У Х В А Л А

Іменем України

Справа № 285/871/26

провадження № 1-кс/0285/188/26

14 лютого 2026 року м. Звягель

Слідчий суддя Звягельського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваної ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду

клопотання слідчого Слідчого відділення Звягельського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_6 ,

погоджене прокурором Звягельської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою? ?

відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої та жительки АДРЕСА_1 , інваліда ІІ групи, раніше не судимої,

яка підозрюється у вчиненні кримінальногоправопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, внесеногодо Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000092 від 12.02.2026 (далі - ЄРДР),

ВСТАНОВИЛА:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням, в якому просив застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Із клопотання слідує, що 12.02.2026 близько 18:30 год. ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем проживання у квартирі АДРЕСА_2 , маючи умисел на вбивство матері ОСОБА_7 , умисно нанесла ножем один удар в область грудної клітини останньої, спричинивши тяжкі тілесні ушкодження, виконавши таким чином усі необхідні дії, які вважала необхідними для доведення свого злочинного умислу до кінця, однак кримінальне правопорушення не було доведене до кінця з причин, що не залежали від її волі, оскільки потерпілу доставлено до лікарні де їй надали своєчасну медичну допомогу.

Після вчинення вказаного діяння ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем проживання у квартирі АДРЕСА_2 також спричинила ножове поранення грудної клітини і собі з яким була госпіталізована до лікарні 12.02.2026.

12.02.2026 о 23:20 год. в м. Звягель у приміщенні КНП «Звягельська багатопрофільна лікарня» в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_4 та 13.02.2026 повідомлено її про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України.

Метою та підставами застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є те, що в діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115КК України, і під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 п.п.1,3,5 ст.177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала, просила задовольнити.

В судовому засіданні підозрювана та її захисник заперечували проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Захисник вважав клопотання необґрунтованим та безпідставним. Підозрюван ОСОБА_4 свою причетність до скоєння інкримінованого їй діяння не заперечила. Захисник просила врахувати, що підозрювана раніше не судима та є інвалідом ІІ групи.

Вислухавши думки учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Встановлено, що в провадженні органу досудового розслідування перебувають матеріали кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, відомості про які внесено до ЄРДР за №0000092 від 12.02.2026.

12.02.2026 о 23:02 год. (фактичний час затримання) в м. Звягель у приміщенні КНП «Звягельська багатопрофільна лікарня» в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_4 та 13.02.2026 повідомлено їй про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України.

Виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризиків, перелік яких встановлено пунктами 1-5 ч.1 ст.177 КПК України та не підлягає розширеному тлумаченню.

Як свідчить практика Європейського Суду з прав людини, «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б могли переконати об`єктивного, неупередженого спостерігача у тому, що відповідна особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Конвенція про захист прав і основоположних свобод людини та практика Європейського суду з прав людини наголошує, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою, при цьому, ризик переховування особи від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.

Конституційний Суд України неодноразово вказував на те, що право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які визначено в законі (рішення від 11 жовтня 2011 року № 10-рп/2011). Обмеження конституційного права на свободу та особисту недоторканність має здійснюватися з дотриманням конституційних гарантій захисту прав і свобод людини та громадянина.

Сукупність матеріалів судової справи, наданої суду стороною обвинувачення під час розгляду зазначеного клопотання, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, в якому ОСОБА_4 підозрюється.

Безумовно, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його не можливо відвернути, не взявши особу під варту. Суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів (справа Європейського суду «Ілійков проти Болгарії»).

Стороною обвинувачення обґрунтовано потреби досудового розслідування для такого втручання у права і свободи особи як взяття під варту, оскільки на даному етапі досудового розслідування зібрані докази, які вказують на наявність ризиків передбачених п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України (переховуватися від органів досудового розслідування; незаконно впливати на потерпілу, свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення).

Підозрюваній повідомлено про підозру у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачена кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, а тому, передбачаючи невідворотність покарання за вчинення злочину у вигляді позбавлення волі, підозрювана може спробувати переховуватись від органів досудового розслідування. Наведена обставина свідчить про наявність ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, ОСОБА_4 може впливати на потерпілу, яка є її матір`ю та проживає в одній квартирі, а також на свідків у даному кримінальному провадженні, а тому ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України є також доведеним.

Також, враховуючи, що ОСОБА_4 перебуває на обліку у лікаря психіатра у зв`язку із наявністю психічного захворювання, не визначеністю та спонтанністю її умислу, що може спровокувати на рецидив таких дій, слідчий суддя вважає доведеним ризик, що підозрювана, перебувачи на волі, може вчинити інші кримінальні правопорушення.

При обранні запобіжного заходу слідчий суддя враховує особу підозрюваної ОСОБА_4 , наявність постійного місця проживання, яка не має міцних соціальних зв`язків, місця роботи, наявність достатніх даних вважати, що в її діях/поведінці існують ризики переховування від слідства та суду, незаконно впливати на свідків та вчинення іншого кримінального правопорушення і оголошення їй підозри у вчиненні кримінального правопорушення, вважаю за доцільне застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_4 , докази, на які посилається у клопотанні слідчий, вважаю, що на даному етапі розслідування лише такий запобіжний захід, як взяття під варту, зможе дієво запобігти ризикам, встановленим п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, що виключає собою можливість застосування відносно підозрюваної іншого більш м`якого запобіжного заходу.

В поданому клопотанні доведено наявність обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, а тому воно підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 205, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 днів, обчислюючи строк тримання під вартою з моменту її фактичного затримання, тобто з 23:02 год. 12.02.2026.

Визначити строк дії даної ухвали - до 12.04.2026 включно.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Житомирського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Час проголошення повного тексту ухвали 14 год. 16 лютого 2026 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1