих порошинок тощо) на представленому шматку шкіри в межах пошкоджень не виявлено, що могло бути обумовлено пострілами через перешкоду, якою могли бути предмети одягу, тощо; пошкодження №№2-4 на шматку шкіри з правого плеча мають морфологічні особливості вихідних отворів і заподіяні при пострілах з вогнепальної зброї, одиночними (компактними) снарядами (кулями), які мали відносно невисоку кінетичну енергію та клиноподібно-розривну дію.

При судово-медичному ренттено-флуоресцентному дослідженні шматка шкіри з правого плеча з ранами №№ 2-4, шматка шкіри з раною лобно-тім`яної ділянки голови та шматка шкіри з лівого плеча з ранами з трупа виявлено: в ранах лівого плеча вміст заліза, міді, сурьми, олова, свинцю, марганцю, миш`яку, кремнію; в ранах правого плеча вміст заліза, свинцю, олова, сурьми, кремнію; в рані лобно-тім`яної області голови вміст свинцю, заліза, сурьми, олова, міді, кремнію.

Смерть потерпілого ОСОБА_11 настала внаслідок наскрізних вогнепальних поранень тіла у вигляді поранення лівого плеча та голови, поранень лівого плеча, грудної клітини та правого плеча, що супроводжувалися ушкодженнями м`яких та кісткових тканин, внутрішніх органів, виливом крові у плевральні порожнини, з послідуючим розвитком крововтрати, що підтверджується вищезазначеними даними судово-медичної експертизи трупу.

При судово-токсикологічному дослідженні крові з трупа виявлений етиловий спирт у концентрації 2,91%, що, стосовно до живих осіб, може відповідати сильному ступеню алкогольного сп`яніння.

- висновок експерта № 1285 від 19.05.2022, відповідно до якого на трупі потерпілого ОСОБА_12 виявлені тілесні ушкодження та морфологічні зміни: вхідна рана на задній поверхні правого плеча в верхній третині (№1) з рановим каналом у праву плевральну порожнину; вхідна рана на задній поверхні грудної клітини праворуч у надлопатковій ділянці (№2); вхідні рани у правій лопатковій ділянці тулубу (№№3,4) з рановими каналами вглиб; вхідна рана у правій лопатковій ділянці тулубу (№5) з рановим каналом вглиб; вхідна рана на задній поверхні грудної клітини посередині у міжлопатковій ділянці (№6) з рановим каналом вглиб; вихідні рани (№№ 7,8,9,10) на задній поверхні грудної клітини ліворуч та лівій бічній поверхні грудної клітини з рановими каналами вглиб (зі стороннім тілом у вигляді кулі біля рани №7); за ходом раньових каналів руйнування реберного каркасу ліворуч та праворуч з розривами плеври і м`язів, переломи правої лопатки, також розрив діафрагми з розмізженням селезінки та малої частки печінки, також руйнування хребців грудного відділу та розриви легень зі стінкою серця; кров у вигляд згортків та рідкої крові у плевральних порожнинах; блідість внутрішніх органів.

Вказані тілесні ушкодження причинені прижиттєво, незадовго до настання смерті, перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті та, у своїй сукупності, мають ознаки тілесних ушкоджень тяжкого ступеню тяжкості, що призвели до настання смерті (згідно правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень наказу №6 МОЗ України від 17.01.1995 «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» п. 2.1).

При судово-гістологічному дослідженні шматочків внутрішніх органів із трупа встановлено: нерівномірне кровонаповнення у внутрішніх органах з тенденцією до недокрів`я. Розповсюджені, інфільтруючого характеру крововиливи у м`яких тканинах відповідно пораненням, з початковими реактивними змінами. Розсіяні свіжі крововиливи у товщі м`яких мозкових оболонках. Ділянки емфіземи, дистелектази, помірно виражений набряк, розподільчий лейкоцитоз та розповсюджені, свіжі крововиливи у легеневій паренхімі. Дистрофічні зміни у органах. Виражена дрібнокраплева жирова дистрофія, на тлі хронічного гепатита. Розсіяний ліпоматоз у підшлунковій залозі.

При судово-медичному рентгено-флуоресцентному дослідженні шматка шкіри з ранами №№ 1-5 з задньої поверхні правого плеча та правої лопаткової ділянки, шматка шкіри з ранами № 8-10 з лівої лопаткової ділянки та лівої бічної поверхні грудної клітини, шматка шкіри з рано №6 з міжлопаткової ділянки грудної клітини посередині з трупа виявлено: в ранах №№1-5 з задньої поверхні правого плеча та правої лопаткової ділянки виявлено в значній кількості вміст міді. Виявлено також вміст свинцю, сурьми, олова, заліза, кремнію, цинку; в ранах №№8-10 з лівої лопаткової ділянки та лівої бічної поверхні грудної клітини виявлено вміст заліза, кремнію і незначна кількість міді сліди; в рані №6 з між лопаткової ділянки грудної клітини посередині виявлено вміст міді і незначна кількість інших елементів.

При судово-медичному криміналістичному дослідженні шматка шкіри з ранами №№ 1-5 з задньої поверхні правого плеча та правої лопаткової ділянки, шматка шкіри з ранами № 8-10 з лівої лопаткової ділянки та лівої бічної поверхні грудної клітини, шматка шкіри з рано №6 з міжлопаткової ділянки грудної клітини посередині з трупа встановлено: п`ять ушкоджень на шматку шкіри з задньої поверхні правого плеча та правої лопаткової ділянки і ушкодження №6 на шматку шкіри з міжлопаткової ділянки трудної клітки посередині від трупа є вхідними отворами і заподіяні при пострілах з близької дистанції (в межах дії додаткових факторів пострілу) з вогнепальної зброї одиночними (компактними) снарядами, що володіли високою кінетичною енергією та пробивною дією, і в склад яких входили з`єднання міді, свинцю та заліза; два ушкодження на шматку шкіри з лівої лопаткової ділянки та лівої бічної поверхні грудної клітки носять характер вихідних ран і заподіяні при пострілах з вогнепальної зброї одиночними (компактними) снарядами, що володіли незначною кінетичною енергією та клиновидною дією.

Смерть потерпілого настала внаслідок проникаючих наскрізних вогнепальних поранень тіла у вигляді поранень правого плеча та задньої поверхні грудної клітини, що супроводжувалися ушкодженнями м`яких та кісткових тканин, внутрішніх органів, виливом крові у плевральні порожнини, з послідуючим розвитком шоку, що підтверджується вищезазначеними даними судово-медичної експертизи трупу.

При судово-токсикологічному дослідженні крові з трупа виявлений етиловий спирт у концентрації 2,44%, що, стосовно до живих осіб, може відповідати середньому ступеню алкогольного сп`яніння.

- висновок експерта № 735 від 13.06.2022, з якого убачається, що із зразка крові підозрюваного ОСОБА_7 отримані препарати ДНК, встановлений їх генотип. Із контактних слідів в змивах зі спускового гачка автомата АК-74 № НОМЕР_2 отримані змішані препарати ДНК формально чоловічої генетичної статі, встановлений їх генотип, який містить домінуючу ДНК та домішку ДНК іншої особи.

Із контактних слідів в змивах з рукоятки автомата АК-74 № НОМЕР_2 отримані змішані препарати ДНК формально чоловічої генетичної статі, встановлений їх генотип, який містить домінуючу ДНК та дуже незначну домішку ДНК іншої особи, ідентифікувати яку за отриманими результатами не можливо.

Із контактних слідів в змивах з цівки автомата АК-74 № НОМЕР_2 отримані препарати ДНК чоловічої генетичної статі, встановлений їх генотип.

Проведений молекулярно-генетичний порівняльний аналіз виявив співпадіння генотипу контактних слідів в змивах цівки та переважаючого генотипу контактних слідів в змивах зі спускового гачка і рукоятки автомата з генотипом підозрюваного ОСОБА_7 . ДНК цих слідів на автоматі може походити від підозрюваного ОСОБА_7 з ймовірністю не менше 99,%. Частота поширення подібної комбінації генетичних ознак складає 9,6-10-21. Це означає, що вказана комбінація генетичних ознак зустрічається у 9,6 чоловіків на секстильйон. Також в слідах на спусковому гачку автомата виявлена домішка ДНК іншої особи;

- протокол проведення слідчого експерименту від 16.05.2022 та відеозапис до нього (файл з назвою «S2170001»), згідно якого свідок ОСОБА_15 , розповів про обставини події в результаті якої настала смерть військовослужбовців ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ;

- висновок експерта № 227 від 03.06.2022, відповідно до якого кров підозрюваного ОСОБА_7 належить до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за серологічною системою АВ0;

- висновок експерта № 227/1 від 03.06.2022, відповідно до якого кров потерпілого ОСОБА_12 належить до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за серологічною системою АВ0; кров потерпілого ОСОБА_11 належить до групи А з ізогемаглютинінами анти-В за серологічною системою АВ0;

- висновок експерта № 227/2 від 24.06.2022, згідно якого на наданій на дослідження «кепці камуфльованій зі слідами РБК, частками речовини біологічного походження, яка належить потерпілому ОСОБА_11 та вилучена 18.04.2022 під час огляду місця події» (об`єкти №№1-6) встановлена наявність крові; при встановлені видової приналежності крові в об`єктах №№1-6, в них встановлений білок крові людини; при серологічному дослідженні крові в об`єктах №№1-6 виявлений антиген А ізосерологічної системи АВ0. Отриманий результат дослідження не виключає можливості походження вказаних слідів за рахунок крові особи (осіб) з групою крові А з ізогемаглютиніном анти-В.

Враховуючи отримані результати дослідження та групову приналежність ОСОБА_7 , а саме те, що антиген А, виявлений в слідах крові об`єктів №№1-6, не є групо специфічним антигеном його крові, даних про присутність крові підозрюваного в вказаних слідах, не отримано.

Враховуючи отриманий результат дослідження та групову приналежність крові ОСОБА_12 , а саме те, що антиген А, виявлений в слідах крові об`єктів №№1-6, не є групо специфічним антигеном його крові, даних про присутність крові потерпілого в вказаних слідах, не отримано.

Враховуючи отримані результати дослідження та групову приналежність крові ОСОБА_11 , а саме те, що виявлений в слідах крові об`єктів №№1-6 антиген А є основним групо специфічним антигеном його крові, не виключена можливість походження вказаних слідів за рахунок крові потерпілого;

- висновок експерта № 227/3 від 16.06.2022, з якого убачається, що на футболці (об`єкти №№1-11), на кофті (об`єкти №№12-35) і у слідах об`єкти №№37-40 на брюках з тканини світло-коричневого кольору з «піксельним» малюнком (в постанові зазначені, як штани камуфльовані), які належать ОСОБА_11 , знайдена кров. У слідах об`єкти №№36,41,46-50 на брюках з тканини світло-коричневого кольору з «піксельним» малюнком (в постанові зазначені, як штани камуфльовані) наявність крові не встановлена; при встановленні видової приналежності, крові в слідах на футболці (об`єкти №№1-11), на кофті (об`єкти №№12-35) і у слідах об`єкти №№37-40, брюках з тканини світло-коричневого кольору з «піксельним» малюнком постанові зазначені, як штани камуфльовані), виявлений білок крові людини; у результаті серологічного дослідження крові в слідах на футболці (об`єкти №№1-11), кофті (об`єкти №№12-35) виявлені антигени А і Н та ізогемаглютинін анти-В, що вказує на приналежність крові у слідах об`єкти №№1-35 до групи А з ізогемаглютиніном анти-В і супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВ0. Також у вищевказаних слідах не можна виключити можливість домішку крові від особи групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В ізосерологічною системою АВ0. В слідах - об`єкти №№37-40 на брюках з тканини світло-коричневого кольору з «піксельним» малюнком (в постанові зазначені, як штани камуфльовані), виявлені антигени А і Н, що не виключає можливу приналежність крові особі групи А з ізогемаглютиніном анти-В і супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВ0, або кров може походити від щонайменше двох осіб, груповим характеристикам, яких повинні бути властиві антигени А і Н.

Оскільки антиген Н властивий крові підозрюваного ОСОБА_7 , походження крові від нього у слідах на футболці (об`єкти №№1-11), на кофті (об`єкти No№12-35) i у слідах об`єкти №№37-40 на брюках з тканини світло-коричневого кольору з «піксельним» малюнком (в постанові зазначені, як штани камуфльовані), не виключається тільки у разі суміші з кров`ю особи групи А з ізогемаглютиніном анти-В і супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВ0.

Оскільки антиген Н властивий рові потерпілого ОСОБА_12 , походження крові від нього у слідах футболці (об`єкти №№1-11), на кофті (об`єкти №№12-35) і у слідах об`єкти №№37-40 на брюках з тканини світло-коричневого кольору, не виключається тільки у разі суміші з кров`ю особи групи А з ізогемаглютиніном анти-В і супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВ0;

На підставі отриманих результатів дослідження крові у слідах на футболці (об`єкти №№1-11) на кофті (об`єкти №№12-35), не виключається можливість походження крові, від самого потерпілого ОСОБА_11 , оскільки групова приналежність крові у слідах об`єкти №№1-35, співпадає з груповою приналежністю крові потерпілого ОСОБА_11 . Також походження крові від потерпілого ОСОБА_11 не виключається і у слідах об`єкти №№37-40 на брюках з тканини світло-коричневого кольору з «піксельним» малюнком (в постанові зазначені, як штани камуфльовані), тому що антиген А є основним групо-специфічним для його крові, а антиген Н присутній в його крові, як супутній;

- висновок експерта № 227/4 від 20.06.2022, з якого убачається, що вбачається, що проводилася судово медична експертиза штанів «камуфляжних», джемпера («кофта від термо-білизни») потерпілого ОСОБА_12 . Відповідно до висновків експерта на представлених для дослідження «камуфляжних» штанях (об`єкти №№1-12) та джемпері («кофта термо-білизна» - об`єкти №№13-17) встановлена наявність крові; в усіх слідах крові (об`єкти №№1-17) встановлена наявність білка крові людини; в усіх слідах крові (об`єкти №№1-17) був виявлений тільки антиген Н, який є основним групо-специфічним фактором крові групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В. Таким чином, не виключається можливість походження крові в слідах (об`єкти №№1-17) від підозрюваного ОСОБА_7 , для крові якого антиген Н також є основним групо-специфічним фактором; в усіх слідах крові (об`єкти №№1-17) був виявлений тільки антиген Н, який є основним групо-специфічним фактором крові групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В. Таким чином, не виключається можливість походження крові в слідах (об`єкти №№1-17) від потерпілого ОСОБА_12 , для крові якого антиген Н також є основним групо-специфічним фактором; в усіх слідах крові (об`єкти №№1-17) був виявлений тільки антиген Н, який є основним групо-специфічним фактором крові групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В. Таким чином, даних про присутність в цих слідах крові потерпілого ОСОБА_11 не отримано у зв`язку з не виявленням в них антигену А, властивого його крові;

- висновок експерта № 227/5 від 23.06.2022, згідно якого в сліді на штанах - об. №3, на кофті об. №№4-7,9-12, на футболці об.№№13-19 знайдена кров при встановлені видової приналежності якої виявлений білок крові людини. В об. №№1,2 на штанах і об. №8 на кофті наявність крові не встановлена; при серологічному дослідженні крові в об. №3 на штанах і об. №16 на кофті виявлені антигени А і Н, в слідах крові на футболці об. №№4-7,9-12 і на кофті - об. №№13,14,15,17,18,19 - виявлений тільки антиген Н ізосерологічної системи АВ0. Отриманий результат дослідження не виключає можливу приналежність крові в слідах - об. №№3,16 до групи А з ізогемаглютиніном анти-В і супутнім антигеном Н, за ізосерологічною системою АВ0, або кров може бути змішаною від щонайменше двох осіб, груповим характеристикам яких властиві антигени А і Н. Виявлення тільки антигену Н в слідах об.№№ 4-7,9-12,13,14,15,17,18,19 не виключає приналежність крові до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0. На підставі отриманих результатів дослідження крові в об. №№3, 16, з урахуванням групової приналежності крові підозрюваного ОСОБА_7 , виключається можливе походження крові в об. №№3, 16 від одного тільки ОСОБА_7 , не виключається лише можлива присутність його крові у вказаних об`єктах, у разі суміші його крові з кров`ю іншої особи, оскільки тільки один із виявлених антигенів, а саме антиген Н є властивим для його крові. Походження крові в об. №№ 4-7,9-12,13,14,15,17,18,19 від ОСОБА_7 не виключається, так як виявлений антиген Н відповідає антигенній характеристиці його крові за ізосерологічною системою АВ0; -при серологічному дослідженні крові в об. №3 на штанах і об. №16 на кофті виявлені антигени А і Н, слідах крові на футболці об. №№4-7,9-12 і на кофті об.№№13,14,15,17,18,19- виявлений тільки антиген Н ізосерологічної системи АВ0. Отриманий результат дослідження не виключає можливу приналежність крові в слідах об. №№3, 16 до групи А з ізогемаглютиніном анти-В і супутнім антигеном Н, за ізосерологічною системою АВ0, або кров може бути змішаною від щонайменше двох осіб, груповим характеристикам яких властиві антигени ОСОБА_22 тільки антигену Н в слідах об.№№ 4-7,9-12,13,14,15,17,18,19 не виключає приналежність крові до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0. На підставі отриманих результатів дослідження крові в об. №№3, 16, з урахуванням групової приналежності крові потерпілого ОСОБА_12 виключається можливе походження крові в об. №№3,16 від одного тільки ОСОБА_12 , не виключається лише можлива присутність його крові у вказаних об`єктах, у разі суміші його крові з кров`ю іншої особи, оскільки тільки один із виявлених антигенів, а саме антиген Н є властивим для його крові. Походження крові а об. №№4-7,9-12,13,14,15,17,18,19 від ОСОБА_12 не виключається, так як виявлений антиген Н відповідає антигенній характеристиці його крові за ізосерологічною системою АВ0; при серологічному дослідженні крові в об. №3 на штанах і об. №16 на кофті виявлені антигени А і Н, слідах крові на футболці об. №№4-7,9-12 і на кофті - об. №№13 14,15,17,18,19- виявлений тільки антиген Н ізосерологічної системи АВ0. Отриманий результат дослідження не виключає можливу приналежність крові в слідах об. №№3, 16 до групи А ізогемаглютиніном анти-В і супутнім антигеном Н, за ізосерологічною системою АВ0, або кров може бути змішаною від щонайменше двох осіб, груповим характеристикам яких властиві антигени ОСОБА_22 тільки антигену Н в слідах об.№№ 4-7,9-12,13,14,15,17,18,19 не виключає приналежність крові до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0. На підставі отриманих результатів дослідження крові в об. №№3,16, з урахуванням групової приналежності крові потерпілого ОСОБА_11 походження крові в об. №№3,16 від нього не виключається, оскільки обидва виявлені антигени, а саме антигени А і Ну вказаних об`єктах, відповідають антигенній характеристиці його крові. У результаті дослідження крові в слідах об. №№4-7,9-12,13,14,15,17,18,19 не отримано даних які б свідчили про присутність в них крові потерпілого ОСОБА_11 ;

- висновок експерта № СЕ-19/104-22/13894-БЛ, згідно якого автомат, вилучений 18.04.2022 в ході огляду місця події, є нарізною бойовою вогнепальною зброєю 5,45-мм автоматом Калашникова (АК74), промислового виробництва, виготовлений на Тульському збройовому заводі у 1982 році, серійний номер автомата « НОМЕР_2 ». Даний автомат придатний до стрільби.

Сім патронів, що були вилучені 18.04.2022 в ході огляду місця події, є бойовими припасами до бойової нарізної вогнепальної зброї 5,45-мм проміжними патронами зразку 1974 року (5,45-мм бойовими патронами). Дані патрони придатні до стрільби.

Надані на дослідження вісім предметів схожих на гільзи, є частинами бойових припасів стріляними гільзами від 5,45-мм патронів зразку 1974 року (5,45-мм бойових патронів).

Вищевказані вісім гільз були стріляні з 5,45-мм автомата НОМЕР_3 , 1982 року виготовлення, що наданий на дослідження.

Предмети схожі на три кулі: одна вилучена 18.04.2022 в ході огляду місця події та дві кулі, які 19.04.2022 вилучено в ході огляду трупів потерпілого ОСОБА_12 та потерпілого ОСОБА_11 , є частинами бойових припасів - вистреленими кулями від 5,45-мм проміжних патронів зразку 1974 року (5,45-мм бойовий патрон).

Вищевказані вистрелені три кулі: одна вилучена 18.04.2022 в ході огляду місця події та дві кулі, які 19.04.2022 вилучено в ході огляду трупів потерпілого ОСОБА_12 та потерпілого ОСОБА_11 , були вистрелені з 5,45-мм автомата НОМЕР_3 , 1982 року виготовлення, що наданий на дослідження.

- протокол проведення слідчого експерименту від 06.06.2022 та відеозапис до нього (файл з назвою «00003»), відповідно до якого підозрюваний ОСОБА_7 розповів про обставини події, яка відбулася в ніч з 17 на 18 квітня 2022 року в приміщенні міграційної служби за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Партизанська, 12, зазначивши, що приблизно о 18 годині в м. Сєвєродонецьк їх прибуло приблизно 20 22 солдати. Розташувалися в приміщенні міграційної служби. Хлопці займалися питаннями розміщення, а він, як повар, займався іншими справами. Загиблі ОСОБА_23 та ОСОБА_24 , відлучалися на машині. Потім він дізнався, що вони їздили за алкоголем. Коли приїхали, взяли у нього рюкзак, щоб скласти туди гуманітарну допомогу, яку згодом принесли в їх кімнату. Потім в кімнаті загиблі вживали алкоголь та пригостили алкоголем і ОСОБА_25 , який був з ними в кімнаті, і самого ОСОБА_7 . В кімнаті їх було четверо. ОСОБА_25 розташувався в кімнаті зліва від дверей паралельно до дверей головою до лівої стіни. Потім через 1 - 1,5 м, розмістився ОСОБА_24 також паралельно до дверей, головою до лівої стіни. Далі розмістився ОСОБА_23 паралельно до дверей, головою до лівої стіни. ОСОБА_7 розмістився напроти ОСОБА_23 біля правої стіни головою до правої стіни. Кімната була шириною 4 м, а тому їм вистачало місця. ОСОБА_7 ліг відпочивати приблизно о 21 годині. Його особисті речі лежали поруч. Він спав на карематі спиною до вікна. Коли засинав, то автомат тримав в руках, а у ві сні, можливо, відпустив його. Хлопці поставили поруч з собою ліхтарик. ОСОБА_7 звертав увагу на те, що ОСОБА_25 ліг відпочивати одночасно з ним. Через деякий час ОСОБА_7 почув у свою сторону, що він начебто сепаратист, нецензурну лайку, а також те, що вони хочуть забрати у нього зброю і щось зробити з ОСОБА_7 .. Почувши це він почав просинатися та в цей момент почув, як його зброю хтось тягне, схопив автомат і потягнув його на себе. Далі сів та обперся спиною о праву стіну та зняв автомат з запобіжника на автоматичний режим стрільби. Далі ОСОБА_23 відпригнув назад від ОСОБА_7 до протилежної стіни в кут, а ОСОБА_24 сидів спиною до лівої стіни. ОСОБА_7 зробив попереджувальний постріл чергою у стелю. Скільки патронів в першій черзі було він не може сказати. Далі сказав їм стояти та нецензурно висловився. Пострілів чергою було три. Далі ОСОБА_7 , за допомогою статиста, продемонстрував, як ОСОБА_24 піднявся зі свого місця з автоматом в руках та почав рух в його сторону. Відстань між ОСОБА_7 та ОСОБА_24 була 2 2,5 м. Віталій направляв в сторону ОСОБА_7 свій автомат, а тому ОСОБА_7 зробив постріли в сторону ОСОБА_24 , який після пострілів одразуж впав. Після пострілів в сторону ОСОБА_26 побачив, як ОСОБА_23 з кута з положення стоячи стрибає на нього. ОСОБА_7 , не змінюючи свого положення, повернув автомат та вистрілив в ОСОБА_23 , який не долетів до нього, а впав рукою на праву ногу ОСОБА_7 . В магазині ще були патрони. Після пострілів ОСОБА_12 впав головою в сторону ОСОБА_7 паралельно вікну обличчя до підлоги. ОСОБА_11 впав посередині кімнати. Далі встав ОСОБА_25 та запитав, що трапилося. ОСОБА_7 сказав йому, що кладе зброю і поклав її біля себе. Потім ОСОБА_7 ліг на живіт, а ОСОБА_25 сів на нього зверху і почав гукати на допомогу. ОСОБА_7 повідомив, що розумів, що робить він оборонявся. Далі ОСОБА_7 продемонстрував в якому положенні та як здійснював постріли. В момент здійснення пострілів він сидів обпершись на праву стіну спиною. Перший постріл здійснив в гору в стелю чергою при цьому дуло автомату рухалося зліва на право з низу в гору. У ОСОБА_24 він стріляв прямо не змінюючи положення автомата. Після пострілів у ОСОБА_26 повернув автомат праворуч на 10 15 см та здійснив постріли в ОСОБА_27 зброї не було. В приміщення із освітлення був лише невеликий ліхтарик. У ОСОБА_7 гранат не було. У хлопців могли бути, де саме він не знає;

- висновок експерта №1285/1341-Е від 13.07.2022, згідно якого на трупі ОСОБА_12 виявлені наступні тілесні ушкодження: вхідна рана на задній поверхні правого плеча в верхній третині (№1) з рановим каналом у праву плевральну порожнину; -вхідна рана на задній поверхні грудної клітини праворуч у надлопатковій ділянці (№2), вхідні рани у правій лопатковій ділянці тулубу (№№3,4) з рановими каналами вглиб; вхідна рана у правій лопатковій ділянці тулубу (№5) з рановим каналом вглиб; вхідна рана на задній поверхні грудної клітини посередині у міжлопатковій ділянці (№6) з рановим каналом вглиб; вихідні рани (№№ 7,8,9,10) на задній поверхні грудної клітини ліворуч та лівій бічній поверхні грудної клітини з рановими каналами вглиб (зі стороннім тілом у вигляді кулі біля рани №7); за ходом раньових каналів руйнування реберного каркасу ліворуч та праворуч з розривами плеври і м`язів, переломи правої лопатки, також розрив діафрагми з розмізженням селезінки та малої частки печінки, також руйнування хребців грудного відділу та розриви легень зі стінкою серця.

При проведенні вказаних вище слідчих експериментів та допитів, безпосередній механізм спричинення потерпілому тілесних ушкоджень вказаний не був;

- висновок експерта № 1284/1342-Е від 13.07.2022, відповідно до якого на трупі ОСОБА_11 виявлені наступні тілесні ушкодження: вогнепальне наскрізне поранення у вигляді вхідної рани на передньо-зовнішній поверхні лівого плеча (№6) з раньовим каналом знизу-вверх через ліві плечову кістку та ключицю позаду хребтової ділянки на порожнину черепу, через головний мозок на лобно-тім`яну ділянку, де є вихідна рана (№1); вогнепальне наскрізне поранення у вигляді вхідної рани на передньо-зовнішній поверхні лівого плеча у верхній третині (№5) з рановим каналом ззовні-досередини зверху-вниз у ліву плевральну порожнину через реберний каркас на тканину легень, підключичну ділянку грудної клітини праворуч на праве плече з переломом правої плечової кістки та вихідними ранами №№ 2 та 3; вогнепальне наскрізне перерване поранення у вигляді вхідної рани на зовнішній поверхні лівого плеча у нижній третині (№7) з раньовим каналом від неї у косому напрямку на внутрішню поверхню лівого плеча у верхній третині (де є рана №8), далі на ділянку лівої пахви (де є рана № 9), далі на реберний каркас ліворуч, з раньовим каналом на верхні частки легень та реберний каркас праворуч на праву плечову ділянку, де є деформоване стороннє тіло з жовтого металу у вигляді циліндра та вихідна рана № 4.

При проведенні вказаних вище слідчих експериментів та допитів, безпосередній механізм причинення потерпілому тілесних ушкоджень вказаний не був.

- висновком судово-психіатричного експерта № 280 від 15.07.2022, відповідно до якого ОСОБА_7 у період інкримінованого йому діяння на хронічне психічне захворювання, недоумство, тимчасовий розлад психічної діяльності або інший хворобливий стан психіки не страждав і в теперішній час не страждає. Іспитований у період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. У теперішній час також може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує;

- висновок експерта № 79-МК від 05.08.2022, відповідно до якого на кашкеті польовому, який належить потерпілому ОСОБА_28 виявлені розриви тканини та основи козирка, розриви швів козирка, що утворилися внаслідок перерозтягування тканини кашкета, при умові їх утворення при пострілах з вогнепальної зброї, вони носять характер вихідних пошкоджень та заподіяні при пострілах снарядами, що володіли незначною кінетичною енергією; на куртці флісовій та фуфайці (футболці) виявлені пошкодження лівого рукава куртки (№1,2,3), пошкодження лівого рукава футболки (№1), що є вхідними отворами і заподіяні при пострілах з близької дистанції (в межах дії додаткових факторів пострілу) з вогнепальної зброї одиночними (компактними) снарядами, що володіли високою кінетичною енергією та пробивною дією, і в склад яких входили з`єднання міді та заліза.

Також виявлені пошкодження задньої поверхні лівого рукава, задньої поверхні та правого рукава куртки (№4,5,6), пошкодження у ділянці швів лівого рукава та правого рукава футболки (№2,3), с розривами, що утворилися від дії тупого предмета з обмеженою поверхнею, при перерозтягуванні трикотажу, при умові їх утворення при пострілах з вогнепальної зброї, вони носять характер вихідних пошкоджень і заподіяні при пострілах снарядами, що володіли незначною кінетичною енергією та клиновидною дією.

Приймаючи до уваги морфологію та розташування пошкоджень куртки №№4,5. пошкодження футболки №2, при умові, що вони виникли у результаті пострілу з вогнепальної зброї, ймовірно, що вони утворилися від одного пострілу, у якому вхідним пошкодженням було одне з пошкоджень №1,2,3.

На штанях та кальсонах пошкоджень не виявлено.

На зовнішній поверхні кашкета польового, який належить ОСОБА_11 виявлені сліди сполук, що містять мідь. Нашарування кіптяв сліди термічної дії та інші додаткові фактори продуктів пострілу не виявлені,

На куртці флісовій, у ділянці пошкоджень лівого рукава №1,2,3 виявлені нашарування кіптяви, сполуки міді та заліза, сліди термічної дії. На фуфайці (футболці) чорного кольору у ділянці пошкодження лівого рукава №1, виявлені сполуки міді та заліза, інших додаткових факторів пострілу, нашарувань кіптяви на виявлено.

На штанях та кальсонах нашарувань кіптяви та будь-яких інших, не біологічних, матеріалів, слідів термічної дії не виявлено.

Вхідні пошкодження куртки №1,2,3 та футболки № 1 заподіяні при пострілах з близької дистанції (в межах дії додаткових факторів пострілу);

- висновок експерта № 80-МК від 05.08.2022, відповідно до якого за результатами судово-медичної експертиза сорочки зимової, штанів військових, кальсон зимових за фактом смерті ОСОБА_12 встановлено, що на задній поверхні сорочки, у ділянці правого плечового шва виявленні пошкодження №5,6, у середній частині верхньої третини виявлені пошкодження №7-9, що є вхідними отворами та заподіяні при пострілах з близької дистанції (у межах дії додаткових факторів пострілу), у випадку пошкодження №6 не виключено, що багатократних, з вогнепальної ручної зброї, одиночними (компактними) снарядами (кулями), що володіли високою кінетичною енергією та пробивною дією, до складу яких входили з`єднання заліза та міді (характерно для оболонкових куль).

Пошкодження №7-9 утворилися, вірогідно, через складку одягу, про що свідчить розташування практично однакових пошкоджень на одній лінії, з кіптявою та відкладанням металів на краях крайнього з них (№9).

Пошкодження №1-4 передньої та задньої поверхонь сорочки, у ділянці лівого плечового шва, утворилися від дії тупого твердого предмета з обмеженою поверхнею, за умови їх утворення при пострілах з вогнепальної зброї, ймовірно, носять характер вихідних отворів.

На штанях та кальсонах пошкоджень не виявлено.

На сорочці, у ділянках пошкоджень №5,6,9 наявні сліди дії додаткових факторів пострілу (нашарування кіптяви), виявлені сліди міді та заліза у ділянках країв пошкоджень.

На штанях та кальсонах слідів дії додаткових факторів пострілу, нашарування кіптяви не виявлено.

Пошкодження №5,6,9 сорочки знаходилися у межах дії додаткових факторів пострілу, тобто у межах близької дистанції пострілу;

- акт спеціального розслідування по факту загибелі клепальника ремонтної майстерні групи матеріального забезпечення солдата ОСОБА_29 та водія першого автомобільного взводу підвозу боєприпасів групи матеріального забезпечення солдата ОСОБА_30 від 08.08.2022, відповідно до якого встановлено, що внаслідок грубого порушення військової дисципліни сталася суперечка між 3 (трьома) військовослужбовцями ГМЗ. В кінцевому результаті суперечки солдат ОСОБА_7 відкрив вогонь по своїм співслужбовцям, в наслідок цього смертельні поранення не сумісні з життям отримали солдати ОСОБА_12 та ОСОБА_11 ;

- відомості від 25.03.2022, відповідно до яких ОСОБА_31 25 березня 2022 року отримав, зокрема, автомат АК-74 № НОМЕР_2 та 4 магазини;

- висновок експерта № 1284/2640-Е від 04.10.2022, відповідно до якого надані матеріали слідчого експерименту з ОСОБА_14 , а саме локалізація анатомічних ділянок, на котрих виявлені тілесні ушкодження, суперечать даним проведеної експертизи (розтину) трупу ОСОБА_11 , тобто вони не могли бути причинені при таких умовах.

Матеріали допиту у якості свідка не містять інформації щодо безпосереднього механізму (анатомічної локалізації) спричинення ОСОБА_11 тілесних ушкоджень.

Надані матеріали слідчого експерименту з ОСОБА_7 , а саме локалізація анатомічних ділянок, на котрих виявлені тілесні ушкодження, не суперечать даним проведеної експертизи (розтину) трупу ОСОБА_11 , тобто вони могли бути причинені при таких умовах.

Матеріали допиту у якості підозрюваного не містять інформації щодо безпосереднього механізму (анатомічної локалізації) спричинення ОСОБА_11 тілесних ушкоджень;

- висновок експерта № 1285/2639-Е від 04.10.2022, згідно якого надані матеріали слідчого експерименту з ОСОБА_14 , а саме локалізація анатомічних ділянок, на котрих виявлені тілесні ушкодження, суперечать даним проведеної експертизи (розтину) трупу ОСОБА_12 , тобто вони не могли бути причинені при таких умовах.

Матеріали допиту у якості свідка не містять інформації щодо безпосереднього механізму (анатомічної локалізації) спричинення ОСОБА_12 тілесних ушкоджень.

Надані матеріали слідчого експерименту з ОСОБА_7 , а саме локалізація анатомічних ділянок, на котрих виявлені тілесні ушкодження, суперечать даним проведеної експертизи (розтину) трупу ОСОБА_12 , тобто вони не могли бути причинені при таких умовах.

Матеріали допиту у якості підозрюваного не містять інформації щодо безпосереднього механізму (анатомічної локалізації) спричинення ОСОБА_12 тілесних ушкоджень;

- висновок комісійної судово-медичної експертизи № 197 від 02.09.2025, відповідно до якого враховуючи характер тілесних ушкоджень, а саме, що вони є вогнепальними та заподіяні при пострілах з вогнепальної ручної зброї, одиночними (компактними) снарядами (кулями), то в цій частині не суперечить даним слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_14 від 19.04.2022, тобто, тілесні ушкодження були спричинені пострілами з ручної вогнепальної зброї.

Дані, вказані свідком ОСОБА_14 в ході проведення слідчого експерименту є поверхневими, не конкретизованими, що в цілому не розкривають механізм утворення тілесних ушкоджень (не вказана точна кількість пострілів, не відображені області тіла, куди спричинялись ушкодження), але беручи до уваги локалізацію тілесних ушкоджень встановлених при експертизі трупа, а саме, що вхідні вогнепальні рани розташовуються по передньо-зовнішній поверхні лівого плеча потерпілого ОСОБА_11 з напрямком раневих каналів зліва направо та знизу вверх при приведеній до тулубу верхньої кінцівки, - вони не могли утворитися при обставинах вказаних в протоколі проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_14 від 19.04.2022, так як свідок в ході слідчого експерименту вказав, що в момент здійснення пострілів зі зброї потерпілий ОСОБА_11 розташовувався в положенні стоячи на колінах та був звернений правою задньо-бічною поверхнею тіла до травмуючого предмету (вогнепальної зброї).

Враховуючи локалізацію тілесних ушкоджень, а саме, що вхідні вогнепальні рани розташовуються по передньо-зовнішній поверхні лівого плеча трупа ОСОБА_11 з напрямком раневих каналів зліва направо та знизу вверх при приведеній до тулубу верхньої кінцівки, - вони не могли утворитися при здійсненні пострілів ОСОБА_7 у положенні сидячи на підлозі притиснувшись до правої стіни у разі перебування потерпілого ОСОБА_11 в положенні сидячи обличчям до лівої стіни та спиною до ОСОБА_7 .

Враховуючи характер тілесних ушкоджень, а саме, що вони є вогнепальними та заподіяні при пострілах з вогнепальної ручної зброї, одиночними (компактними) снарядами (кулями), не суперечить даним слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_7 від 06.06.2022.

Дані, вказані підозрюваним ОСОБА_7 в ході проведення слідчого експерименту є не конкретизованими, що в цілому не розкривають механізм утворення тілесних ушкоджень, але беручи до уваги локалізацію тілесних ушкоджень встановлених при експертизі трупа, а саме, що вхідні вогнепальні рани розташовуються по передньо-зовнішній поверхні лівого плеча потерпілого ОСОБА_11 з напрямком раневих каналів зліва направо та знизу вверх при приведеній до тулубу верхньої кінцівки, не виключена можливість їх утворення при обставинах вказаних в протоколі проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного від ОСОБА_7 06.06.2022, так як підозрюваний в ході слідчого експерименту вказав, що потерпілий ОСОБА_11 встав з положення сидячи та тримаючи у руках свою автоматичну зброю зробив крок у сторону підозрюваного ОСОБА_7 (відстань приблизно 2-2,5 метра), після чого підозрюваний зробив вистріли автоматною чергою у бік ОСОБА_11 , а за даними відеозапису слідчого експерименту, потерпілий ОСОБА_11 розташовувався в вертикальному положенні та був звернений лівою передньо-бічною поверхнею тіла до травмуючого предмету (вогнепальної зброї). Однак, за підсумками судово-медичної експертизи речових доказів (одягу ОСОБА_11 ), на куртці флісовій, у ділянці пошкоджень лівого рукава №1,2,3 виявлені нашарування кіптяви, сполуки міді та заліза, сліди термічної дії, тобто пошкодження заподіяні при пострілах з близької дистанції (в межах дії додаткових факторів пострілу), що суперечить даним, вказаним підозрюваним в ході проведення слідчого експерименту, що постріли здійснювалися з відстані приблизно 2-2,5 метри, так як за літературними даними додаткові фактори при пострілах з автомату АКС-74 (калібру 5,45) у вигляді відкладань кіптяви та термічної дії на тканини утворюються в межах 10-20 см та 20-25 см відповідно до їх переліку ( ОСОБА_32 , ОСОБА_33 «Судово-медична криміналістика» Підручник, Харків, 2013 р. Таблиця 14.2 Межі розповсюдження супутніх чинників пострілу).

Враховуючи локалізацію тілесних ушкоджень, а саме, що вхідні вогнепальні рани розташовуються по передньо-зовнішній поверхні лівого плеча трупа ОСОБА_11 з напрямком раневих каналів зліва направо та знизу вверх при приведеній до тулубу верхньої кінцівки, не виключаться можливість їх утворення при здійсненні пострілів ОСОБА_7 у положенні сидячі на підлозі спиною притиснувшись до стіни при перебуванні потерпілого ОСОБА_11 у положенні стоячи в повний зріст, обличчям до ОСОБА_7 , як відображено у відеозаписі слідчого експерименту за участю підозрюваного від 06.06.2022 року;

- висновок комісійної судово-медичної експертизи № 198 від 02.09.2025, відповідно до якого враховуючи характер тілесних ушкоджень, а саме, що вони є вогнепальними та заподіяні при пострілах з вогнепальної ручної зброї, одиночними (компактними) снарядами (кулями), не суперечить даним слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_14 від 19.04.2022, тобто, тілесні ушкодження були спричинені пострілами з ручної вогнепальної зброї.

Дані, вказані свідком ОСОБА_14 в ході проведення слідчого експерименту є поверхневими, не конкретизованими, що в цілому не розкривають механізм утворення тілесних ушкоджень (не вказана точна кількість пострілів, не відображені області тіла, куди спричинялись ушкодження), однак, беручи до уваги локалізацію тілесних ушкоджень, а саме, що вхідні вогнепальні рани розташовуються по задній поверхні правого плеча та на спині (задня поверхня грудної клітки та права лопаткова ділянка) потерпілого ОСОБА_12 з напрямком раневих каналів зправа наліво та дещо зверху вниз, - вони не могли утворитися при обставинах вказаних в протоколі проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_14 від 19.04.2022, так як свідок в ході слідчого експерименту вказав, що потерпілий ОСОБА_12 розташовувався в положенні стоячи в неповний зріст та був звернений передньою поверхнею тіла до травмуючого предмету (вогнепальної зброї).

Враховуючи характер тілесних ушкоджень, а саме, що вони є вогнепальними та заподіяні при пострілах з вогнепальної ручної зброї, одиночними (компактними) снарядами (кулями), то в цій частині не суперечить даним слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_7 від 06.06.2022, тобто, тілесні ушкодження були спричинені пострілами з ручної вогнепальної зброї.

Дані, вказані підозрюваним ОСОБА_7 в ході проведення слідчого експерименту є не конкретизованими, що в цілому не розкривають механізм утворення тілесних ушкоджень, але беручи до уваги локалізацію тілесних ушкоджень, а саме, що вхідні вогнепальні рани розташовуються по задній поверхні правого плеча та на спині (задня поверхня грудної клітки та права лопаткова ділянка) потерпілого ОСОБА_12 з напрямком раневих каналів зправа наліво та дещо зверху вниз, при цьому, постріли були зроблені у межах дії додаткових факторів пострілу, тобто з близької дистанції пострілу, - вони не могли утворитися при обставинах вказаних в протоколі проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_7 від 06.06.2022, так як підозрюваний в ході слідчого експерименту вказав, що потерпілий ОСОБА_12 розташовувався в положенні стоячи в повний зріст та здійснював стрибок, при цьому він був звернений передньою поверхнею тіла до травмуючого предмету (вогнепальної зброї).

Отже сукупність досліджених судом першої інстанції доказів відзначаються достатньою послідовністю і узгодженістю між собою, містять дані щодо часу, мотиву, характеру, способу застосування насильства до потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , наслідків таких дій та інших фактичних обставин кримінального правопорушення, які складають елементи кримінально-караного діяння та які визнані доведеними судом і викладені в мотивувальній частині вироку.

Оцінивши зазначені у вироку докази у їх сукупності, місцевий суд дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні умисного убивства двох осіб та правильно кваліфікував дії обвинуваченого за п.1 ч.2 ст. 115 КК.

Підстав вважати недопустимими докази у кримінальному провадженні, на підставі яких суд дійшов висновку про винність ОСОБА_7 апеляційний суд не знаходить, адже суд першої інстанції, згідно із положеннями ст. 94 КПК, під час ухвалення вироку за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінював кожний доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку.

Показанням ОСОБА_7 , який вину у пред`явленому обвинуваченні визнав частково та пояснив, що здійснив постріли у потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , оскільки оборонявся від їх нападу, і вважав, що перевищив межі необхідної оборони, суд першої інстанції правильно дав критичну оцінку у вироку і не взяв їх до уваги.

Згідно з ч.1 ст.36 КК необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

Згідно ч.3 ст.36 КК перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту.

Особливістю злочину, вчиненого з перевищенням меж необхідної оборони, є специфіка його мотиву, а саме, прагнення захистити інтереси особи, держави, суспільні інтереси, життя, здоров`я чи права того, хто обороняється, чи іншої особи від суспільно небезпечного посягання. Намір захистити особисті чи суспільні інтереси від злочинного посягання є визначальним мотивом не тільки у разі необхідної оборони, а й при перевищенні її меж. При цьому перевищення меж оборони може бути зумовлене й іншими мотивами, наприклад наміром розправитися з нападником через учинений ним напад, страхом тощо. Проте існування різних мотивів не змінює того, що мотив захисту є основним стимулом, який визначає поведінку особи, яка перевищила межі необхідної оборони. Мотивація дій винного при перевищенні меж необхідної оборони має бути в основному зумовлена захистом від суспільно небезпечного посягання охоронюваних законом прав та інтересів.

У разі, коли визначальним у поведінці особи було не відвернення нападу та захист, а бажання спричинити шкоду потерпілому (розправитися), такі дії за своїми ознаками не становлять необхідної оборони, вони набувають протиправного характеру і мають розцінюватись на загальних підставах.

Версія сторони захисту про те, що обвинувачений ОСОБА_7 захищав себе від протиправних дій потерпілих, була предметом ретельної перевірки суду першої інстанції.

Відкидаючи таку позицію сторони захисту, суд вказав у вироку, що обвинуваченому не було необхідності оборонятися, оскільки під час допиту ОСОБА_7 пояснив, що він разом з потерпілими вживали алкогольні напої. Потім він ліг відпочивати, коли прокинувся, почув, що потерпілий ОСОБА_11 висловився у сторону обвинуваченого нецензурною лайкою та зробив рух у його сторону, що було сприйнято ОСОБА_7 як загроза. При цьому зброї в руках у потерпілого ОСОБА_11 обвинувачений не бачив. Потерпілий ОСОБА_34 перед пострілами в нього нічого не промовляв, зброї в його руках не було.

За поясненнями свідка ОСОБА_14 жодного конфлікті між обвинуваченим ОСОБА_7 та потерпілими ОСОБА_11 і ОСОБА_12 не було. Перед подією злочину свідок не спав, лежав розмовляв з потерпілими. Обвинувачений відпочивав на своєму місці, потім він почав стріляти спочатку була черга пострілів у ОСОБА_11 , а потім у ОСОБА_12 .

Свідок ОСОБА_15 під час допиту його в суді повідомив, що безпосередньо після події даного злочину він бачив автомати потерпілих в куті кімнати, поруч з потерпілими їх зброї не було.

Отже, будь-яких показань, як з боку самого обвинуваченого ОСОБА_7 , так і з боку свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які б свідчили про напад на ОСОБА_7 , суду надано не було, а тому твердження сторони захисту, що ОСОБА_7 захищався від потерпілих, не ґрунтуються на доказах.

Тому колегія суддів вважає, що з боку потерпілих дій, які б свідчили про наявність дійсного, реального і об`єктивного суспільно небезпечного посягання, яке б за своїм характером і ступенем суспільної небезпечності могло реально заподіювати чи створювати реальну загрозу заподіяння шкоди правам та інтересам ОСОБА_7 , що охороняються законом, зокрема, його життю чи здоров`ю, а відвернення чи припинення його вимагає заподіяння шкоди тому, ким вчинюється посягання, не було.

Вирішуючи питання про умисел ОСОБА_7 , належить виходити із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, знаряддя злочину, кількості, локалізації та механізму спричинення потерпілим поранень, а також причин припинення злочинних дій.

Як вказав суд у вироку, про умисел ОСОБА_7 на вбивство потерпілих, свідчить механізм заподіяння ушкоджень (здійснення пострілів з вогнепальної зброї з близької відстані) у життєво-важливі органи (головний мозок, легені ( ОСОБА_11 ); легені, серце ( ОСОБА_12 ), знаряддя вчинення злочину (автомат Калашникова).

Отже, на переконання колегії суддів, місцевий суд всебічно, повно й неупереджено дослідив всі обставини кримінального провадження, і навів у вироку сукупність доказів на підтвердження встановлених обставин, якими повністю доведено винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, і які з точки зору достатності та взаємозв`язку правильно покладено в обґрунтування висновків, у тому числі щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за п.1 ч.2 ст.115 КК вбивство двох осіб.

Тому доводи в апеляційної скарги захисника про невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність в частині правової кваліфікації дій ОСОБА_7 слід визнати безпідставними.

Яких-небудь даних, які б свідчили про необ`єктивність, упередженість органів розслідування або суду під час апеляційного перегляду справи не встановлено.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях підкреслив, що суд не мусить надавати відповіді на кожне порушене питання, проте з рішення має бути ясно зрозуміло, що головні проблеми, порушені в даній справі, були вивчені і була надана конкретна чітка відповідь на аргументи, які є вирішальними для вирішення справи (справи «Ван де Хурк проти Нідерландів», §61, «Болдеа проти Румунії», §30, «Морейра Феррейра проти Португалії», § 84).

З огляду на вищезазначене, судом першої інстанції з достатньою повнотою перевірено всі доводи обвинуваченого та його захисника в судовому засіданні, зроблено належний аналіз досліджених доказів. Доводи, викладені захисником в апеляційній скарзі, були предметом дослідження та перевірки під час судового розгляду та у своїх висновках суд навів мотиви, з яких взяв до уваги одні докази і відхилив інші та обґрунтовано дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, з чим погоджується й колегія суддів.

При цьому суд дотримався вимог ст. 10 КПК, створивши необхідні умови для виконання учасниками процесу своїх процесуальних обов`язків і здійснення наданих їм прав. Сторони користувалися рівними правами та свободою у наданні доказів, дослідженні та доведенні їх переконливості перед судом. Клопотання сторін кримінального провадження вирішені судом у відповідності до вимог КПК.

Суд першої інстанції, з`ясувавши передбачені ст. 91 КПК обставини, що належать до предмета доказування, встановив факт наявності суспільно небезпечного діяння й обґрунтовано визнав доведеною винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.1 ч.2 ст. 115 КК.

Фактичні дані, які покладено в основу вироку і на яких ґрунтується обвинувачення ОСОБА_7 отримано в порядку, визначеному КПК, вони узгоджуються між собою, були предметом безпосереднього дослідження суду, не викликають сумніву в законності їх збирання (формування) та процесуального закріплення. Тому ці дані в силу ст. 84 КПК є доказами у кримінальному провадженні.

Вищенаведені докази перевірені судом першої інстанції з дотриманням вимог кримінального процесуального закону та їх обґрунтовано покладено в основу вироку, оскільки вони є належними, допустимими та достатніми.

Що стосується апеляційних доводів прокурора та захисника про недотримання судом визначених законом вимог, що стосуються призначення покарання і пов`язані із суддівським розсудом (дискреційними повноваженнями), колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до вимог ст.ст.50, 65 КК та роз`яснюючих положень п.п.1,9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи із принципів співмірності й індивідуалізації це покарання за своїм видом та розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують та обтяжують.

У постанові від 06 лютого 2020 року (справа № 756/6268/18, провадження №51-1763 км 19) ККС ВС зазначив, що термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної чи касаційної інстанції, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й в межах відповідної санкції статті, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

При цьому повноваження суду (його права та обов`язки), надані державою, щодо обрання між альтернативними видами покарань у встановлених законом випадках та інтелектуально-вольова владна діяльність суду з вирішення спірних правових питань, враховуючи цілі та принципи права, загальні засади судочинства, конкретні обставини справи, дані про особу винного, справедливість обраного покарання тощо, визначають поняття «судова дискреція» (судовий розсуд) у кримінальному судочинстві.

Дискреційні повноваження суду повинні відповідати принципу верховенства права з обов`язковим обґрунтуванням обраного рішення у процесуальному документі суду.

Як свідчить зміст оскаржуваного вироку, суд першої інстанції вирішуючи питання щодо виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , дотримуючись вимог ст.ст.50,65 КК, належним чином врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, яке відповідно до ст.12 КК відноситься до категорії особливо тяжких, дані про особу обвинуваченого, який не одружений, за місцем служби зарекомендував себе позитивно, на обліку у лікарів нарколога, психіатра та фтизіатра не перебуває, раніше судимий.

Обставин, що відповідно до ст.66 КК пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_35 судом не встановлено.

Обставиною, що згідно ст. 67 КК обтяжує його покарання, суд визнав - рецидив злочинів.

Таким чином, всупереч твердженням прокурора та захисника, при призначенні обвинуваченому покарання судом першої інстанції належним чином враховані усі обставини по справі, дані про особу обвинуваченого, а тому, на думку апеляційного суду, призначене ОСОБА_7 покарання, як окремо за п.1 ч.2 ст. 115 КК у виді позбавлення волі на строк 15 років, так і остаточне покарання, призначене на підставі ч.3 ст. 78, ч.1, ч.2 ст. 71 КК за сукупністю вироків, у виді позбавлення волі на строк 20 років - є законним, справедливим, воно буде відповідати тяжкості правопорушення, сприятиме виправленню винного та попередженню вчинення ним нових злочинів, а також не буде становити «особистий надмірний тягар для особи», адже відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Посилання прокурора в апеляційній скарзі на те, що здійснення ОСОБА_7 від 3 до 6 пострілів у потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 свідчить про особливу агресивність та зухвалість обвинуваченого та про те, що він ставить постійну і серйозну загрозу для суспільства не підтверджені жодними належними доказами, а тому не впливають на висновки суду та не можуть бути підставою для призначення обвинуваченому ОСОБА_7 виключної міри покарання у виді довічного позбавлення волі.

Крім того, посилання прокурора в апеляційній скарзі на наявність у « ОСОБА_13 попередніх судимостей за вчинення умисних злочинів проти власності, який був звільнений від подальшого відбування покарання у зв`язку з помилуванням у 2022 році» взагалі не має відношення до обставини даного кримінального провадження.

Будь-яких даних, які б свідчили про наявність при розслідуванні кримінального провадження та його розгляді істотних вимог норм кримінального процесуального закону, які б тягли за собою безумовне скасування всього вироку, судом апеляційної інстанції по справі не встановлено.

Підсумовуючи вищенаведене колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги прокурора та захисника є необґрунтованими та задоволенню не підлягають, а вирок Самарівського міськрайонного суду Дніпровської області від 02 жовтня 2025 року щодо ОСОБА_7 є законним, обґрунтованим та відповідає вимогам ст.370 КПК, підстави для його скасування відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407 та 418, 419 КПК, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги начальника другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_8 , подану в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 жовтня 2025 року, яким ОСОБА_7 , засуджено за вчинення злочину, передбаченого п.1 ч.2 ст. 115 КК, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили після її оголошення, але на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який утримується під вартою - в той саме строк з дня вручення копії ухвали апеляційного суду.

СУДДІ :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4