Провадження № 1-кс/742/378/26
Єдиний унікальний № 742/236/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2026 року м. Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд в складі головуючого судді ОСОБА_1 за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши заяву самовідвід судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000186,

В С Т А Н О В И В :

В провадження судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_3 знаходиться кримінальне провадження № 0000186 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.286 КК України.

19.03.2026 року від судді ОСОБА_3 надійшла заява про самовідвід.

Заява мотивована тим, що вона перебуває у близьких дружніх стосунках з родиною обвинуваченого.

Учасники провадження в судове засідання не з`явилися.

Вивчивши заяву про самовідвід слідчого судді, суд приходить до наступних висновків.

Вичерпний перелік підстав, за наявності яких суддя безумовно підлягає відводу, визначений ст. 75 КПК України та ст. 76 КПК України.

Згідно п. 3, 4 ч.1 ст.75 КПК України, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні, якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження, а також за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Головна мета відводу гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» зазначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного». У випадку ж самовідводу сам суддя повинен бути переконаним, що є достатньо фактів, які свідчать про його безсторонність. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».

У рішенні ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» (№ 33949/02, § 4952, від 09 листопада 2006 року) зазначено, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що під час вирішення того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

За вищенаведеною практикою ЄСПЛ особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Стосовно правил поведінки судді Консультативна рада європейських суддів вважає, що кожний окремий суддя повинен забезпечувати високий ступінь професійної компетентності, мати високий рівень професійної свідомості та виконувати свої обов`язки ретельно (пункт 50 Висновку Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи N 3 (2002).

У п. 2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» вказано, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або у тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

Поняття «інші обставини які викликають сумніви у його неупередженості» є оціночними, використання яких залежить від правосвідомості особи, яка їх застосовує та з`ясовує їх сутність, виходячи зі свого внутрішнього переконання.

Подаючи заяву про самовідвід, суддя не зазначила, що дружні відносини з родиною обвинуваченого, можуть викликати сумніви щодо неупередженого розгляду справи судом .

При цьому, можливі дружні стосунки з родиною обвинуваченого, на які зроблено посилання в заяві судді, самі по собі не свідчать про її упереджене ставлення до обвинуваченого під час судового провадження й таких даних заява про самовідвід не містить.

Під час розгляду заяви судді про самовідвід, учасники кримінального провадження, в судове засідання не з`явилися та не висловили своє бачення про ставлення до вказаної заяви про самовідвід судді.

Оскільки, заява про відвід не містить відомостей, які б свідчили про упередженість судді, та які є підставою для відводу судді відповідно до вимог статті 75 цього Кодексу, то дана заява задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.75, 76, 80, 81 КПК України, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви судді Прилуцького міськрайонного суду ОСОБА_3 про самовідвід - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_5