Справа № 296/8908/25
УХВАЛА

Іменем України

18 серпня 2025 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м.Житомира ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрювного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Житомирської області, Коростенського району, с. Берестовець, громадянина України, українця, з вищою освітою, пенсіонера, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України у кримінальному провадженні №0000510 від 02.07.2024,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку дії застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000510 від 02.07.2024р.

В обґрунтування поданого клопотання прокурор зазначила, що у провадженні СУ ГУ Національної поліції в Житомирській області перебувають матеріали досудового розслідування відомості щодо яких внесено до ЄРДР за №0000510 від 02.07.2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 368, ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи на меті протиправне одержання державних та соціальних гарантій шляхом неправомірного встановлення інвалідності, достовірно знаючи про відсутність у нього будь-яких медичних показань для отримання групи інвалідності, вирішив надати неправомірну вигоду службовій особі, уповноваженій на прийняття рішення щодо встановлення групи інвалідності.

Усвідомлюючи, що самостійно ОСОБА_6 не зможе реалізувати власний умисел, останній, у достовірно невстановлений час, однак не пізніше березня 2024 року вирішив залучити до кримінально-протиправної діяльності ОСОБА_5 , який має широке коло зв`язків у сфері охорони здоров`я, у тому числі в медико-соціальних експертних комісіях Житомирської області (далі - МСЕК), з метою отримання фіктивної групи інвалідності.

Під час розмови ОСОБА_5 погодився з пропозицією ОСОБА_6 та запропонував останньому залучити в подальшому до кримінально-протиправної діяльності ОСОБА_7 , яка мала зв`язки з службовими особами обласного МСЕК № 1 Житомирського обласного центру медико-соціальної експертизи, зокрема лікарем-невропатологом ОСОБА_8 .

Як наслідок, ОСОБА_9 запропонував ОСОБА_6 пройти процедуру оформлення групи інвалідності через МСЕК районного рівня, після відмови якого звернутися з оскарженням до обласного МСЕК №1, членом якого є ОСОБА_8 , якому за посередництвом ОСОБА_7 необхідно надати неправомірну вигоду за прийняття рішення про встановлення групи інвалідності. При цьому ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_6 про необхідність надання грошових коштів в сумі 3500 доларів США, частина з яких в якості неправомірної вигоди буде передана ОСОБА_8 , а частина розподілена між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 як плата за посередницькі послуги.

В рамках реалізації спільного умислу, у березні 2024 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, поблизу будинку № 10 по вул. Черемушки у м. Коростень, Житомирської області, ОСОБА_6 передав ОСОБА_5 свої медичні документи та частину грошових коштів в сумі 1500 доларів США, для подальшого незаконного отримання фіктивної групи інвалідності.

Надалі, діючи за вказівками ОСОБА_5 , ОСОБА_6 проходив обстеження у приватних та комунальних медичних закладах, направляючись туди з метою оформлення відповідних медичних документів, які в подальшому мали слугувати підставою для встановлення групи інвалідності без наявності на те реальних медичних підстав.

У подальшому у період вересня-жовтня 2024 року (більш точного часу органу досудового розслідування встановити не вдалося) ОСОБА_6 передав ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 3 тисячі доларів США для передачі їх частини в якості неправомірної вигоди члену обласного МСЕК № 1 Житомирського обласного центру медико-соціальної експертизи, лікаря-невропатологу ОСОБА_8 . У свою чергу ОСОБА_5 забезпечив направлення медичних документів ОСОБА_6 до Коростенської міжрайонної МСЕК, рішенням якої від 30.10.2024 відмовлено у встановленні ОСОБА_6 групи інвалідності у зв`язку з відсутністю об`єктивних медичних показань.

Пройшовши етап відмови органу МСЕК районного рівня у встановленні групи інвалідності, ОСОБА_5 вирішив залучити до кримінально-протиправної діяльності свою знайому ОСОБА_7 , яка мала зв`язки з службовими особами обласного МСЕК № 1 Житомирського обласного центру медико-соціальної експертизи, зокрема лікарем-невропатологом ОСОБА_8 . На пропозицію ОСОБА_5 ОСОБА_7 погодилась, вступивши таким чином у попередню змову групою осіб з ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , яка мала на меті надання неправомірної вигоди члену обласного МСЕК № 1 Житомирського обласного центру медико-соціальної експертизи, лікарю-невропатологу ОСОБА_8 за перегляд рішення Коростенської міжрайонної МСЕК щодо ОСОБА_6 та встановлення останньому групи інвалідності.

Як наслідок, у достовірно невстановлений час, у період з 30.10.2024 по 09.12.2024 ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , висловила ОСОБА_8 , який був службовою особою та обіймав посаду члена обласного МСЕК № 1 Житомирського обласного центру медико-соціальної експертизи, пропозицію надання неправомірної вигоди в розмірі 100 доларів США за внесення ним як профільним лікарем до офіційного документа акта огляду МСЕК недостовірних відомостей щодо стану здоров`я та діагнозу ОСОБА_6 , що стало б підставою для прийняття обласною МСЕК № 1 Житомирського обласного центру медико-соціальної експертизи рішення про встановлення ОСОБА_6 ІІІ групи інвалідності. На вказану пропозицію ОСОБА_8 погодився.

За наведених вище обставин у ОСОБА_8 виник умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди службовою особою за вчинення такою службовою особою в інтересах третьої особи, дії з використанням наданого їй службового становища, а також на внесення службовою особою завідомо неправдивих відомостей до офіційного документа.

У подальшому, 09 грудня 2024 року близько о 07 год. 27 хв., поблизу будинку № 93 по вул. Київська в місті Житомир, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , передав останній грошові кошти в сумі 100 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ становило 4144 грн з метою подальшого надання в якості неправомірної вигоди ОСОБА_8 за внесення ним як профільним лікарем до офіційного документа акта огляду МСЕК недостовірних відомостей щодо стану здоров`я та діагнозу ОСОБА_6 , що стало б підставою для прийняття обласною МСЕК № 1 Житомирського обласного центру медико-соціальної експертизи рішення про встановлення ОСОБА_6 ІІІ групи інвалідності.

Надалі, цього ж дня, близько 07 год. 33 хв., ОСОБА_7 діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу магазину «Квара», розташованого по вул. Івана Сльоти, 1 у м. Житомир, передала ОСОБА_8 , а ОСОБА_8 одержав неправомірну вигоду у сумі 100 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ становило 4144 грн,. за внесення ним як профільним лікарем до офіційного документа акта огляду МСЕК недостовірних відомостей щодо стану здоров`я та діагнозу ОСОБА_6 , що стало б підставою для прийняття обласною МСЕК № 1 Житомирського обласного центру медико-соціальної експертизи рішення про встановлення ОСОБА_6 ІІІ групи інвалідності.

Після вказаних події 09.12.2025 року близько 11 год. 08 хв. ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 (яка не була обізнана про злочинний умисел останніх) та ОСОБА_6 заїхали на автомобілі Hyundai Tucson, реєстраційний номер НОМЕР_1 на територію КНП «Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського» Житомирської обласної ради, де із багажника вказаного автомобіля ОСОБА_7 та ОСОБА_10 дістали інвалідну коляску, до якої посадили ОСОБА_6 . В подальшому ОСОБА_10 здійснила супровід ОСОБА_6 в інвалідному візку до кабінету № 14 обласного МСЕК № 1 Житомирського обласного центру МСЕ, де огляд ОСОБА_6 здійснював член комісії - лікар-невропатолог обласного МСЕК № 1 Житомирського обласного центру медико-соціальної експертизи ОСОБА_8 .

У свою чергу ОСОБА_8 , будучи службовою особою, яка в силу своєї посади наділена організаційно-розпорядчими обов`язками, достовірно знаючи про відсутність підстав для надання групи інвалідності ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, 09.12.2024, перебуваючи в приміщенні КНП «Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського» Житомирської обласної ради по вул. Червоного Хреста, 3 в м. Житомирі, вніс до офіційного документа, а саме акту № 945/12 огляду МСЕК ОСОБА_6 , завідомо неправдиві відомості щодо обґрунтування експертного рішення та у графу «Член комісії» напроти анкетних даних « ОСОБА_8 » вписав свій особистий підпис. Вказаними діями ОСОБА_8 , як профільний спеціаліст, запевнив інших членів комісії обласного МСЕК № 1 Житомирського обласного центру медико-соціальної експертизи, зокрема голову комісії ОСОБА_11 та члена комісії ОСОБА_12 у достовірності прийнятого рішення, які, будучи експертами в іншій медичній галузі, не будучи обізнаними зі злочинним умислом ОСОБА_8 , прийняли спільне рішення про встановлення ОСОБА_6 ІІІ групи інвалідності.

03.06.2025 року рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонального стану особи за результатами перевірки обґрунтованості рішення медико-соціальної експертної комісії, скасовано третю групу інвалідності для ОСОБА_6 , так як ступені функціональних порушень, що вказані в акті № 945/12 огляду МСЕК, не підтверджені об`єктивними даними в епікризах зі стаціонарів та додатковими методами обстеження.

З урахуванням вказаних вище обставин, 20.06.2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, а саме в пропозиції службовій особі надати їй та третій особі неправомірну вигоду, а також в наданні такої вигоди за вчинення службовою особою в інтересах третьої особи дії з використанням наданого службового становища, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду міста Житомира справа № 296/7047/25 обрано запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 20.08.2025, із покладенням процесуальних обов`язків:

- прибувати до слідчого, прокурора у кримінальному провадженні, за першим викликом на визначений ним час та до суду за кожною вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора, або суд про зміну свого місця проживання, реєстрації та номеру засобів зв`язку;

- утримуватись від спілкування (прямо чи опосередковано) зі свідками кримінального провадженні, коло яких визначить та повідомить слідчий, прокурор; у кримінальному провадженні, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6

- здати на зберігання до підрозділів Міграційної служби України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Метою продовження застосування стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту є необхідність запобігання наявних ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, які продовжують існувати на час підготовки вказаного клопотання.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні просив змінити запобіжний захід на нічний домашній арешт, оскільки необхідно здійснювати догляд за мамою.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Виходячи з вимог статей 131, 132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Матеріали справи свідчать, що 20.06.2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

З матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, вбачається наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

Необхідність продовження застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, яке відносяться до категорії тяжких та наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Обґрунтовуючи необхідність продовження застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, слідчий вказує на можливість підозрюваного ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, переховувати, спотворити речові докази, впливати на свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Обгрунтовуючи ризик переховування від слідства та суду слідчий у клопотанні та прокурор у у судовому засіданні посилається виключно на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення.

Разом з тим, оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на низку інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі, або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko проти Росії, § 106). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev проти Молдови, § 58).

На переконання слідчого судді матеріали клопотання, дані про особу підозрюваного та його процесуальна поведінка на даному етапі досудового розслідування свідчить про малоймовірність ризику переховування від слідства та суду.

Суд бере до уваги, що кримінальне правопорушення можливо вчинене із залученням певної кількості осіб та засобів при маскуванні (конспірації) діяльності, усі речові докази та документи, органом досудового розслідування не вилучено, при обґрунтуванні вказаного ризику, слід врахувати, що у даному кримінальному провадженні під час проведених негласних слідчо (розшукових) дій, було виявлено новий можливий факт, пропозиції службовій особі надати їй та третій особі неправомірну вигоду, а також в наданні такої вигоди за вчинення службовою особою в інтересах третьої особи дій з використанням наданого службового становища, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, в числі яких є ОСОБА_5 , що в свою чергу підтверджує наявність ризику передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Стороною обвинувачення доведено, що ОСОБА_5 може вчиняти спроби протиправного впливу на учасників кримінального провадження будь - яким шляхом для зміни (відмови) від показів останніх, оскільки під час досудового розслідування залишаються недопитаними особи, які безпосередньо надавали ОСОБА_5 неправомірну вигоду (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Органами досудового розслідування ані в клопотанні, ані в судовому засіданні не доведено ризик визначений п.4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, який є особою пенсійного віку, має ІІ групу інвалідності, раніше не судимий, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час з покладенням обов`язків є достатнім та таким, що забезпечить належну процесуальну поведінку останнього.

За таких обставин, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, даних про особу підозрюваного ОСОБА_5 , суд вважає за можливе продовжити застосовування до останнього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту змінивши режим з цілодобового домашнього арешту на домашній арешт у нічний час з покладенням обов`язків відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, що забезпечить дотримання підозрюваним процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 181, 184, 193, 194, 196, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Продовжити строк тримання під домашнім арештом підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у межах строку досудового розслідування, тобто до 20.10.2025 року, змінивши режим запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на домашній арешт у визначений період доби.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки, визначені ст.194 КПК України:

- не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження у визначений період доби - з 22.00 год. по 06.00 год. наступного дня;

- прибувати до слідчого, прокурора у кримінальному провадженні, за першим викликом на визначений ним час та до суду за кожною вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання, реєстрації та номеру засобів зв`язку;

- утримуватися від спілкування (прямо чи опосередковано) зі свідками у кримінальному провадженні, коло яких має визначити та повідомити підозрюваному слідчий, прокурор у кримінальному провадженні, підозрюваними ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 ;

- здати на зберігання до підрозділу Міграційної служби України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Встановити строк дії покладених на підозрюваного обов`язків до 20.10.2025 року включно.

Контроль за виконанням цієї ухвали покласти на орган національні поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1