УХВАЛА

про зміну запобіжного заходу

11 лютого 2026 рокуСправа № 495/24/26
Номер провадження 1-кс/495/259/2026

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білгороді-Дністровському клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу в порядку ст. 201 КПК України подане в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000009 від 03 січня 2026 року щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Плахтіївка, Саратського району, Одеської області, громадянина України, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , працює водієм у ФОП ОСОБА_6 , одруженого, має на утриманні неповнолітніх доньок 2012 та 2024 років народження, не депутата, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 4 ст. 186 КК України,

УСТАНОВИЛА:

05.02.2026 на адресу суду від захисника підозрюваного ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 надійшло клопотання про зміну запобіжного заходу в порядку ст. 201 КПК України подане в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000009 від 03 січня 2026 року щодо ОСОБА_4 .

З клопотання вбачається, що ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05.01.2026 року задоволено клопотання слідчого СВ Білгород - Дністровського РВП ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта ОСОБА_7 , погоджене заступником керівника Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_8 , подане в рамках кримінального провадження №0000009 від 03.01.2026 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави відносно ОСОБА_4 .

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 4 ст. 186 КК України.

На час розгляду питання про застосування запобіжного заходу суду не були відомі відомості про стан здоров?я підозрюваного, наявність на його утриманні матері-пенсіонерки, перебування дружини підозрюваного у відпустці по догляду за дитиною, позитивну характеристику за місцем проживання та сталі соціальні зв?язки, а також покази свідків, які заперечують вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України підозрюваним.

Зазначені обставини підтверджені належними доказами та набули процесуального значення після первинного судового розгляду, що відповідає нормам ст. 201 КПК України.

Також вказує, що на цей час ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України відсутні, причинно - наслідковий зв?язок між поведінкою ОСОБА_4 та ймовірністю їх реалізації, зокрема:

- Переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду: підозрюваний ОСОБА_4 раніше не судимий, має постійне місце роботи, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, фактично доглядає за одинокою матір?ю пенсіонеркою, має постійне місце проживання, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, має захворювання А19.8, яке потребує постійного лікування та відповідно коштів, раніше не судимий, має сталі соціальні зв?язки, відстрочку від мобілізації у зв?язку із захворюванням, під час обшуку не намагався конфліктувати або переховуватись від працівників поліції, не чинив опору під час затримання.

- Ризик знищення, приховування або спотворення речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення є відсутнім, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 не має фізичної можливості вчинити такі дії.

Усі речі та документи, що мають значення для кримінального провадження, були вилучені під час проведених обшуків та оглядів. З наявних у матеріалах провадження доказів вбачається, що нагрудні боді-камери перебували у володінні іншого підозрюваного,який, за версією слідства передав їх невстановленій особі з метою знищення. Ключові свідки щодо обставин заволодіння боді-камерами вже допитані.

- Незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні у підозрюваного не має можливості, оскільки потерпілими в даному кримінальному провадженні є працівники поліції, яких вже допитано. Щодо свідків ОСОБА_9 з моменту події з 00.00 годин 03.01.2026 до моменту проведення обшуку о 06 годині 30 хвилин мав достатньо можливостей та часу для впливу на свідків - односельчан, разом з тим органом досудового розслідування не здобуто доказів вчинення ним таких противоправних дій. Що стосується експерта чи спеціаліста, то таємниця досудового розслідування не надає гіпотетичної можливості підозрюваному ОСОБА_10 дізнатись данні до моменту виконання вимог ст. 290 КПК України.

- Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином - органом досудового розслідування в першу добу після події зібрано майже всі необхідні докази, станом на 05.02.2026 за участю ОСОБА_4 не проведено жодної слідчої дії, у тому числі не проведено слідчий експеримент, одночасні допити, тощо;

- Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення або продовження кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , є відсутнім. Підозрюваний раніше не судимий, не має схильності до криміногенної поведінки, що підтверджується обставинами, наведеними у п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім того, інкриміновані йому кримінальні правопорушення є закінченими, у зв?язку з чим об?єктивно відсутня можливість їх продовження.

З наведених обставин убачається, що жоден із ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, у діях ОСОБА_4 не підтверджений належними та допустимими доказами, а їх наявність грунтується виключно на припущеннях сторони обвинувачення.

Враховуючи викладене, а також той факт, що ОСОБА_4 є єдиним працездатним членом родини на цей час, забезпечує дружину, яка перебуває в декретній відпустці, двох неповнолітніх дітей, а також одинокої мати - пенсіонерку із серцево-судинними захворюваннями, чоловік якої та інший син померли, у зв?язку з чим він є єдиною особою, перебування його під вартою позбавляє їх можливості на життєві базові речові необхідні для існування, а запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, порушує вимоги статей 177, 178 та 194 КПК України, що призводить до необгрунтованого та непропорційного обмеження права підозрюваного на свободу.

Окрім цього, у повному тексті оскаржуваної. ухвали слідчий суддя зазначив, що: «підставою застосування запобіжного заходу є наявність обгрунтованої підозри ОСОБА_4 вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вдатися до спроб будь-яким чином перешкодити кримінальному провадженню» .

Вказана кваліфікація відсутня у повідомленні про підозру, врученої ОСОБА_11 , не підтверджується процесуальними документами досудового розслідування, що свідчить про вихід суду за межі пред?явленої підозри та самостійне формування обсягу кримінально-правового обвинувачення.

Таким чином, посилання слідчого судді в ухвалі про обрання запобіжного заходу на ч. 2 ст. 345 КК України та ч. 4 ст. 187 КК України є виходом за межі пред?явленої підозри.

Фактичні ознаки застосування насильства (погрози застосування), у разі їх наявності, зумовлювали б необхідність кваліфікації дій підозрюваного ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 342 КК України. Водночас орган досудового розслідування таких ознак у діях ОСОБА_4 не встановив і відповідної підозри йому не повідомив станом на 05.02.2026.

За таких обставин, слідчий суддя, зобов?язаний визначити розмір застави, за відсутності в діях підозрюваного ОСОБА_4 ознак застосуванням насильства або погрози його застосування, що відповідає вимогам частини третьої та четвертої статті 183 КПК України.

Неправомірне застосування виключення з правила альтернативності запобіжного заходу, фактично обґрунтувує тримання під вартою без визначення застави підозрою у злочинах, які особі не інкриміновані у встановленому законом порядку, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та призводить до необгрунтованого, незаконного обмеження права ОСОБА_4 на свободу та особисту недоторканість.

У зв`язку з чим просить змінити запобіжний захід, застосований до підозрюваного ОСОБА_4 ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05 січня 2026 року, у кримінальному провадженні №0000009, 3 тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді застави.

Визначити розмір застави, співмірний реальному майновому стану підозрюваного, з урахуванням того, що його щомісячний дохід становить 8000 гривень, він є єдиним працездатним членом сім?ї та утримує двох неповнолітніх дітей, непрацюючу дружину, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, та одиноку матір-пенсіонерку, відповідно до вимог статей 178 та 182 КПК України.

У разі застосування запобіжного заходу у вигляді застави, покласти на підозрюваного процесуальні обов?язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, без обов?язку не відлучатися з населеного пункту постійного проживання, з огляду на необхідність здійснення трудової діяльності у місті Одесі, зокрема: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду, повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну місця проживання, місця роботи або фактичного перебування, здати на зберігання паспорт(и) для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України. Звільнити ОСОБА_4 з-під варти негайно після внесення застави у визначеному судом розмірі.

У судовому засіданні захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_5 підтримав подане ним клопотання та просив його задовольнити з наведених у клопотанні підстав.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав свого захисника.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання так як ризики ще є актуальними.

Вивчивши матеріли клопотання, заслухавши думку учасників процесу, суд приходить до наступного.

Згідно з ч.ч. 1, 4 ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання. Слідчий суддя, суд зобов`язаний розглянути клопотання підозрюваного, обвинуваченого протягом трьох днів з дня його одержання згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

При системному аналізі ст. 201 КПК України з іншими чинними його нормами можна зробити висновок, що під обов`язком суду розглянути клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, мається на увазі те, що суд під час розгляду зазначених клопотань повинен встановити ряд фактів, які в своїй сукупності дають підстави для зміни обраного запобіжного заходу, зокрема суд, відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази, обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про зміну запобіжного заходу, крім встановлення обставин, визначених ч. 1 ст. 194 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності та врахувати інші обставини, у тому числі визначені в ч. 1 ст. 178 КПК України.

Також, суд ураховує, що згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжні заходи, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Частиною 3 статті 182 КПК України передбачено, що при застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному, обвинуваченому роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання.

Відповідно до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинувачених.

Згідно ст.29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

П. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Разом з цим, тримання під вартою може бути виправдане тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до свободи особистості. Також згідно з пунктом 3 статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і органи досудового розслідування мають навести всі підстави для обрання запобіжного заходу тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані.

За змістом ч.1 ст.132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Метою застосування запобіжного заходу, відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховатися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, серед яких: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію обвинуваченого; майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей у обвинуваченого; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді від 05.01.2026 обрано відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без можливості внесення застави.

Суд враховує вимоги ст. 5 Європейської конвенції з прав людини та правову позицію ЄСПЛ у рішенні від 12.01.2012 у справі«Тодоров проти України», відповідно до якої«для продовження тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом досить тривалого строку». Також Суд вказав, що п. 3 ст. 5 Конвенції визначає право заарештованого на розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження, при цьому таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

На підставі викладеного та враховуючи те, що ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, враховуючи його вік та стан здоров`я, злокрема те, що суду на час обрання запобіжного заходу не були відомі відомості про стан здоров?я підозрюваного, наявність на його утриманні матері-пенсіонерки, перебування дружини підозрюваного у відпустці по догляду за дитиною, позитивну характеристику за місцем проживання та сталі соціальні зв?язки, наявність постійного місця проживання на території Одеської області, наявність дружини, а також те, що справа знаходиться на стадії досудового розслідування, суд вважає необхідним змінити запобіжний захід з тримання під вартою без можливості внесення застави на тримання під вартою з можливістю внесення застави.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 , виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти існуючим ризикам.

Вказані обставини свідчать про можливість запобігти існуючим ризикам у цьому кримінальному провадженні шляхом застосування до ОСОБА_4 необхідного і достатнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави, з покладанням на нього певних додаткових обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182, 183, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу задовольнити частково.

Залишити запобіжний захід, застосований до підозрюваного ОСОБА_4 ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05 січня 2026 року, у кримінальному провадженні №0000009 від 03 січня 2026 року, у вигляді тримання під вартою.

Визначити підозрюваному ОСОБА_4 розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України в розмірі 20 (двадцять) розмірів прожиткового мінімумів для працездатних осіб, що складає 66 560 (шістдесят шість п`ятсот шістдесять) гривень.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що він або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на розрахунковий рахунок №UA0005435, код отримувача (ЄДРПОУ) - 26302945, банк отримувача - ДКСУ м. Київ, отримувач - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області, призначення платежу: застава за ОСОБА_4 у справі №495/24/26 згідно ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11.02.2026.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки:

п. 1 прибувати до органу досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою;

п. 2 не відлучатися за межі Одеської області без дозволу прокурора, суду;

п. 3 повідомляти орган досудового розслідування, прокурора, суд про зміну свого місця проживання/роботи;

п. 4 утримуватися від спілкування зі свідками, а також будь-якими іншими особами щодо обставин, викладених у письмовому повідомленні про підозру у кримінальному провадженні від 03.01.2026 за №0000009 (крім своїх захисників, слідчих, прокурорів, слідчого судді, суду);

п. 5 здати на зберігання до СВ Білгород-Дністровського РВП ГУ НП в Одеській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У задоволенні решти вимог клопотання відмовити.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у цій ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок ТУ ДСА коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово прокурора та слідчого Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у цій ухвалі, останній зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, визначити до 23 год. 59 хв. 03.03.2026.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і підлягає негайному виконанню.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора, який здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні №0000009.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали буде складений та проголошений 13.02.2026 о 15:50 год.

Слідчий суддя ОСОБА_12