КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/2138/2026 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2025 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою представника власника майна ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 20 серпня 2021 року про арешт майна,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 20 серпня 2021 рокузадоволено клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_8 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000008 від 13.01.2021 року.

Накладено арешт на нерухоме майно у вигляді земельних ділянок, а саме:

- :29:093:0017 (власники: ОСОБА_9 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , країна громадянства: Україна та ОСОБА_10 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , країна громадянства: Україна);

- :29:094:0016 (право власності не оформлено);

- :29:093:0018 (власник ОСОБА_11 реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , паспорт громадянина України, серія та номер: НОМЕР_4 , виданий 03.06.1997, видавник: 2-й відділ Керченського МУГУ МВС України в Криму, країна громадянства: Україна, адреса: АДРЕСА_2);

- :29:093:0020 (право власності не оформлено);

- :29:093:0022 (право власності не оформлено)',

- :29:093:0024 (власник ОСОБА_12 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 , паспорт громадянина України, серія та номер: НОМЕР_6 , виданий 05.07.2007, видавник: ТУМ Солом`янського РУ ГУМВС України в місті Києві, країна громадянства: Україна, адреса: АДРЕСА_3);

-:29:093:0026 (право власності не оформлено);

-:29:093:0153 (власник: ОСОБА_13 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_7 , паспорт громадянина України, серія та номер: НОМЕР_8 , виданий 17.01.1998, видавник: Броварським МВ ГУ МВС України в Київській області, країна громадянства: Україна);

- :29:094:0036 (право власності не оформлено);

- :29:093:0042 (власник: ОСОБА_14 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_9 , паспорт громадянина України, серія та номер: НОМЕР_10 , виданий 23.09.1998 видавник: Шевченківським РУ ГУ МВС України в місті Києві, країна громадянства: Україна);

- :29:093:0044 (власник: ОСОБА_14 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_9 , паспорт громадянина України, серія та номер, НОМЕР_11 , виданий 27.09.2014, видавник: Шевченківським РВ ГУДМС України в м. Києві, країна громадянства: Україна);

- :29:094:0050 (власник: ОСОБА_15 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_12 , паспорт громадянина України, серія та номер: НОМЕР_13 , виданий 30.06.1998, видавник: Жовтневим РУГУМВС України в місті Києві, країна громадянства: Україна);

- :29:093:0156 (власник: ОСОБА_16 , реєстраційний номер облікової картки платника податків. НОМЕР_14 , паспорт громадянина України, серія та номер: НОМЕР_15 , виданий 24.11.1998, видавник: Дарницький РУ ГУ МВС України в місті Києві, країна громадянства: Україна);

- :29:093:0057 (власник: ОСОБА_17 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_16 , паспорт громадянин України, серія та номер: НОМЕР_17 , виданий 19.10.2000, видавник: Ватутінське РУ ГУ МВС України в місті Києві, країна громадянства: Україна);

- :29:093:0160 (власник: ОСОБА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_18 , країна громадянства: Україна);

- :29:094:0063 (власник: ОСОБА_18 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_19 , країна громадянства: Україна);

- :29:094:0066 (власник: ОСОБА_19 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_20 , паспорт громадянин України, серія та номер: НОМЕР_21 , виданий 05.05.2001 видавник: Радянським РУ ГУМВС України в м.Києві, країна громадянства: Україна);

- :29:093:0001 (власник ОСОБА_16 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_14 , паспорт громадянина України, серія та номер: НОМЕР_15 , виданий 24.11.1998, видавник: Дарницьким РУ ГУ МВС України в місті Києві, країна громадянства: Україна)',

- :29:093:0005 (власник ОСОБА_20 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_22 , паспорт громадянина України, серія та номер: НОМЕР_23 , виданий 07.12.1999, видавник Залізничний РУ ГУ МВС України в м.Києві, країна громадянства: Україна, адреса: АДРЕСА_4);

- :29:093:0006, (власник ОСОБА_16 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_14 , паспорт громадянина України, серія та номер: НОМЕР_15 , виданий 24.11.1998, видавник: Дарницьким РУ ГУ МВС України в місті Києві, країна громадянства: Україна);

- :29:093:0014 (власник: ОСОБА_19 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_20 , паспорт громадянина України, серія та номер: НОМЕР_21 , виданий 05.05.2001, видавник: Радянським РУ ГУ МВС України в м. Києві, м.Київ, Борщагівська, 12, кв. 21, країна громадянства. України);

- :29:052:0115 (власник ОСОБА_21 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_24 , паспорт громадянина України, серії та номер: НОМЕР_25 , виданий 28.10.199, видавник Куйбишевський РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області, країна громадянства: Україна);

- :29:052:0133 (власник ОСОБА_21 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_24 , паспорт громадянина України, серія та номер: НОМЕР_25 , виданий 28.10.1995, видавник: Куйбишевський РВ ДМУ У МВС України в Донецькій області, країна громадянства: Україна);

- :29:052:0134 (право власності не оформлено);

-:29:052:0135 (власник ОСОБА_9 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , паспорт громадянина України, серія та номер: НОМЕР_26 , виданий 16.01.1997, видавник: Жовтневе РУГУ МВС України в м. Києві, країна громадянства: Україна);

-:29:052:0136 (власник ОСОБА_22 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_27 , паспорт громадянина України, серія та номер: НОМЕР_28 , виданий 12.09.1995, видавник: Залізничне РУ ГУ МВС України в м. Києві, країна громадянства: Україна);

- :29:052:0137 (право власності не оформлено), із забороною розпоряджатися, відчужувати будь-яким чином вказані земельні ділянки юридичним та фізичним особам, а також органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державним реєстраторам, нотаріусам усіх нотаріальних округів, як спеціальним суб`єктам, наділеним функціями державного реєстратора, а також іншим особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, вчиняти з ним дії, пов`язані із проведенням державної реєстрації (перереєстрації, поділу, виділу, тощо) та заборону будь-яким юридичним та фізичним особам, державним та приватним установам, вчиняти будь-які дії, пов`язані із проведенням будівельних та підготовчих робіт.

Не погоджуючись із ухвалою слідчого судді, представник власника майна ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, у якій просить поновити строк на подачу апеляційної скарги та скасувати ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 20.08.2021 року про накладення арешту на майно частково, а саме в частині накладення арешту на земельну ділянку: кадастровий номер: :29:093:0160, площею 0,07 га., що належить ОСОБА_6 на праві приватної власності.

Обгрунтовуючи скаргу, апелянт посилається на те, що власник земельної ділянки ОСОБА_6 дуже обурена беззаконням, безпідставністю та несправедливістю такого судового рішення про накладення арешту на її земельну ділянку та вирішила подати апеляційну скаргу на дане судове рішення.

Апелянт та власник земельної ділянки ОСОБА_6 є добропорядним набувачем та володільцем земельної ділянки, яка належить їй на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 06.06.2019 року.

Так, згідно оскаржуваної ухвали про арешт майна, Київська міська прокуратура здійснює досудове розслідування кримінального провадження №0000008 відомості щодо якого внесені в ЄРДР 12.01.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191 та ч. 2 ст. 364 КК України. Як стало відомо апелянту, що підставою для внесення відомостей до ЄРДР послужила заява в.о. ректора Національного авіаційного університету від 28.12.2020 року про нібито вчинений злочин службовими особами Вишгородської районної державної адміністрації та Вишгородського районного управління земельних ресурсів, які діючи в інтересах СТ «Авіатор» НАУ, вчинили зловживання службовим становищем, що спричинило тяжкі наслідки, у вигляді вибуття з власності НАУ земель спортивно-оздоровчого комплексу «Авіатор».

В подальшому дана земельна ділянка була розподілена на 27 ділянок для ведення садівництва, з яких вищезазначена земельна ділянка є власністю Апелянта на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки.

По-перше, Апелянт звертає увагу суду, що відповідно до доданого до клопотання прокурора про накладання арешту державного акту на право постійного користування землею від 03.06.1999 року НАУ передавалася дана земельна ділянка у користування, при цьому будь-яких документів про перебування даної земельної ділянку у власності НАУ в матеріалах справи відсутні. Крім того, апелянт до даної апеляційної скарги додає Клопотання ректора НАУ від 23.01.2001 №13-Р5 до Голови Вишгородської районної державної адміністрації та Акт вибору та обстеження земельної ділянки від 25.06.2003, згідно яких достеменно відомо, що вилучення з користування САК «Авіатор» земельної ділянки та подальша передача цієї ділянки Садовому товариству «Авіатор» під розміщення садівництва відбувалося саме за клопотанням ректора НАУ на підставі рішення та за дорученням конференції трудового колективу НАУ про організацію садового кооперативу (зазначені докази додаються до апеляції). Тобто на момент винесення судом першої інстанції оскаржуваного судового рішення апріорі була відсутня обґрунтована підозра у вчинені злочинів передбачених ч.3 ст.191 та ч.2 ст.364 КК України, тому як в витягу з ЄРДР неправомірно та безпідставно було зазначено правову кваліфікацію як «вибуття з власності НАУ земель спортивно-оздоровчого комплексу «Авіатор» , які ніколи у власності НАУ не перебували.

По-друге. Як було зазначено в клопотанні прокурора, вибуття з власності (а по факту позбавлення права користування) НАУ зазначеної земельної ділянки відбулося на підставі розпорядження Вишгородської районної державної адміністрації Київської області № 661 від 08.12.2003 року за безпосереднім клопотанням ректора НАУ (заявника та нібито потерпілого в даному кримінальному провадженні) на підставі рішення та за дорученням конференції трудового колективу НАУ про організацію садового кооперативу. Тобто на момент подання заяви про вчинений злочин та прийняття слідчим суддею оскаржуваного рішення минуло більше 17 років. При цьому на момент кваліфікації прокурором даного злочину в ЄРДР за ч.3 ст.191 та ч.2 ст.364 КК України та прийняття судом оскаржуваного рішення, суду та прокурору повинно було бути відомим що всі розумні та допустимі строки давності, передбачені ст.49 КК України, вже майже двічі минули.

Також у апелянта є обґрунтована підозра у правдивості заяви НАУ про нібито вчинений злочин, тому як дана заява була подана після спливу більш ніж 17 років. При цьому заявник, потерпілий, особа що подала клопотання про виділення земель та організації садового кооперативу, член колегіальної комісії при складанні акту відбору та обстеження земельної ділянки є одна і та же особа - НАУ в особі ректора, що є прямим доказом неправдивого повідомлення про злочин. Також в матеріалах справи відсутнє будь-яке повідомлення заявника слідчим або прокурором про кримінальну відповідальність службових осіб НАУ (в даному випадку в.о. ректора ОСОБА_23 ) за неправдиве повідомлення про злочин, що у своїй сукупності свідчить про необґрунтованість підозри у вчиненні даного правопорушення.

По третє, апелянт звертає увагу суду на те, що Київським апеляційним судом вже перевірялося частково законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення. Так, Київський апеляційний суд своєю ухвалою від 01.09.2022 (справа № 11-сс/824/3178/2022, Єдиний унікальний номер: № 752/20577/21), ухвалою від 27.10.2022 (Справа № 11-сс/824/3980/2022, Єдиний унікальний номер справи: 752/20577/21) та ухвалою від 24.04.2023 (Справа № 11-сс/824/2313/2023, Єдиний унікальний номер справи: 752/20577/21, копії додаються), задовольнив апеляційні скарги апелянтів та частково скасував ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 20.08.2021 року, якою було задоволено клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_8 про накладення арешту на майно та накладено арешт на нерухоме майно у вигляді земельних ділянок із забороною розпоряджатися, відчужувати будь-яким чином вказані земельні ділянки, скасував стару та постановив нову ухвалу якою відмовив у задоволенні клопотання прокурора про накладання арешту на їх земельні ділянки, знявши таким чином арешт з 19 земельних ділянок СТ «Авіатор».

Апелянт вважає, що досліджений та встановлений факт та наслідки порушення законності при винесенні оскаржуваного судового рішення, вже був встановлений ухвалами Київського апеляційного суду від 01.09.2022, від 27.10.2022 та від 24.04.2023 (які набрали законної сили), і повинні розповсюджуватися і на Апелянта даною скаргою.

Враховуючи викладене вище, апелянт просить суд взяти до уваги зазначені обґрунтування Апелянта при винесенні остаточного рішення.

По четверте, в клопотанні прокурор власноручно зазначив, що єдиною підставою та метою для накладання арешту на 27 земельних ділянок було забезпечення збереження речових доказів. При цьому прокурор посилається на свою ж постанову від 03.08.2021 року про визнання речовими доказами 27 земельних ділянок.

Апелянт вважає, що дана постанова взагалі не вмотивована, а суд першої інстанції помилково визнав наявність самої невмотивованої постанови про визнання речовими доказами як достатню підставу для забезпечення збереження доказів виходячи з наступного.

Власник майна є добропорядним набувачем і не є підозрюваним та обвинуваченим у даному кримінальному провадженні, та також не є особою, яка за законом повинна нести цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Майно власника не відповідає критеріям, передбаченим ч. 2 ст. 170 КПК України у зв?язку з неправильною кваліфікацією кримінальних правопорушень, невмотивованістю постанови прокурора про визнання земельної ділянки речовим доказом та не доведеністю ані прокурором, ані судом обставин, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна, а саме, земельної ділянки ОСОБА_6 .

Представник власника майна звертає увагу суду на те, що слідчий суддя, при вирішенні питання про накладення арешту на майно, не звернув уваги на той факт, що відсутня обґрунтована підозра у вчиненні кримінального правопорушення будь-якими конкретними особами, а також те, що жодним чином не досліджено розумність та співмірність обмеження права власності, у тому числі у зв`язку з відсутністю встановленої та конкретно визначеної суми заподіяної шкоди. При цьому як зазначалося вище заявник НАУ ніколи не був власником зазначеної земельної ділянки.

Враховуючи вищезазначені норми законів, прокурор не може надати достатніх і належних доказів тих обставин на які міг би посилатися у клопотанні.

Отже, прокурором, не могло бути доведено існування правових підстав для накладення арешту на майно, що передбачено ст. 170 КПК України, у відповідності до якого земельна ділянка є предметом протиправної діяльності, об`єктом та знаряддям злочину, що відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

В судове засідання сторони не з`явились, про дату, час та місце судового засідання їх повідомлено у встановленому законом порядку, тому колегія суддів вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності прокурора, ОСОБА_6 та її представника адвоката ОСОБА_7 , що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2, 3 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

З урахуванням наведеного, оскільки власниця майна дізналась про накладення арешту на її земельну ділянку тільки 20.01.2026, та копію ухвали не отримувала, а апеляційну скаргу представником власника майна подано до суду 21.01.2026 року, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 20 серпня 2021 року представником ОСОБА_6 - адвокатом ОСОБА_7 фактично оскаржено в частині накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером: :29:093:0160, площею 0,07 га., що належить ОСОБА_6 на праві приватної власності, то суд апеляційної інстанції переглядає ухвалу слідчого судді лише в частині накладення арешту на вищезазначене майно.

Законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді в частині задоволення вимог клопотання прокурора про арешт іншого майна, зазначеного в ухвалі, колегією суддів не перевіряється.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Києві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000008 від 13.01.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 191, ч. 2 ст. 364 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що рішенням виконавчого комітету Воропаївської сільської ради № 38 від 03.06.1999 Київському міжнародному університету цивільної авіації (з 11.09.2000 - Національний авіаційний університет) передано у постійне користування земельну ділянку загальною площею 20,848 га під, базу відпочинку «Авіатор» та видано державний акт на право постійного користування землею серії І- КВ № 001096 на території Воропаївської сільської ради Вишгородського району Київської області.

Разом з цим, розпорядженням Вишгородської районної державної адміністрації Київської області № 661 від 08.12.2003 вилучено з користування спортивно-оздоровчого комплексу «Авіатор» земельну ділянку, площею 12,2278 га під розміщення садівницького товариства «Авіатор» на території Воропаївської сільської ради.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 116 Земельного кодексу України (в редакції чинній на момент винесення розпорядження райдержадміністрацією про вилучення земельної ділянки) надання у користування земельної ділянки, що перебуває у власності або користування, провадиться лише після вилучення (викупу) її в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок вилучення земельних ділянок на час видання розпорядження врегульований ст. 149 Земельного кодексу України, згідно вимог якої земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної та комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних та інших потреб за рішення органів державної влади та органів місцевого самоврядування.

Вилучення земельних ділянок провадиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до повноважень.

Однак, відповідно до змісту розпорядження Вишгородської районної державної адміністрації Київської області № 661 від 08.12.2003 «Про передачу в оренду земельної ділянки садівницькому товариству «Авіавтор», підставами для його видання зазначено статті 17, 93, 120, 124, 201 Земельного кодексу України, подання землекористувача та Вишгородського районного відділу земельних ресурсів, проект відведення земельної ділянки під розміщення садівницького товариства «Авіатор», звіт по грошовій оцінці земельної ділянки та позитивний висновок державної землевпорядної експертизи.

Відповідно до Державного акту на право постійного користування землею серії І-КВ №001096 землекористувачем є Київський міжнародний університет цивільної авіації, правонаступником якого є Національний авіаційний університет. Проте, в університеті відсутні будь-які відомості щодо формування листа (подання) щодо надання згоди на вилучення 12,2278 га земельної ділянки та ректор університету не уповноважував будь-яких інших осіб на вчинення таких дій.

Крім цього, відповідно до вимог ст. 125 Земельного кодексу України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами.

Проте, в порушення вимог ч. 2 ст. 2 ст. 92, ст. 116 Земельного кодексу України, розпорядженням Вишгородської районної державної адміністрації Київської області № 661 від 08.12.2003 здійснено вилучення земельної ділянки не у юридичної особи, у постійному користуванні якої вона знаходилася, а у спортивно-оздоровчого комплексу «Авіатор», який не є суб`єктом господарювання та суб`єктом земельних відносин.

Таким чином, розпорядження Вишгородської районної державної адміністрації Київської області № 661 від 08.12.2003 суперечить вимогам ч. 2 ст. 2, ч. 2 ст. 92, ст. 116 Земельного кодексу України.

Крім того, громадську організацію садівницьке товариство «Авіатор» Національного авіаційного університету було зареєстровано 29.10.2013 на території села Воропаїв, Вишгородського району, Київської області та призначено керівником ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який у період прийняття Вишгородською районною державною адміністрацією розпорядження № 661 очолював базу відпочинку «Авіатор» Національного авіаційного університету.

Відповідно до наказу Національного авіаційного університету № 91/од від 28.04.2004 «Про реорганізацію структурного підрозділу» базу відпочинку «Авіатор», реорганізовано у структурний підрозділ університету - навчальний полігон НАУ.

Згідно з Положенням про структурний підрозділ - навчальний полігон НАУ, предметом діяльності полігону є надання високоякісної практичної підготовки студентів університету за напрямами: екологія, геодезія, картографія, землевпорядкування тощо. Базу відпочинку «Авіатор» було реорганізовано з метою забезпечення кадрів, створення умов для закріплення теоретичних знань практичними навиками, розширення навчально-виробничої бази університету без надання повноважень на здійснення організації відпочинку та оздоровлення здобувачів студентів, співробітників Університету та третіх осіб.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 50 Земельного кодексу України до земель рекреаційного призначення належать землі, які використовуються для організації відпочинку населення, туризму та проведення спортивних заходів.

Згідно з вимогами ч. 9 ст. 149 Земельного кодексу України, повноваження щодо вилучення земельних ділянок рекреаційного призначення мав виключно Кабінет Міністрів України, а відповідно до ч. 5 даної статті до повноважень районних державних адміністрацій вилучення земель комунальної власності рекреаційного призначення не відноситься.

Ураховуючи викладене, винесення зазначеного вище розпорядження службовими особами Вишгородської районної державної адміністрації Київської області, Вишгородського районного відділу земельних ресурсів порушено вимоги чинного земельного законодавства, чим спричинено шкоду Національному авіаційному університету внаслідок протиправного вилучення з користування його структурного підрозділу Спортивно-оздоровчого комплексу «Авіатор» земельної ділянки площею 12,2278 га під розміщення садівницького товариства «Авіатор».

Таким чином, керівник спортивно-оздоровчого комплексу «Авіатор» ОСОБА_24 . Національного авіаційного університету, зловживаючи своїм службовим становищем, за попередньою змовою з службовими особами Вишгородської районної державної адміністрації Київської області, Вишгородського районного відділу земельних ресурсів, надав подання та погодив питання вилучення з постійного користування спортивно-оздоровчого комплексу «Авіатор» Національного авіаційного університету земельну ділянку площею 12,2278 га під розміщення садівницького товариства «Авіатор».

Станом на сьогоднішній день, за даними Публічної кадастрової карти України в межах земельної ділянки, землекористувачем якої є Національний авіаційний університет, відповідно до зазначеного вище державного акту право постійного користування землею серії І-КВ №001096, сформовані в результаті поділу земельної ділянки та протиправно зареєстровані 27 ділянок приватної власності, які внесені до Державного земельного кадастру, а саме:

- :29:093:0017, землекористувачем якої є Національний авіаційний університет;

- :29:094:0016, землекористувачем якої є Національний авіаційний університет;

- :29:093:0018, землекористувачем якої є Національний авіаційний університет;

- :29:093:0020, землекористувачем якої є Національний авіаційний університет;

- :29:093:0022, землекористувачем якої є Національний авіаційний університет;

- :29:093:0024, землекористувачем якої є Національний авіаційний університет;

- :29:093:0026, землекористувачем якої є Національний авіаційний університет;

- :29:093:0153, землекористувачем якої с Національний авіаційний університет;

- :29:094:0036, землекористувачем якої є Національний авіаційний університет;

- :29:093:0042, землекористувачем якої є Національний авіаційний університет;

- :29:093:0044, землекористувачем якої є Національний авіаційний університет;

- :29:094:0050, землекористувачем якої є Національний авіаційний університет;

- :29:093:0156, землекористувачем якої є Національний авіаційний університет;

- :29:093:0057, землекористувачем якої є національний авіаційний університет;

- :29:093:0160, землекористувачем якої є Національний авіаційний університет;

- :29:094:0063, землекористувачем якої є Національний авіаційний університет,

- :29:094:0066, землекористувачем якої є Національний авіаційний університет;

- :29:093:0001, землекористувачем якої є Національний авіаційний університет;

- :29:093:0005, землекористувачем якої є Національний авіаційний університет;

- :29:093:0006, землекористувачем якої є Національний авіаційний університет;

- :29:093:0014, землекористувачем якої є Національний авіаційний університет;

- :29:052:0115, землекористувачем якої є Національний авіаційний університет;

- :29:052:0133, землекористувачем якої є Національний авіаційний університет;

- :29:052:0134, землекористувачем якої є Національний авіаційний університет;

- :29:052:0135, землекористувачем якої є Національний авіаційний університет;

- :29:052:0136, землекористувачем якої є Національний авіаційний університет;

- :29:052:0137, землекористувачем якої є Національний авіаційний університет.

Зазначені земельні ділянки сформовані в результаті поділу земельної ділянки, землекористувачем якої є Національний авіаційний університет, виступають предметом злочину у кримінальному правопорушенні, передбаченому ст. 191 КК України, та є речовим доказом у вказаному кримінальному проваджені.

Враховуючи наведене, у сторони обвинувачення є всі підстави вважати, що земельні ділянки відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а саме є об?єктом кримінально протиправних дій, набутим кримінально протиправним шляхом та отриманим юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з п.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об?єкти, які були знаряддям кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об?єктом кримінально протиправних дій, гроші та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

У зв?язку з чим, постановою прокурора у кримінальному провадженні від 03.08.2021 визначено речовими доказами у даному кримінальному провадженні вищевказані земельні ділянки сформовані в результаті протиправного поділу земельної ділянки, засвідченої державним актом на право постійного користування землею серії І-КВ №001096, землекористувачем якої є Національний авіаційний університет.

Крім того, до Київської міської прокуратури надійшло клопотання від Національного авіаційного університету про накладення арешту на вищевказані земельні ділянки, сформовані в результаті протиправного поділу.

Досудовим розслідуванням встановлено власників земельних ділянок приватної власності, внесенні до Державного земельного кадастру, які розташовані в межах земельної ділянки, землекористувачем якої є Національний авіаційний університет, відповідно до зазначеного вище державного акту на право постійного користування землею серії І-КВ №001096, а саме:

- :29:093:0017 (власники: ОСОБА_9 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , країна громадянства: Україна та ОСОБА_10 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , країна громадянства: Україна);

- :29:094:0016 (право власності не оформлено);

- :29:093:0018 (власник ОСОБА_11 реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , паспорт громадянина України, серія та номер: НОМЕР_29 , виданий 03.06.1997, видавник: 2-й відділ Керченського МУГУ МВС України в Криму, країна громадянства: Україна, адреса: АДРЕСА_2);

- :29:093:0020 (право власності не оформлено);

- :29:093:0022 (право власності не оформлено);

- :29:093:0024 (власник ОСОБА_12 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 , паспорт громадянина України, серія та номер: НОМЕР_30 , виданий 05.07.2007, видавник: ТУМ Соломянського РУ ГУМВС України в місті Києві, країна громадянства: Україна, адреса: АДРЕСА_3);

- :29:093:0026 (право власності не оформлено);

- :29:093:0153 (власник: ОСОБА_13 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_7 , паспорт громадянина України, серія та номер: НОМЕР_8 , виданий 17.01.1998, видавник: Броварським МВ ГУ МВС України в Київській області, країна громадянства: Україна);

- :29:094:0036 (право власності не оформлено);

- :29:093:0042 власник: ОСОБА_14 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_9 , паспорт громадянина України, серія та номер: НОМЕР_31 , виданий 23.09.1998 видавник: Шевченківським РУ ГУ МВС України в місті Києві, країна громадянства: Україна);

- :29:093:0044 (власник: ОСОБА_14 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_9 , паспорт громадянина України, серія та номер, НОМЕР_11 , виданий 27.09.2014, видавник: Шевченківським РВ ГУДМС України в м. Києві, країна громадянства: Україна);

- :29:094:0050 (власник: ОСОБА_15 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_12 , паспорт громадянина України, серія та номер: НОМЕР_32 , виданий 30.06.1998, видавник: Жовтневим РУГУМВС України в місті Києві, країна громадянства: Україна);

-:29:093:0156 власник: ОСОБА_16 , реєстраційний номер облікової картки платника податків. НОМЕР_14 , паспорт громадянина України, серія та номер: НОМЕР_15 , виданий 24.11.1998, видавник: Дарницький РУ ГУ МВС України в місті Києві, країна громадянства: Україна);

-:29:093:0057 (власник: ОСОБА_17 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_16 , паспорт громадянин України, серія та номер: НОМЕР_33 , виданий 19.10.2000, видавник: Ватутінське РУ ГУ МВС України в місті Києві, країна громадянства: Україна);

- :29:093:0160 (власник: ОСОБА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_18 , країна громадянства: Україна);

- :29:094:0063 (власник: ОСОБА_18 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_19 , країна громадянства: Україна);

-:29:094:0066 (власник: ОСОБА_19 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_20 , паспорт громадянин України, серія та номер: НОМЕР_21 , виданий 05.05.2001 видавник: Радянським РУ ГУМВС України в м.Києві, країна громадянства: Україна);

- :29:093:0001 (власник ОСОБА_16 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_14 , паспорт громадянина України,серія та номер: НОМЕР_34 , виданий 24.11.1998, видавник: Дарницьким РУ ГУ МВС України в місті Києві, країна громадянства: Україна);

- :29:093:0005 (власник ОСОБА_20 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_22 , паспорт громадянина України, серія та номер: НОМЕР_23 , виданий 07.12.1999, видавник Залізничний РУ ГУ МВС України в м.Києві, країна громадянства: Україна, адреса: У країна, АДРЕСА_1 );

- :29:093:0006, (власник ОСОБА_16 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_14 , паспорт громадянина України,серія та номер: НОМЕР_34 , виданий 24.11.1998, видавник: Дарницьким РУ ГУ МВС України в місті Києві, країна громадянства: Україна);

- :29:093:0014 власник: ОСОБА_19 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_20 , паспорт громадянина України, серія та номер: НОМЕР_21 , виданий 05.05.2001, видавник: Радянським РУ ГУ МВС України в м. Києві, м.Київ, Борщагівська, 12, кв. 21, країна громадянства. України);

-:29:052:0115 (власник ОСОБА_21 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_24 , паспорт громадянина України, сері та номер: НОМЕР_25 , виданий 28.10.199, видавник Куйбишевський РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області, країна громадянства: Україна);

- :29:052:0133 (власник ОСОБА_21 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_24 , паспорт громадянина України, серія та номер: НОМЕР_25 , виданий 28.10.1995, видавник: Куйбишевський РВ ДМУ У МВС України в Донецькій області, країна громадянства: Україна);

- :29:052:0134 (право власності не оформлено);

- :29:052:0135 (власник ОСОБА_9 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , паспорт громадянина України, серія та номер: НОМЕР_35 , виданий 16.01.1997, видавник: Жовтневе РУГУ МВС України в м. Києві, країна громадянства: Україна);

- :29:052:0136 (власник ОСОБА_22 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_27 , паспорт громадянина України, серія та номер: НОМЕР_36 , виданий 12.09.1995, видавник: Залізничне РУ ГУ МВС України в м. Києві, країна громадянства: Україна);

- :29:052:0137 (право власності не оформлено).

Постановою прокурора від 03.08.2021 року вказані вище земельні ділянки були визнані речовим доказом у кримінальному провадженні.

В теперішній час у сторони обвинувачення виникла необхідність в накладенні арешту на майно, а саме на зазначені земельні ділянки, з метою забезпечення подальшого збереження та запобігання можливості відчуження та/або перетворення.

19.08.2021 року (клопотання датоване 17.08.2021 року) прокурор у кримінальному провадженні - прокурор відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на майно в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000008 від 13.01.2021 року, у якому просив накласти арешт на вищезазначене майно.

В обґрунтування клопотання прокурор посилався на те, що незастосування в ході досудового розслідування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна у вигляді заборони розпоряджатись та користуватись майном може призвести до його подальшої реалізації, що може суттєво перешкодити кримінальному провадженню, а також унеможливить відшкодування завданої потерпілому шкоди.

Відповідно до частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обгрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обгрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Враховуючи вищевикладене, з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, майно яке набуто кримінально протиправним шляхом та отримано внаслідок вчинення кримінального правопорушення і відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, наявна необхідність накладення арешту на вказане майно для запобігання подальшого відчуження або до інших наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 20 серпня 2021 рокузадоволено клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_8 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000008 від 13.01.2021 року та накладено арешт на нерухоме майно у вигляді земельних ділянок згідно резолютивної частини клопотання прокурора.

Задовольняючи клопотання прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_8 про арешт майна, слідчий суддя виходив з доведеності прокурором наявності підстав для накладення арешту з метою збереження речових доказів.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 01.09.2022 року ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 20.08.2021 року, якою задоволено клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_8 про накладення арешту на майно та накладено арешт на нерухоме майно у вигляді земельних ділянок із забороною розпоряджатися, відчужувати будь-яким чином вказані земельні ділянки юридичним та фізичним особам, а також органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державним реєстраторам, нотаріусам усіх нотаріальних округів, як спеціальним суб`єктам, наділеним функціями державного реєстратора, а також іншим особам, уповноваженим на проведення державної реєстрації (перереєстрації, поділу, виділу, тощо) та заборону будь-яким юридичним та фізичним особам, державним та приватним установам, вчиняти будь-які дії, пов`язані із проведенням будівельних та підготовчих робіт, а саме:

- :29:052:0136 ( ОСОБА_22 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_27 , паспорт громадянина України, серія та номер: НОМЕР_36 , виданий 12.09.1995, видавник: Залізничне РУ ГУ МВС України в м. Києві, країна громадянства: Україна);

- :29:052:0137 (право власності не оформлено), скасовано, та постановлено нову ухвалу, якою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора в цій частині.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 27.10.2022 року ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 20 серпня 2021 року, якою задоволено клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_8 в частині накладення арешту на нерухоме майно у вигляді земельних ділянок з наступними кадастровими номерами

- :29:093:0018 (власник ОСОБА_11 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , паспорт громадянина України, серія та номер: НОМЕР_29 , виданий 03 червня 1997 року, видавник: 2-й відділ Керченського МУ ГУ МВС України в Криму, країна громадянства: Україна, адреса: Україна, місто Київ. проспект Героїв Сталінграда, будинок 24, квартира 124);

- :29:093:0020 (право власності не оформлено);

- :29:093:0022 (право власності не оформлено);

- :29:093:0024 (власник ОСОБА_12 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 , паспорт громадянина України, серія та номер: НОМЕР_37 , виданий 05 липня 2007 року, видавник: ТУМ Солом?янського РУ ГУ МВС України в місті Києві, країна громадянства: Україна, адреса: АДРЕСА_3);

- :29:093:0026 (право власності не оформлено);

- :29:094:0036 (право власності не оформлено);

- :29:093:0042 (власник: ОСОБА_14 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_9 , паспорт громадянина України, серія та номер, НОМЕР_10 , виданий 23 вересня 1998 року, видавник: Шевченківський РУ ГУ МВС України в місті Києві, країна громадянства: Україна);

- :29:093:0044 (власник: ОСОБА_14 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_9 , паспорт громадянина України, серія та номер, НОМЕР_11 , виданий 27 вересня 2014 року, видавник: Шевченківський РВ ГУ ДМС України в місті Києві, країна громадянства: Україна);

- :29:094:0050 (власник: ОСОБА_15 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_12 , паспорт громадянина України, серія та номер: НОМЕР_32 , виданий 30 червня 1998 року, видавник: Жовтневий РУ ГУ МВС України в місті Києві, країна громадянства: Україна);

- :29:093:0156 (власник: ОСОБА_16 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_14 , паспорт громадянина України, серія та номер: НОМЕР_34 , виданий 24 листопада 1998 року, видавник: Дарницький РУ ГУ МВС України в місті Києві, країна громадянства: Україна);

- :29:093:0057 (власник: ОСОБА_17 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_16 , паспорт громадянина України, серія та номер: НОМЕР_38 , виданий 19 жовтня 2000 року, видавник: Ватутінське РУ ГУ МВС України в місті Києві, країна громадянства: Україна);

-:29:094:0063 (власник: ОСОБА_18 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_19 , країна громадянства: Україна);

- :29:093:0001 (власник ОСОБА_16 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_14 , паспорт громадянина України, серія та номер: НОМЕР_34 , виданий 24 листопада 1998 року, видавник: Дарницький РУ ГУ МВС України в місті Києві, країна громадянства: Україна);

- :29:093:0005 (власник ОСОБА_20 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_22 , паспорт громадянина України, серія та номер: НОМЕР_23 , виданий 07 грудня 1999 року, видавник: Залізничний РУ ГУ МВС України в місті Києві, країна громадянства: Україна, адреса: Україна, місто Київ, вулиця Петровського (Солом`янський район), будинок 10, квартира 19);

- :29:093:0006, (власник ОСОБА_16 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_14 , паспорт громадянина України, серія та номер: НОМЕР_34 , виданий 24 листопада 1998 року, видавник: Дарницький РУ ГУ МВС України в місті Києві, країна громадянства: Україна), із забороною розпоряджатися, відчужувати будь-яким чином вказані земельні ділянки юридичним і фізичним особам, а також органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державним реєстраторам, нотаріусам усіх нотаріальних округів як спеціальним суб`єктам, наділеним функціями державного реєстратора, іншим особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, вчиняти з ними ді, пов`язані із проведенням державної реєстрації (перереєстрації, поділу і виділу), та, крім того, із забороною будь-яким юридичним та фізичним особам, державним і приватним установам вчиняти будь-які дії, пов`язані із проведенням будівельних та підготовчих робіт, - скасовано та постановлено нову ухвалу, якою відмовлено в цій частині клопотання прокурора.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 24.04.2023 року ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 20 серпня 2021 року, якою задоволено клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_8 в частині накладення арешту на нерухоме майно у вигляді земельних ділянок з наступними кадастровими номерами:

- :29:093:0017 площею 0,1196 га, яка належить ОСОБА_9 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 ) та ОСОБА_10 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_2 ) на праві спільної часткової власності;

-:29:052:0135 площею 0,12 га, яка належить ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 ) на праві приватної власності, із забороною розпоряджатися, відчужувати будь-яким чином вказані земельні ділянки юридичним та фізичним особам, а також органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державним реєстраторам, нотаріусам усіх нотаріальних округів, як спеціальним суб`єктам, наділеним функціями державного реєстратора, а також іншим особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, вчиняти з ним дії, пов`язані із проведенням державної реєстрації (перереєстрації, поділу, виділу, тощо) та заборону будь-яким юридичним та фізичним особам, державним та приватним установам, вчиняти будь-які дії, пов`язані із проведенням будівельних та підготовчих робіт, - скасовано та постановлено нову ухвалу, якою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора в цій частині.

З рішенням слідчого судді першої інстанції від 20.08.2021 року про накладення арешту в оскарженій апелянтом частині колегія суддів не погоджується з огляду на наступне.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

У відповідності до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора, може бути виконано завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому, закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи при наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Чинним Кримінальним процесуальним кодексом України передбачено, що арешт на майно з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.

З матеріалів судового провадження вбачається, що прокурором під час звернення із вищевказаним клопотанням та слідчим суддею під час його розгляду не в повній мірі дотримані вимоги вищевказаних норм КПК України та Конвенції про захист прав та основоположних свобод.

На переконання колегії суддів, слідчий суддя, у порушення вимог п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт вказаного у клопотанні майна, належним чином не перевірив мету та правову підставу для такого арешту, обмежившись лише переліком норм кримінального процесуального закону, які регулюють порядок накладення арешту на майно з підстав збереження речових доказів.

Не зважаючи на те, що органом досудового розслідування визнано речовим доказом земельну ділянку з кадастровим номером :29:093:0160, яка на праві приватної власності належить ОСОБА_6 , прокурором у клопотанні не доведено та слідчим суддею не перевірено відповідність вказаної земельної ділянки критеріям речових доказів згідно вимог ст. 98 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є саме матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення.

На переконання колегії суддів, земельна ділянка з кадастровим номером :29:093:0160, що на праві приватної власності належить ОСОБА_6 , не відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, що виключає можливість її використання як доказу у кримінальному провадженні та повинно враховуватись при вирішенні питання про накладення арешту відповідно до вимог п. 2 ч.2 ст. 173 КПК України.

Так, як вбачається з доданих до клопотання матеріалів, рішенням виконавчого комітету Воропаївської сільської ради № 38 від 03 червня 1999 року Київському міжнародному університету цивільної авіації (з 11 вересня 2000 року - Національний авіаційний університет) було передано у постійне користування земельну ділянку, загальною площею 20,848 га, під базу відпочинку «Авіатор» та видано державний акт на право постійного користування землею серії І-КВ № 001096 на території Воропаївської сільської ради Вишгородського району Київської області.

В подальшому, розпорядженням Вишгородської районної державної адміністрації Київської області № 661 від 08 грудня 2003 року було вилучено з користування спортивно-оздоровчого комплексу «Авіатор» земельну ділянку, площею 12,2278 га, під розміщення садівницького товариства «Авіатор» на території Воропаївської сільської ради.

Відповідно до доданої до апеляційної скарги представником власника майна довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та договору купівлі-продажу земельної ділянки, ОСОБА_6 набула право власності на земельну ділянку :29:093:0160 06.06.2019 року.

Прокурор у своєму клопотанні зазначає, що розпорядження Вишгородської районної державної адміністрації Київської області № 661 від 08 грудня 2003 року суперечить вимогам ч. 2 ст. 2, ч. 2 ст. 92, ст. 116 Земельного кодексу України, оскільки вказаним розпорядженням здійснено вилучення земельної ділянки не у юридичної особи, у постійному користуванні якої вона знаходилась, а у спортивно-оздоровчого комплексу «Авіатор», який не є суб`єктом господарювання і суб`єктом земельних відносин.

Разом з тим, в матеріалах, які додані до клопотання, не міститься жодних відомостей про скасування розпорядження Вишгородської районної державної адміністрації Київської області № 661 від 08 грудня 2003 року, у зв`язку із чим колегія суддів приходить до висновку, що зазначена земельна ділянка набута ОСОБА_6 добросовісно та правомірно.

При цьому відсутні і відомості щодо оскарження розпорядження про вилучення земельної ділянки з користування спортивно-оздоровчого комплексу «Авіатор» та відомості, які б ставили під сумнів добросовісність набуття права власності останньою, враховуючи, що договір купівлі-продажу вказаної земельної ділянки, як підстава набуття права власності не скасований і до цього часу ніким не оскаржувався.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що прокурором не було доведено відповідності майна критеріям речових доказів, визначеним ст. 98 КПК України, та можливості його використання як доказу у кримінальному провадженні №0000008 від 13.01.2021 року.

Відповідно ч. 1 ст. 173 КПК України, суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої 170 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, на переконання колегії суддів, арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :29:093:0160, що на праві приватної власності належить ОСОБА_6 , не може бути накладений за обставин, викладених в клопотанні прокурора, що свідчить про неспівмірне втручання у її право власності та помилковість висновку слідчого судді про накладення арешту на вищевказану земельну ділянку.

Враховуючи вищевикладене у сукупності, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги, у зв`язку з чим ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання прокурора в цій частині.

Керуючись ст.ст. 170-173, 307, 309, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду

п о с т а н о в и л а:

Поновити представнику власника майна ОСОБА_6 - адвокату ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 20 серпня 2021 року.

Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 20 серпня 2021 року в частині задоволення клопотання прокурора у кримінальному провадженні - прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_8 про накладення арешту на нерухоме майно у вигляді земельної ділянки - кадастровий номер :29:093:0160 (власник ОСОБА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_18 , країна громадянства: Україна), із встановленням заборони розпоряджатися, відчужувати будь-яким чином вказану земельну ділянку юридичним та фізичним особам, а також органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державним реєстраторам, нотаріусам усіх нотаріальних округів, як спеціальним суб`єктам, наділеним функціями державного реєстратора, а також іншим особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, вчиняти з нею дії, пов`язані із проведенням державної реєстрації (перереєстрації, поділу, виділу, тощо) та заборони будь-яким юридичним та фізичним особам, державним та приватним установам, вчиняти будь-які дії, пов`язані із проведенням будівельних та підготовчих робіт на вказаній земельній ділянці - скасувати.

Постановити в цій частині нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_8 в частині накладення арешту на нерухоме майно у вигляді земельної ділянки - кадастровий номер :29:093:0160 (власник ОСОБА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_18 , країна громадянства: Україна), із встановленням заборони розпоряджатися, відчужувати будь-яким чином вказану земельну ділянку юридичним та фізичним особам, а також органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державним реєстраторам, нотаріусам усіх нотаріальних округів, як спеціальним суб`єктам, наділеним функціями державного реєстратора, а також іншим особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, вчиняти з ним дії, пов`язані із проведенням державної реєстрації (перереєстрації, поділу, виділу, тощо) та заборону будь-яким юридичним та фізичним особам, державним та приватним установам, вчиняти будь-які дії, пов`язані із проведенням будівельних та підготовчих робіт - відмовити.

В іншій частині ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 20 серпня 2021 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ ________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4