СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

пр. № 1-кс/759/1333/26

ун. № 759/3778/26

17 лютого 2026 року слідчий суддя Святошинського районного суду міста Києва ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна подане у кримінальному провадженні №0000025, відомості про яке внесені до ЄРДР 07.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва надійшло згадане клопотання, в якому прокурором порушено питання щодо накладення арешту на автомобіль марки Toyota Camry Hybrid серія та номер реєстраційного знаку НОМЕР_1 , Vin: НОМЕР_2 , технічний паспорт на автомобіль НОМЕР_3 та ключ запалення, вилучений 11.02.2026 року під час проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва.

Клопотання обґрунтованим тим, що Відділом розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області (м. Київ, вул. Святошинська, 2-А) здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000025 від 07.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що група осіб діючи за попередньою змовою здійснюють незаконний збут наркотичного засобу кокаїн на території м. Києва та Київської області.

Відповідно до протоколів огляду і виїмки кореспонденції встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за допомогою ТОВ «Нова пошта» відправляв ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , психотропну речовину гама-бутиролактон та наркотичний засіб кокаїн, наркотичний засіб кокаїн останній направляв у запаяних зіп-пакетах світлого кольору, зовні схожих на пакетики в яких купувався наркотичний засіб кокаїн під час проведення оперативних закупок.

Слідством встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та користується автомобілем Toyota Camry Hybrid р.н.з. НОМЕР_1 .

Відповідно до матеріалів кримінального провадження автомобіль Toyota Camry Hybrid р.н.з. НОМЕР_1 , Vin: НОМЕР_2 на праві власності належить ОСОБА_4 .

11.02.2026 року в період час з 11 год. 26 хв. по 11 год. 46 хв. на підставі ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва, проведено обшук автомобіля марки Toyota Camry Hybrid р.н.з. НОМЕР_1 , Vin: НОМЕР_2 в ході проведення якого, вказаний автомобіль та технічний паспорт на нього НОМЕР_3 з ключем було вилучено та передано на зберігання до майданчику тимчасового тримання автомобілів.

11.02.2026 постановою слідчого згадане майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

У органу досудового розслідування є достатньо даних вважати, що вилучений транспортний засіб містить відомості, які можуть бути використані як докази фактів чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку з чим виникла необхідність у накладенні арешту.

У судове засідання прокурор не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином, про причини неприбуття слідчого суддю не повідомив та подав заяву про розгляд клопотання без його участі.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Розглянувши дане клопотання, долучені до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення зазначеного клопотання, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 7) ч. 2 ст. 131 КПК України передбачено такий вид заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Положенням ч. 1 ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Судом встановлено, що 11.02.2026 року органом досудового розслідування в період час з 11 год. 26 хв. по 11 год. 46 хв. на підставі ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва, проведено обшук автомобіля марки Toyota Camry Hybrid р.н.з. НОМЕР_1 , Vin: НОМЕР_2 в ході проведення якого, вказаний автомобіль та технічний паспорт на нього НОМЕР_3 з ключем було вилучено та передано на зберігання до майданчику тимчасового тримання автомобілів.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження автомобіль Toyota Camry Hybrid р.н.з. НОМЕР_1 , Vin: НОМЕР_2 на праві власності належить ОСОБА_4 .

11.02.2026 постановою слідчого згадане майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Отже, зазначене в клопотанні майно, підпадає під ознаки речових доказів, оскільки зберегло на собі сліди кримінального правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, з метою збереження речових доказів, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту майна, про яке йдеться в клопотанні.

Керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна подане у кримінальному провадженні №0000025, відомості про яке внесені до ЄРДР 07.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України - задовольнити.

Накласти арешт з метою забезпечення збереження речових доказів, на майно, яке було виявлено та вилучено в ході проведення обшуку 11.02.2026 року в період час з 11 год. 26 хв. по 11 год. 46 хв. на підставі ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва, а саме:

на автомобіль марки Toyota Camry Hybrid серія та номер реєстраційного знаку НОМЕР_1 , Vin: НОМЕР_2 , технічний паспорт на автомобіль НОМЕР_3 та ключ запалення.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Контроль за виконанням ухвали покласти на процесуального керівника та/або слідчого у даному кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення або отримання її копії.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1