Справа № 237/1087/24
провадження 1-кп/216/425/26
УХВАЛА

іменем України

05 лютого 2026 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 (в режимі відео конференції),

обвинувачених - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду №6 дистанційно кримінальне провадження №0000070 від 01.02.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України, -

встановив:

До суду надійшли клопотання ОСОБА_11 про взяття обвинуваченого ОСОБА_8 на особисту поруку, мотивуючи клопотання тим, що він особисто добре його знає, характеризує його як відповідальну особу, працьовиту, не байдужу до чого горя. Зобов`язався забезпечити явку ОСОБА_8 за викликами слідчого, прокурора або суду; контролювати виконання ним покладених на нього судом обов`язків; у разі потреби повідомляти суд про будь-які порушення з боку обвинуваченого ОСОБА_8 .

Обвинувачений ОСОБА_8 , його захисник, адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні проти задоволення клопотання ОСОБА_11 про особисту поруку обвинуваченого ОСОБА_8 не заперечували, просили його задовольнити.

Прокурор заперечувала проти передачу на особисту поруку обвинуваченого ОСОБА_8 заперечувала, оскільки відсутні докази щодо можливості ОСОБА_11 забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачегого.

Суд, дослідивши клопотання, заслухавши учасників процесу приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 180 КПК України особиста порука полягає у наданні особами, яких суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексуі зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

Суд звертає увагу, що особиста порука, як і особисте зобов`язання, належить до тієї категорії запобіжних заходів, у ході яких використовується моральний (психічний) метод впливу на поведінку обвинуваченого.

Довіра до поручителя перш за все полягає в усвідомленні суду того факту, що поручитель зможе сприяти досягненню мети запобіжних заходів та виконанню обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Згідно з ч. 2 ст. 180 КПК України кількість поручителів визначає слідчий суддя, суд, який обирає запобіжний захід. Наявність одного поручителя може бути визнано достатньою лише в тому разі, коли ним є особа, яка заслуговує на особливу довіру.

Особиста порука, як запобіжний захід застосовується з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого та його своєчасної участі в кримінальному провадженні. Вона обирається за наявності загальних підстав (ст. 177 КПК), і, крім того, особливих підстав.

Суд наголошує, що особиста порука основана на довірі до поручителя з боку суду, яка, в свою чергу, ґрунтується на особливих моральних якостях поручителя, його авторитеті, зокрема, для обвинуваченого, що робить можливим для поручителя забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та у разі потреби - доставку його до органу розслідування чи до суду на першу вимогу.

Таким чином, особиста порука належить до запобіжних заходів, які поєднані із психологічним впливом на поведінку обвинуваченого, що ґрунтується на моральній відповідальності цієї особи перед тими особами, які за нього поручилися.

Суд, визначаючи одного поручителя, повинен встановити чи заслуговує цей поручитель на його довіру, чи здатний поручитель (в силу особливих моральних якостей, авторитету, фізичного і психічного стану здоров`я тощо) достатньо впливати на обвинуваченого, щоб забезпечити його належну процесуальну поведінку. Авторитет поручителя визначається його службовим становищем, поведінкою в колективі, побуті, його особистими якостями.

Як було встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_11 працевлаштований в Комунальній установі «Обласний центр соціально-психологічної реабілітації» з 10.10.2019 року та обіймає посаду фахівця із соціальної роботи, що підтверджується відповідною характеристикою т.в.о. директора КУ «ОЦСПР»

Однак, з аналізу поданої заяви та долучених до неї документів, суд зазначає, що відсутня будь-яка інформація стосовно ОСОБА_11 , окрім тієї, що останній повідомив, а також, що повідомив ОСОБА_8 , який знає останнього як мешканця міста, де вони разом проживали, що вказує на відсутність належних доказів, які б давала суду підстави вважати дану особу такою, яка заслуговує на особливу довіру.

При цьому, ОСОБА_11 особисто у судове засідання, будучи повідомленим належни, не з`явився, про причини нреячсвки суду не повідомив. До розгляду клопотання не надав жодних доказів, які б суд міг взяти до уваги та встановити, чи заслуговує поручитель на його довіру та чи здатен поручитель достатньо впливати на обвинуваченого ОСОБА_8 , щоб забезпечити його належну процесуальну поведінку та реально забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, з урахуванням даних про особу ОСОБА_8 , обставин вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень, тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та суворості покарання за їх вчинення.

Беручи до уваги вищевикладене, суд вважає, що на цей час відсутні підстави для зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 з тримання під вартою на особисту поруку, оскільки не було зазначено обставин, які були не відомі суду та які не були враховані під час неодноразового розгляду клопотань сторони обвинувачення про продовження строку дії запобіжного заходу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 180, 369-372, ч.2 ст. 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволені клопотання ОСОБА_11 про взяття обвинуваченого ОСОБА_8 на поруки за матеріалами кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000070 від 01.02.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений 06.02.2026 року, її фіксування не застосовувалося у відповідності до ст. 107 ч.4 КПК України. .

Суддя ОСОБА_12