Справа № 306/700/26
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

04.05.2026 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні,у режимі відеоконференції, матеріали судового провадження у кримінальному провадженні №11-сс/4806/325/26, за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_5 , в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Свалявського районного суду Закарпатської області від 16.04.2026 року,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Свалявського районного суду Закарпатської області від 16.04.2026 року, частково задоволено клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, який становить 66 240 грн. (двісті шістдесят шість тисяч двісті сорок гривень 00 коп.)

У разі внесення застави на підозрюваного ОСОБА_5 покладено наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора за викликом; не відлучатися за межі Закарпатсьокї області без дозволу слідчого, прокурора; повідомляти слідчого, прокурора про зміну місця свого проживання (перебування); здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Строк дії ухвали до 13 травня 2026 року 17:00 год.

З матеріалів судового провадження слідує, що слідчий СВ ВП №1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 звернувся до Свалявського районного суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 . В обгрунтування доводів зазначає, що 14.04.2022 року старшого сержанта ОСОБА_5 призначено сержантом із матеріального забезпечення, 2 стрілецької роти, військової частини НОМЕР_1 , зараховано до списків особового складу частини. Старший сержант ОСОБА_5 , діючи всупереч інтересам служби, у порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст.17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 12, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, через особисту недисциплінованість, не бажаючи переносити труднощі військової служби, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, без дозволу командування та начальників, яким підпорядкований за службою, без поважних причин, в умовах воєнного стану, 18.07.2022 року умисно, без поважних причин, самовільно залишив місце служби, а саме розташування підрозділу військової частини НОМЕР_1 , яка на той час дислокувалась в населеному пункті АДРЕСА_1 та був відсутній без поважних причин на військовій службі по 10.04.2026 року проводячи час на власний розсуд, перебуваючи на території, Мукачівського району, Закарпатської області, зокрема по місцю проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , не пов`язуючи свою діяльність з проходженням військової служби.

Такі умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковано, як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України.

06 квітня 2026 року відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0008469 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

В клопотанні слідчий СВ вказує, що 14.04.2026 року громадянину ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

В обгрунтування доводів клопотання слідчий СВ зазначив, що ОСОБА_5 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за ч.5 ст.407 КК України. Вказує, що обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, домашнього арешту, особистої поруки, застави неможливо, оскільки підозрюваний розуміючи невідворотність призначення йому покарання за вчинений ним злочин (покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 10 років), може переховуватися від органу досудового слідства; знищити, сховати або спотворити будь-які із речей і докуменів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а саме речові докази, які на даний час не встановлені; покинути межі Закрпатської області; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні. Вимоги в клопотанні мотивував тим, що ОСОБА_5 на даний час не працює, осіб, які б поручились за виконанням підозрюваним покладених на нього обов`язків та, які викликають довіру суду, не встановлено. ОСОБА_5 злісно ухиляється від проходження військової служби та кримінальної відповідальності та, надалі, може продовжувати вчиняти аналогічні злочини та продовжувати свою злочинну діяльність. Оскільки ОСОБА_5 офіційно ніде не працює, будь яких джерел доходу не має, що унеможливлює обрати відносно нього запобіжний захід у виді застави, також його вільне пересування по місту створить можливості для знищення речових доказів, які на даний час не встановлені, а тому просить застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів.

Ухвалою слідчого судді констатовано, що слідчий суддя враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. 177 КПК України, обставини індивідуального характеру, перелік яких передбачений ст. 178 КПК України, для оцінки ризиків, які можуть служити разом з підставами, визначеними ст. 177 КПК України загальними підставами для обрання запобіжного заходу під вартою, зокрема: що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, має постійне місце проживання, одружений, раніше не судимий., відсутність об`єктивних даних, які б вказували на неможливість утримання підозрюваного під вартою за станом здоров`я чи потреби в отриманні медичної допомоги, а тому з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 прийшов до висновку про необхідність застосування запобіжного заходу - тримання під вартою з визначенням розміру застави.

Не погоджуючись з цією ухвалою підозрюваний ОСОБА_5 , в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій вказує на незаконність і необґрунтованість рішення. В обґрунтування доводів зазначає, що зазначений час в ухвалі про затримання підозрюваного 14.04.2026 року не відповідає дійсності, оскільки фактично його затримано 24.03.2024 року. Протягом 72 годинного затримання жодного рішення про обрання йому запобіжного заходу не приймалося, відтак оскаржуваною ухвалою порушено вимоги ст. 211 КПК України та ст. 5, 6 Конвенції. Разом з тим вказує, що жоден із зазначених прокурором ризик, передбачений п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не доведений. Визначений розмір застави є непомірним для підозрюваного. Просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту або зменшити розмір застави до 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Апеляційна скарга розглядається за відсутності прокурора, неявка якого, з огляду на положення ст. 405, 422 КПК України, не перешкоджає її розгляду. Приймаючи рішення про розгляд справи за відсутності прокурора апеляційний суд бере до уваги, що: останній належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги; заяви про відкладення розгляду апеляційної скарги на інший день останній не подавав; захисник ОСОБА_6 та підозрюваний ОСОБА_5 не заперечували проти розгляду апеляційної скарги без участі прокурора.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника - адвоката ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу, та перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_5 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає приписам ст. ст. 177, 183, 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.

При цьому, колегія суддів бере до уваги те, що у провадженні СВ відділення поліції №1 Мукачівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , знаходиться кримінальне провадження №0008469, відомості про яке внесені до ЄРДР 06.04.2026, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, процесуальне керівництво в якому здійснюється прокурорами Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання слідує, що у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу брали участь підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 , що свідчить про те, що при розгляді клопотання були дотримані вимоги, передбачені ст. 193 КПК України.

Разом з цим, обґрунтованим є й висновок слідчого судді про обґрунтованість підозри повідомленої ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за ч. 5 ст. 407 КК України (військові кримінальні правопорушення). Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При цьому, колегія суддів доходить висновку про те, що додані до клопотання матеріали (докази) підтверджують на даному етапі досудового розслідування обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний має відношення до вчинення кримінального правопорушення.

При цьому, колегія суддів бере до уваги і пояснення ОСОБА_5 , надані у судовому засіданні місцевого суду, де він підтвердив той факт, що залишив військову частину, поскільки психологічно не міг продовжувати службу. Також повідомив, що призвався добровільно в перші дні війни. Однак, поскільки їх частина приймала участь у найгарячіших точках, він втратив психологічну стабільність та хотів покінчити життя самогубством.

Твердження захисника про те, що зазначений час в ухвалі про затримання підозрюваного не відповідає дійсності, апеляційний суд відхиляє з огляду на те, що предметом апеляційного перегляду є законність та обґрунтованість ухвали про застосування запобіжного заходу, а не перевірка окремих процесуальних порушень, допущених під час затримання особи, які можуть бути предметом самостійного оскарження в порядку, передбаченому Кримінальний процесуальний кодекс України. Окрім того, колегія констатує, що у матеріалах справи відсутні достатні докази того, що таке затримання відбулося у спосіб, про який зазначає захисник. В матеріалах справи є протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину у присутності понятих ОСОБА_8 і ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_10 . Затриманому розяснено його права та обовязки. Зауваження та доповнення до протоколу відсутні, так само як і зауваження з підстав затримання та правами і обовязками затриманого.

При цьому, колегія суддів бере до уваги те, що на цій стадії процесу, як слідчий суддя, так і суд апеляційної інстанції, не вправі давати доказам оцінку з точки зору достовірності, достатності та взаємозв`язку, в інший спосіб перевіряти доведеність вини та кваліфікації дій підозрюваного, розглядати та вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження щодо обвинуваченого по суті.

Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

Обґрунтованим, на думку колегії суддів, є й те, що враховуючи передбачені ризики ст. 177 КПК України, обставини індивідуального характеру, перелік яких передбачений ст. 178 КПК України, для оцінки ризиків, які можуть служити разом з підставами, визначеними ст. 177 КПК України загальними підставами для обрання запобіжного заходу під вартою, зокрема те, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, має постійне місце проживання, одружений, раніше не судимий, відсутність об`єктивних даних, які б вказували на неможливість утримання підозрюваного під вартою за станом здоров`я чи потреби в отриманні медичної допомоги, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 до нього необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання також слідує, що слідчий та прокурор під час розгляду клопотання посилалися на вищенаведені обставини, і що слідчим суддею таким дана належна оцінка.

Враховуючи ці обставини, доводи апеляційної скарги про те, що жоден із зазначених прокурором ризик, передбачений п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не доведений, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знаходять свого підтвердження та спростовуються наведеним вище, а відтак і жодним чином не спростовують висновків слідчого судді у цій частині.

При цьому, відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів враховує і те, що навіть якщо підозрюваний і не має на меті перешкоджати передбаченим п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризикам, однак, обставини, за яких ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, його тяжкість та інші наведені вище обставини, у тому числі й дані про особу підозрюваного, дають обґрунтовані підстави вважати, що такі ризики мають місце, і їх запобіганню буде достатнім лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення береться до уваги і те, що стороною захисту не вказується на наявність у ОСОБА_5 таких захворювань, які перешкоджають триманню його під вартою; що підозрюваний із урахуванням захворювань не може триматися під вартою; що тримання ОСОБА_5 під вартою може негативно відобразитись на стані його здоров`я. Будь-яких доказів, зокрема висновків лікарів тощо, у підтвердження таких фактів стороною захисту не надано.

Крім того, колегія суддів вважає, що, постановляючи ухвалу про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, врахував і обставини кримінального правопорушення, вимоги законодавства щодо визначення меж розміру застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, характеризуючі матеріали на особу ОСОБА_5 , наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і прийшов до належного висновку що про визначення застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

При цьому, апеляційний суд, окрім наведеного вище, бере до уваги й те, що стороною захисту не надано будь-яких доказів, у тому числі і про майновий стан підозрюваного ОСОБА_5 , які б свідчили про те, що визначений слідчим суддею розмір застави є завідомо непомірним для підозрюваного, що в свою чергу свідчить про те, що підстав вважати такий розмір застави завідомо непомірним для підозрюваного ОСОБА_5 апеляційним судом не встановлено. Також, апеляційний суд враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити в особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні, і, оцінивши в сукупності тяжкість кримінального правопорушення та покарання, яке може бути призначено за його вчинення, обставини його скоєння, наявні в матеріалах судового провадженні відомості про особу підозрюваного, кількість та ступінь передбачених ст. 177 КПК України ризиків, - апеляційний суд вважає, що встановлений слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_5 розмір застави, 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 266 240 грн. є необхідним і достатнім, у разі його внесення, для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні.

Враховуючи наведене, слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_5 обґрунтовано обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави 266 240 гривень, так як існують ризики невиконання ним своїх процесуальних обов`язків, а інший, менш суворий, запобіжний захід чи застава в меншому розмірі, не зможуть запобігти вищевказаним ризикам.

Строк тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою слідчий суддя встановив відповідно до приписів ч. 1 ст. 197 КПК України.

Інші обставини, які б давали підстави для скасування судового рішення апеляційним судом не встановлено.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни.

Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що жодних доказів чи даних про обставини, які б свідчили про незаконність ухвали слідчого судді, до апеляційної скарги не додано й будь-яких обґрунтованих клопотань захисником із цього приводу не заявлялось.

Керуючись ст. ст. 176-183, 194, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_5 , в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_6 , - відхилити.

Ухвалу слідчого судді Свалявського районного суду Закарпатської області від 16.04.2026 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: