Справа № 583/83/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" березня 2026 р. Охтирський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження № 0000183 від 13.09.2022 р. відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, мотивуючи тим, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачене покарання до 12 років позбавлення волі, а тому, з метою забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, необхідно запобігти наявним ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які не зникли і не зменшилися, а інші, більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечували проти клопотання прокурора. Захисник при цьому азначила, що нез`явлення обвинуваченого ОСОБА_5 в судові засідання були викликані тим, що він звертався до лікаря у зв`язку зі станом свого здоровя, і ця обставина не була врахована судом під час зміни йому запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою. Враховуючи, що прокурором не доведені ризики, на які він посилається у своєму клопотанні, просить відмовити прокурору у задоволенні клопотання.

Заслухавши думку учасників процесу, суд дійшов наступного висновку.

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 08.08.2025 до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 24.00 год. 05.10.2025 з визначенням застави.

Ухвалами суду від 26.09.2025 р., 24.11.2025 р., від 13.01.2025 р. запобіжний захід ОСОБА_5 у виді тримання під вартою було продовжено до 24.11.2025 р., 22.01.2026 р. та 13.03.2026 р. відповідно.

Зі змісту ухвали суду вбачається, що міра запобіжного заходу була застосована обвинуваченому з урахуванням тяжкості інкримінованого йому злочину та з урахуванням особи обвинуваченого.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Згідно п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

З обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Суд вважає, що ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, на які вказує прокурор, які було враховано судом при застосуванні до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, існують, вони не зменшилися та їх існування не закінчилось, та обставини, зазначені у частині третій статті 199 КПК України, виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.

При цьому, ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання винуватим у його вчиненні, та з урахуванням даних про особу обвинуваченого, який не має постійного доходу, в зв`язку з чим має нестійке соціальне становище, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, є обвинуваченим у іншому кримінальному провадженні, розгляд якого не завершений, в останнього дійсно може виникнути бажання переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності за вчинене.

Суд погоджується з існуванням ризику незаконного впливу на потерпілих та свідків шляхом відмови їх від показань або їх зміни на користь обвинуваченого. При встановленні наявності ризику впливу на потерпілих та свідків слід враховувати наступне.

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на потерпілих та свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від таких осіб та дослідження їх судом.

Суд погоджується з доводами прокурора, про те, що не будучи обмеженим у спілкуванні, обвинувачений може підбурити потерпілих, свідків до дачі неправдивих показань для уникнення кримінальної відповідальності, оскільки потерпілі та свідки на даний час не допитані судом.

Обґрунтованим є також ризик вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, не має постійного доходу, тому перебуваючи на волі може продовжити свою злочинну діяльність, скоїти нові аналогічні чи інші кримінальні правопорушення.

Судом не встановлено відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання обвинуваченого під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважали ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Зважаючи на тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , дані про його особу та наявність ризиків, відповідно до ст.177, ст.182 КПК України, суд вважає, що ці обставини виключають можливість застосування відносно обвинуваченого більш мякого запобіжного заходу, оскільки підстави запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не відпали, тому з метою запобігти спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень, обвинуваченому ОСОБА_5 необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На думку суду, тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою з наведених вище підстав виправдане існуванням суспільного інтересу на забезпечення належного судового розгляду кримінального провадження про тяжке кримінальне правопорушення, що за таких обставин переважає принцип поваги до особистої свободи, що відповідає вимогами ст.5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Враховуючи матеріальне становище обвинуваченого, тяжкість правопорушення, суд вважає за необхідне визначити заставу відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України.

Керуючись ст. 7- 20, 22-29, 31, 35, 176, 177, 178, 183, 193, 194, 196 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів до 24.00 год. 30 квітня 2026 року.

Визначити розмір застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 266240 гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою на депозитний рахунок Охтирського міськрайонного суду Сумської області згідно з наступними реквізитами:

Одержувач: ТУ ДСА України в Сумській області, Код: 26270240, Назва банку: ДКСУ м. Київ, МФО: 820172, Рахунок: UA0008869, Призначення платежу: застава, № ухвали суду, прізвище, ім`я, по-батькові платника застави.

У разі внесення застави зобов`язати обвинуваченого прибувати за кожною вимогою суду та покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, а саме з м. Суми без дозволу суду;

2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документа з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Охтирського міськрайонного суду Сумської області коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 з-під варти, повідомивши усно та письмово Охтирський міськрайонний суд Сумської області.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Охтирський міськрайонний суд протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_5 з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя Охтирського міськрайсуду

Сумської області ОСОБА_1