Справа № 161/6652/26
Провадження № 1-кс/161/2255/26
У Х В А Л А

П Р О А Р Е Ш Т М А Й Н А

м. Луцьк 30 березня 2026 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, -

В С Т А Н О В И В :

Слідчий слідчого відділу Луцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 за погодженням із прокурором Луцької окружної прокуратури ОСОБА_4 , звернулась до слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області з клопотанням про накладення арешту на паспорт громадянина Турецької Республіки НОМЕР_1 виданого на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 із терміном дії до 03.10.2021, з позбавленням права користування, відчуження та розпорядження вказаним майном.

Клопотання вмотивоване тим, що досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні, що внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000392 від 05.03.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, оскільки в ході досудового розслідування було встановлено, що службові особи ТОВ «САД АГРО ШАЦЬК», для продовження строку дії тимчасової посвідки та легалізації подальшого перебування на території України громадянина Турецької Республіки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після спливу дії національного паспорту, звернулися в бюро перекладів «Емігрант» (перекладач ОСОБА_6 ), де зроблено офіційний переклад паспорту із внесеними відомостями у пункті «дата видачі»: 2015 (насправді 2011) та «дата закінчення строку»: 2025 (насправді 2021), фотокопія паспорту із внесеними несправжніми датами в подальшому затверджена нотаріусом ( ОСОБА_7 ) та в пакеті із іншими офіційними документами були подані в державну службу зайнятості у Волинській області, як наслідок ТОВ «САД АГРО ШАЦЬК» отримало дозвіл на застосування праці іноземця, що надало ОСОБА_5 проживати на території України і надалі.

23 березня 2026 року на підставі ухвали слідчого судді Луцького міськрайонного суду у Волинській області у справі №161/5679/26 проведено обшук приміщень 186-Н та 186-О по вулиці Незалежності у селищі Шацьк Волинської області, в ході якого виявлено та вилучено паспорт громадянина Турецької Республіки НОМЕР_1 виданого на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 із терміном дії до 03.10.2021, який поміщено до спеціального пакету № NPU 5784002.

23 березня 2026 року постановою слідчого вищевказаний паспорт на підставі ст. 98, 100, 110 КПК України визнано речовим доказом та визначено його місце зберігання при матеріалах кримінального провадження.

Таким чином, під час досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на паспорт громадянина Турецької Республіки НОМЕР_1 виданого на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 із терміном дії до 03.10.2021.

В судове засідання не з`явилися прокурор, слідчий та власник вилученого майна, однак подали заяви в яких просять клопотання про арешт майна, розглядати без їхньої участі, а тому слідчий суддя приходить до висновку про розгляд клопотання на підставі наявних у ньому матеріалів із кримінального провадження. Відповідно до положень, передбачених ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Дослідивши клопотання, долучені до нього матеріали із кримінального провадження, в їх сукупності, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підставне і підлягає до задоволення.

Відповідно до положень ст.167 КПК України якими передбачено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у ч.2 цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

Ч.3 ст.170 КПК України встановлено, що з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на те, що стороною кримінального провадження, на підставі наданих та досліджених в судовому засіданні слідчим суддею доказів, доведено наявність підстав для накладення арешту на вищезазначене тимчасово вилучене майно, оскільки є достатньо-ґрунтовні підстави вважати, що з метою повного, всебічного та неупередженого проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, враховуючи характер та обставини розслідуваного кримінального правопорушення, наявні у матеріалах клопотання фактичні дані, які дають достатні підстави вважати, що це майно відповідає критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України, а тому з метою збереження речових доказів, попередження можливого його знищення, відчуження, забезпечення їх правомірного утримання та дослідження органами досудового розслідування, проведення необхідних слідчих дій та судових експертиз, клопотання слід задовольнити та накласти запитуваний арешт.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.167; 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, задовольнити частково.

Накласти арешт в рамках кримінального провадження №0000392 від 05.03.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України на паспорт громадянина Турецької Республіки НОМЕР_1 виданого на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 із терміном дії до 03.10.2021, з позбавленням права користування, відчуження та розпорядження вказаним майном.

Відповідно до ч.3 ст.173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1