Справа № 296/1857/26
УХВАЛА

Іменем України

19 лютого 2026 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м.Житомира ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі матеріали клопотання слідчого у кримінальному провадженні заступника начальника відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області майора поліції ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Київ, громадянину України, не працюючому, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимому,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, у кримінальному провадженні № 0001363 від 05.08.2025,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просив застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, без визначення розміру застави.

Обґрунтовуючи подане клопотання, слідчий вказав, що слідчим управлінням ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001363, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 2, 3 ст. 307, ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України.

За матеріалами досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , керуючись єдиним злочинним умислом, з корисливих мотивів направлених на отримання неконтрольованого державою прибутку від дій пов`язаних із незаконним обігом психотропних речовин, у невстановлений точно досудовим розслідуванням день та час, однак не пізніше 17.02.2026, у порушення вимог Законів України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» від 15.02.1995, зі змінами та доповненнями, «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 зі змінами та доповненнями, вирішили реалізувати діяльність пов`язану із незаконним виготовленням, зберіганням, пересиланням з метою збуту психотропних речовин, за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах.

Так, з метою реалізації свого спільного злочинного умислу, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_8 , у достовірно невстановлений день та час, однак не пізніше 17.02.2026, знаходячись за місцем свого проживання, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , незаконно виготовив психотропну речовину обіг якої обмежено амфетамін, що становить особливо великі розміри, частину якої у невстановлений точно досудовим розслідуванням період часу, користуючись послугами приватної поштово-кур`єрської компанії ТОВ «Нова пошта», надіслав ОСОБА_8 з метою збуту, а решту психотропної речовини зберігав за місцем свого проживання до моменту її виявлення та вилучення о 17 год. 23 хв. 17.02.2026 під час проведення обшуку.

У свою чергу ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_6 , користуючись послугами приватної поштово-кур`єрської компанії ТОВ «Нова пошта», отримав від останнього психотропну речовину обіг якої обмежено амфетамін, яку переніс до місця свого проживання, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , де продовжив зберігати з метою збуту, до моменту її виявлення та вилучення о 12 год. 15 хв. 17.02.2026 під час проведення обшуку.

Так, 17.02.2026р. ОСОБА_6 затримано у порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення.

У відповідності до вимог ст.ст. 276-278 КПК України, 17.02.2026р. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України та наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, сторона обвинувачення просить застосувати винятковий запобіжний заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримала, наголошуючи на наявності ризиків визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, та просила застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Захисник ОСОБА_5 проти клопотання слідчого заперечила. Зазначила, що підозрюваний зобов`язується сприяти та допомагати слідству. Просила застосувати запобіжний захід у вигляді домашньго арешту, а у разі задоволення клопотання слідчого просила визначити розмір застави.

Підозрюваний ОСОБА_6 підтримав позицію свого захисника в повному обсязі. Вказав, що причетність до кримінального правопорушення визнає. Проживає разом із дружиною та 10 річним сином, який перебуває на його утриманні. Офіційно не працевлаштований. З 2024р. перебував на військовій службі, однак звільнений по догляду за тещею. Просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. На запитання суду повідомив, що теща наразі утримується у приватному пансіонаті.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя враховує наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Судом встановлено, що 17.02.2026р. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З наданих матеріалів клопотання вбачається, що на даній стадії є достатні дані, які вказують на обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, що підтверджується наявними в матеріалах та дослідженими слідчим суддею доказами.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, не виключає можливість того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 є особливо тяжким та містить безальтернативну санкцію позбавлення волі на тривалий період часу.

Усвідомлюючи вказані факти, бажаючи уникнути негативних наслідків кримінально-правового та цивільно-правового характеру, підозрюваний може ухилятися від органу досудового розслідування та суду.

Наведене вище свідчить про високу ймовірність прийняття підозрюваним спроб уникнути відповідальності шляхом переховування від органу досудового розслідування.

В контексті практики Європейського суду з прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Стороною обвинувачення доведено, що ОСОБА_6 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, про місце знаходження яких орган досудового розслідування не володіє інформацією (п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Також наявні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 , з метою уникнення кримінальної відповідальності, перешкоджанню всебічного, повного та неупередженого встановлення обставин вчиненого злочину, може вчиняти спроби протиправного впливу на учасників кримінального провадження будь яким шляхом для зміни (відмови) від показів останніх, зокрема на свідків та інших підозрюваних з якими він підтримував зв`язок у ході цієї злочинної діяльності, що підтверджує ризик передбачений п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Разом з тим, слідчим у клопотання, а прокурором у судовому засіданні не обґрунтовано ризики визначений п. 4 ч.1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 офіційно не працевлаштований, а тому, можна зробити висновок про те, що вчинення злочинів цієї категорії, підозрюваний визначив для себе як основне джерело доходу (5 ч.1 ст. 177 КПК України).

Також слід зауважити, що ОСОБА_6 раніше притягався до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, що додатково свідчить про схильність особи до протиправної поведінки.

Окрім того, доводи сторони захисту про те, що на утриманні ОСОБА_6 перебуває теща, яка потребує сторонньої допомоги, спростовані поясненнями ОСОБА_6 , який в судовому засіданні повідомив, що теща наразі утримується у приватному пансіонаті.

Також слідчий суддя зауважує, що за матеріалами НСРД обставини вчинення кримінального правопорушення зафіксовано в тому числі за адресою: АДРЕСА_2 , де проживає дитина та дружина підозрюваного, а тому доводи сторони захисту про наявність сім`ї на утриманні ОСОБА_6 не може бути підставою для застосування більш мякого запобіжного заходу, оскільки такі обставини не стали стримуючим фактором для останнього.

При дослідженні матеріалів клопотання слідчим суддею не встановлено достатніх стримуючих факторів від порушень з боку підозрюваного своїх зобов`язань в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу. Стороною захисту не наведено доводів, які б вказували на належну процесуальну поведінку підозрюваного в разі обрання йому запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

Слід додатково зауважити, що на даний час в Україні введено воєнний стан, що також є відповідним ризиком, який з урахуванням даних про особу підозрюваного (інвалід третьої групи), обставин вчинення кримінального правопорушення, додатково свідчить про ризик переховування, оскільки в зазначених умовах здійснення контролю за підозрюваним правоохоронними органами в разі застосування до нього інших більш м`якого запобіжного заходу, в тому числі домашнього арешту, є ускладненим.

Приймаючи до уваги обставини, передбачені ст.178 КПК України, у т.ч. вік, соціальні зв`язки, відсутність постійного місця роботи, обставини та місцне вчинення кримінального правопорушення, інші дані, що характеризують особу підозрюваного, аналізуючи наведене у сукупності, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Разом з тим, відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Враховуючи зазначене, слідчий суддя дійшов висновку, що встановлені вище обставини є достатніми для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення застави.

Керуючись вимогами ст. ст. 131, 132, 176 178, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 309, 372, 376 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який рахувати з моменту затримання 18год 05хв 17.02.2026 по 18год 05хв 17.04.2026, без визначення розміру застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оголошення повного тексту ухвали відбудеться 24.02.2026р.

Слідчий суддя ОСОБА_1