19.02.2026 Справа № 363/6577/25
ВИРОК

Іменем України

19 лютого 2026 року Вишгородський районний суд Київської області у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

за участю: секретаря

судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурор ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши на підготовчому засіданні в залі суду м. Вишгороді обвинувальний акт у кримінальному провадженню № 0000598 відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 263 КК України,

встановила:

ОСОБА_7 , у період з 2014 року по 2016 роки, більш точну дату та час не встановлено, перебуваючи на території російської федерації, більш точне місце не встановлено, під час особистої зустрічі з представником спецслужби російської федерації, на ім`я « ОСОБА_8 », повні анкетні дані в ході досудового розслідування не встановлені, був завербований останнім для виконання завдань на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній безпеці України шляхом надання вказаному представнику іноземної організації російської федерації допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.

Так, ОСОБА_7 , на виконання завдання представника спецслужби російської федерації, на ім`я « ОСОБА_8 » у 2016 році, більш точні дата та час не встановлено, вилучив з попередньо підібраного місця зберігання у так званому «схроні», що знаходився у с. Глеваха Фастівського району Київської області наступні засоби ураження: запали МД-5М, у кількості 8 штук, міну пастку MJI-7, підривники ВЗД-ЗМ без запалу, у кількості 9 штук, підривник ВЗД-144ч без запалу, частини подовженого стандартного заряду СЗ-4П, які складаються із зарядів пластичної вибухової речовини загальною масою 4504 грами, які в подальшому перемістив та зберігав у так званому «схроні» з координатами (50.7184030,302325682), яке розташоване поблизу місця проживання ОСОБА_7 , зокрема за адресою: АДРЕСА_1 .

Надалі, на початку червня 2025 року, більш точну дату та час органом досудового розслідування не встановлено, представник спецслужби російської федерації, на ім`я « ОСОБА_8 », який зареєстрований у багатоплатформовій системі миттєвого обміну повідомленнями (месенджері) «Telegram» (далі - месенджер «Telegram») під нік-неймом «Sanches», що прив`язаний до номеру мобільного телефону « НОМЕР_1 », шляхом особистого листування у вказаному месенджері з ОСОБА_7 , який використовує акаунт з нік-неймом « ОСОБА_9 », що прив`язаний до номеру мобільного телефону « НОМЕР_2 », поставив завдання останньому, що полягало у вилучені з попередньо підібраного місця зберігання з так званого «схрону», що знаходиться в лісовому масиві з координатами (50.7184030,302325682), яке розташоване поблизу місця проживання ОСОБА_7 , зокрема за адресою: АДРЕСА_1 , наступних засобів ураження: запали МД-5М, у кількості 8 штук, міну пастку MЛ-7, підривники ВЗД-ЗМ без запалу, у кількості 9 штук, підривник ВЗД-144ч без запалу, частини подовженого стандартного заряду СЗ-4П, які складаються із зарядів пластичної вибухової речовини загальною масою 4504 грами, з метою подальшої передачі їх, іншим, невстановленим в ході досудового розслідування, особам, з метою вчинення останніми дій спрямованих на проведення підривної діяльності проти України.

Так, ОСОБА_7 , будучи громадянином України, з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на завдання шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, діючи в умовах воєнного стану та на виконання завдання представника спецслужби російської федерації у ніч з 17.06.2025 року на 18.06.2025 року, більш точну дату та час органом досудового розслідування не встановлено, вилучив з попередньо підібраного місця для зберігання з так званого «схрону», що знаходиться в лісовому масиві з координатами (50.7184030,302325682), яке розташоване поблизу місця проживання останнього, зокрема за адресою: АДРЕСА_1 , наступних засобів ураження: запали МД-5М, у кількості 8 штук, міну пастку МЛ-7, підривники ВЗД-ЗМ без запалу, у кількості 9 штук, підривник ВЗД-144ч без запалу, частини подовженого стандартного заряду СЗ-4П, які складаються із зарядів пластичної вибухової речовини загальною масою 4504 грами, та перемістив їх для схоронності за місцем свого фактичного проживання до отримання подальшого завдання від представника спецслужби російської федерації, про їх передачу, іншим, невстановленим в ході досудового розслідування, особам, з метою вчинення останніми дій спрямованих на проведення підривної діяльності проти України.

Крім того, ОСОБА_7 будучи обізнаним із законними умовами поводження з бойовими припасами та вибуховими речовинами, усвідомлюючи наслідки своїх суспільно-небезпечних дій, направлених проти громадської безпеки з частині захисту життя та здоров`я людей від негативного впливу руйнуючого характеру бойових припасів та вибухових речовин, в результаті їх неконтрольованого обігу, в порушення вимог законодавства України, якими регулюється порядок поводження з бойовими припасами та вибуховими сечовинами, придбав та зберігав бойові припаси та вибухові речовини, без передбаченого законом дозволу, за наступних обставин.

Так, у ОСОБА_7 під час перебування у Київській області, не пізніше 19.06.2025 року більш точні місце, час та дата не встановлено, виник злочинний умисел направлений на незаконне придбання та зберігання бойових припасів, вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання бойових припасів, вибухових речовин без передбаченого законом дозволу ОСОБА_7 у невстановлену дату та час, але не пізніше 19.06.2025 року у невстановлений спосіб, діючи в порушення пунктів 1-8 Постанови Верховної Ради України від 17.06.1992 № 2471-XII «Про право власності на окремі види майна», якими визначено види лайна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України до яких, зокрема п. 1 Додатку № 1 віднесено зброю, боєприпаси та вибухові речовини, і також в порушення пунктів 1-4, 9 «Положення по дозвільну систему», ствердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576 та п.п. 1.1, 8.2, 8.9 Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 № 622, якою визначено, що придбання, зберігання та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів здійснюється лише на підставі спеціальних дозволів, придбав (набув) бойові припаси та вибухові речовини без передбаченого законом дозволу, зокрема: запали МД-5М, які є бойовими припасами та відносяться до засобів детонування та призначені для творення вибухового імпульсу (ініціювання) вибухових речовин, стандартних зарядів, детонуючих шнурів та мін, у кількості 8 штук, міну пастку MЛ-7, яка є бойовим припасом та призначена для встановлення мін і зарядів вибухових речовин в положення, що унеможливлює їх зняття, і застосування як міни-пастки, частини подовженого стандартного заряду СЗ-4П, яка є складовою частиною бойового припасу та яка складається із зарядів пластичної вибухової речовини загальною масою 4504 грами, та в подальшому, без передбаченого законом дозволу перемістив та зберігав їх у попередньо підібрану місці для зберігання, у так званому «схроні», що знаходиться в лісовому масиві з координатами (50.7184030,302325682), яке розташоване поблизу місця проживання ОСОБА_7 , зокрема за адресою: АДРЕСА_1 .

У подальшому, ОСОБА_7 діючи умисно, всупереч передбаченому законом дозволу дії щодо переміщення незаконно придбаних бойових припасів та вибухових речовин, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та можливість настання суспільно-небезпечних наслідків, а також щодо незаконного зберігання бойових припасів та вибухових речовин без відповідного законом дозволу, у ніч з 17.06.2025 року на 18.06.2025 року, більш точний час не встановлено дістав з попередньо підібраного місця для зберігання, з так званого «схрону», що знаходиться в лісовому масиві з координатами (50.7184030,302325682), бойові припаси та вибухові речовини, зокрема: запали МД-5М, які є бойовими припасами та відносяться до засобів детонування та призначені для створення вибухового імпульсу (ініціювання) вибухових речовин, стандартних зарядів, детонуючих шнурів та мін, у кількості 8 штук, міну пастку MЛ-7, яка є бойовим припасом та призначена для встановлення мін і зарядів вибухових речовин в положення, що унеможливлює їх зняття, і застосування як міни-пастки, частини подовженого стандартного заряду СЗ-4П, яка є складовою частиною бойового припасу та яка складається із зарядів пластичної вибухової речовини загальною масою 4504 грами та перемістив їх для подальшого зберігання до фактичного місця свого проживання у домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

19.06.2025 року протиправні діяння ОСОБА_7 , які полягали у наданні представнику спецслужби російської федерації, допомоги у проведенні підривної діяльності проти України, в умовах воєнного стану та у зберіганні бойових припасів та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу припинені шляхом затримання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 .

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_7 свою винність у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 263 КК України, визнав, не оспорюючи час, місце, спосіб, вид, мотив і мету, форму вини та повністю підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення. Зокрема, вказуючи при цьому, що дійсно перебуваючи на території російської федерації з 2014 року зустрівся з особою раніше не відомою, яка запропонувала йому виконувати накази щодо вчинення дій відносно підриву національної безпеки України, на що він погодився. Подалі він повернувся на територію України. Після чого, всі вказівки та накази отримував через мобільні месенджер. Які полягали в тому, щоб він забрав з хованки вибухові речовини та переніс на інше місце. Коли він забрав вибухову речовину з хованки, то переніс її ближче до свого місця проживання, для подальшої передачі не відомій йому людини. Розкаюється у вчиненому.

Обвинувачений ОСОБА_7 вважає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ним не оспорюються. Цю позицію підтримала і сторона обвинувачення. Колегією суддів роз`ясненні положення ч. 3 ст. 349 КПК України, учасникам процесу вони зрозумілі.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_7 своєї провини, а також те, що він не піддає сумніву фактичні обставини справи, а також правильність розуміння обвинуваченим зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності і істинності позиції обвинуваченого, а у зв`язку з цим, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів відносно тих обставин, які ними не оспорюються, розглянув дану справу в порядку статті 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, зокрема, що характеризують особу останнього.

Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, колегія суддів дійшла висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України) є доведеною. Дії обвинуваченого ОСОБА_7 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 111 КК України, які виразилися в умисному вчиненні громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній безпеці України шляхом надання представнику іноземної організації російської федерації допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, в умовах воєнного стану. Крім того, дії ОСОБА_7 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України, які виразилися у придбані та зберіганні бойових припасів, вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, згідно ст. 66 КК України, суд визнає, щире каяття у вчиненому.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Крім цього, при обранні обвинуваченому міри покарання, судом враховується його відношення до вчиненого, матеріали, що його характеризують.

При визначенні міри покарання обвинуваченому суд враховує, що ОСОБА_7 , на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, скоїв особливо тяжкий та тяжкий злочини, вчинення злочин проти національної безпеки України, раніше не судимий, та відсутність обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочинів, а тому колегією суддів не встановлено підстав для застосування відносно обвинуваченого положень ст. 69 та ст. 75 КК України при призначенні покарання.

Призначаючи покарання за скоєне, суд керується положеннями ч. 2 ст. 50 КК України, згідно яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Встановлення провини обвинуваченого та призначення покарання є дискреційними повноваженнями суду. Призначення саме такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

З урахуванням наведених вище обставин в їх сукупності, та з огляду на те, що обраний захід примусу має найбільш сприяти досягненню справедливого балансу між правами і свободами особи та захистом інтересів держави й суспільства і така домірність є необхідним проявом справедливості кримінальної відповідальності, колегія суддів дійшла висновку про доцільність призначення основного покарання пов`язаного з ізоляцією обвинуваченого від суспільства та обов`язковим додатковим покаранням у виді конфіскації всього майна, яке є його особистою власністю.

Крім того, на адресу суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_11 про скасування ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 25.06.2025 року про накладення арешту у справі № 761/26177/25 на майно вилучене 19.06.2025 року в приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , в частині грошових коштів в сумі 340 000гривень, оскільки дані грошові кошти належать матері обвинуваченого ОСОБА_11 .

Адвокат ОСОБА_10 обґрунтував клопотання про скасування арешту тим, що вилученні грошові кошти у сумі 340 000гривень, 19.06.2025 року під час обшуку будинку за адресою: АДРЕСА_1 , належать не обвинуваченому ОСОБА_7 , а його матері ОСОБА_11 . ОСОБА_11 в суді пояснила, що раніше вона зверталася до слідчого щодо повернення коштів, але відповіді не отримала.

Прокурор заперечував щодо скасування арешту з майна, оскільки вказане майно було вилучене 19.06.2025 року за місцем мешкання обвинуваченого ОСОБА_7 . Пройшов тривалий час між вилученням грошових коштів та заявленням вказаного клопотання про скасування арешту стороною.

Колегія суддів при вирішенні клопотання про скасування арешту встановила, що під час проведення обшуку за місцем мешкання обвинуваченого ОСОБА_7 у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який належить останньому на праві власності, було виявлено та вилучено, зокрема, грошові кошти у розмірі 340 000гривень.

З протоколу обшуку від 19.06.2025 року вбачається, що вказана слідча дія була проведена за участі ОСОБА_7 за місцем його фактичного проживання. Будь-яких заперечень, зауважень та заяв з боку ОСОБА_7 про належність вилучених грошових коштів ОСОБА_11 , протокол обшуку не містить.

Відповідно до ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 25 червня 2025 року (справа № 761/26177/25, провадження № кс/761/17460/2025), було накладено арешт на майно підозрюваного громадянина України ОСОБА_7 , вилучене 19.06.2025 року під час обшуку за його місцем проживання: АДРЕСА_1 , зокрема, і на грошові кошти у сумі 340 000гривень.

Слід зазначити, що вказана ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 25.06.2025 року в апеляційному порядку оскаржена не була.

Крім того, до клопотання про скасування арешту з майна не було долучено підтверджуючих документів щодо належності грошових коштів у сумі 340 000грн. саме ОСОБА_11 , і суду такі докази не надано.

Колегія суддів звертає увагу, що клопотання про скасування арешту на грошові кошти було подане лише під час розгляду справи в суді, що колегією розцінюється як спроба уникнути конфіскації майна, передбаченої санкцією статті, інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, у зв`язку із чим клопотання про скасування арешту майна щодо грошових коштів у сумі 340 000гривень, задоволенню не підлягає.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 96-1, п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилучені за рішенням суду у власність держави майна за умови вчинення умисного кримінального правопорушення, за яке передбачено основне покарання у виді позбавлення волі, у випадках якщо майно було використано як засіб чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику, який не знав і не міг знати про їх незаконне використання. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне на підставі ст.ст. 96-1, 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію на користь держави до речових доказів у кримінальному провадженні

Долю речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Процесуальними витратами у даному кримінальному провадженні відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання щодо скасування арешту майна суд вважає за необхідне вирішити відповідно до положень статті 174 КПК України. При цьому питання щодо скасування арешту майна, яке є власністю засудженого та підлягає конфіскації у зв`язку із застосуванням такого кримінального покарання, суд не вирішує відповідно до положень ч. 4 ст. 174 КПК України, оскільки судом призначається покарання у виді конфіскації майна.

Керуючись ст.ст. 370, 374, 377, 615 КПК України, колегія судів, -

ухвалила:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 111 КК України у виді позбавлення волі строком 15 (п`ятнадцять) років з конфіскацією майна, що перебуває у власності ОСОБА_7 .

- за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки.

На підставі статті 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_7 покарання у вигляді позбавлення волі строком 15 (п`ятнадцяти) років з конфіскацією майна що перебуває у власності ОСОБА_7 .

На підставі статті 72 КК України зарахувати у строк покарання попереднє ув`язнення з 19.06.2025 року до дня набрання вироком законної сили включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Строк покарання обчислювати з дати набрання вироком законної сили.

Застосований до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без змін до дня набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 24 959,20 грн.

Речові докази у кримінальному провадженню № 0000598, після набрання вироком законної сили:

-відповідно до положень ст. 100 КПК України речові докази, а саме: 8 предметів зовні схожих на запали миттєвої дії MD; предмет зовні схожий на міну - пастку MЛ-7 у комплекті з детонаторами; 9 предметів, зовні схожих на механічні підшивачі; предмет зовні схожий на підривач ВЗД144/1444; 9 предметів зовні схожі на заряди вибухових речовин, вісім з яких зовні схожі на фрагменти від СЗ-4П (пластична вибухова речовина); 4433 грам пластичної вибухової речовини; 7 запалів MD-5M; 8 підривників ВЗД-ЗМ без запалу; 1 підривник ВЗД-144Ч без запалу; пакування до сім-карти № НОМЕР_3 ; пакування до сім-карти з номером телефону НОМЕР_4 - знищити.

-відповідно до ст. 96-1, ст. 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію майна та примусово безоплатно вилучити у власність держави: мобільний термінал Honor, модель DLi-TL20, ІМЕІ 1: НОМЕР_5 . ІМЕ 2: НОМЕР_6 ; мобільний термінал Sigma, s/n НОМЕР_7 ; мобільний термінал Nomi, і 184 з сім-картою оператора мобільного зв`язку МТС № НОМЕР_8 ; мобільний термінал Prostigio WizoF 1; мобільний термінал Nokia 1650 з сім-картою оператора мобільного зв`язку МТС № НОМЕР_9 ; мобільний термінал Iphone Аі332; мобільний термінал Readmi s/n НОМЕР_10 ; планшет Elenberg Tab 738; флеш-носій Transcend № ; сім-карта оператора мобільного зв`язку «Київстар» з номером телефону НОМЕР_11 ; мобільний термінал Nokia ТА-1283; ноутбук Acer, s/n 2ХЕ930С0057381Е1СС2000 із зарядним пристроєм: флеш-накопичувач синього кольору, без ідентифікуючих ознак; сім-карта № НОМЕР_12 ; мобільний термінал EgroF185; мобільний термінал Nokia 1280.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Київ від 25.06.2025 року (справа № 761/26277/25, провадження № 1-кс/761/17460/2025) на майно та грошові кошти у сумі 340 000гривень які виявлено та вилучено 19.06.2025 року під час проведення обшуку у садовому будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в якій проживає ОСОБА_7 - залишити без змін до виконання вироку.

Арешт на майно, накладений на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2025 року (справа № 761/43760/25, провадження № 1-кс/761/27870/25) на об`єкт нерухомого майна реєстраційний номер 32268861, садовий будинок який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та об`єкт нерухомого майна земельна ділянка з кадастровим номером :07:012:0104, яка розташована за адресою: Київська область, Вишгородський район, Литвинівська сільська рада, с/т «Ветеран-2», що належать на праві власності ОСОБА_7 - залишити без змін до виконання вироку в частині конфіскації особистого майна ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а обвинуваченим - з моменту отримання його копії.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається прокурору та обвинуваченому.

Учасники судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3