Провадження №: 1-кс/755/568/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" лютого 2026 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в режимі відеоконференції, скаргу представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 , у межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000319 від 05.04.2025 року на бездіяльність дізнавача Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві щодо неповернення речових доказів, -

за участю учасників кримінального провадження:

представника власника майна ОСОБА_4

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла скарга представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність дізнавача Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києва, у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000319 від 05.04.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.129 КПК України, щодо неповернення речових доказів, попри те, що 28.04.2025 року постановою старшого дізнавача відділу дізнання Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві ОСОБА_5 кримінальне провадження закрите у зв?язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. Тому просить зобов`язати уповноважену особу Дніпровського УП ГУНП у м. Києві, зокрема, старшого дізнавача відділу дізнання Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 та прокурорів у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000319 від 05.04.2025 року повернути ОСОБА_3 вилучені речові докази.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 скаргу підтримала, просила її задовольнити.

Дізнавач ОСОБА_5 у судове засідання не з?явився.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура /ст.2 КПК України/.

Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків /ст.22 КПК України/.

На досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк , - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування /п.1 ч.1 ст.303 КПК України/.

Статтею 26 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Як вбачається із матеріалів скарги, у провадженні Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві перебувало кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000319 від 05.04.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.129 КПК України.

Згідно з ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.1 ст.100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

25.04.2025 року старший дізнавач відділу дізнання Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000319 від 05.04.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.129 КПК України, визнав пістолет моделі «Форт-12Р», серія номер НОМЕР_1 , калібру 9 мм Р.А., 14 патронів, які запаковані у пакет та скріплений пломбою №7585131 речовим доказом та передав до камери схову Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві.

Тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208, 298-? цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом. Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду. Після тимчасового вилучення майна уповноважена службова особа зобов`язана забезпечити схоронність такого майна в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України /ст.168 КПК України/.

Відповідно до ч.1 ст.298-? КПК України, вилучені речі і документи зберігаються органом, що їх вилучив, до розгляду провадження про кримінальний проступок по суті в суді у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Отже, згідно з ч.9 ст.100 КПК України, долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.

Згідно Єдиної судової інформаційно-комунікаційна системи Дніпровського районного суду м. Києва орган досудового розслідування Дніпровське управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві не звертався до суду із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна або про арешт майна, яке вилучено на підставі ухвали слідчого судді про надання дозволу на обшук, із статтями 171-174 цього Кодексу.

Також, статтею 40-? КПК України передбачено, що дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання. Дізнавач уповноважений приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.284 КПК України Кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно з ч.4 ст.284 КПК України, слідчий, дізнавач приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4-1, 9, 9-1 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.

28.04.2025 року постановою старшого дізнавача відділу дізнання Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві ОСОБА_5 кримінальне провадження №0000319 від 05.04.2025 року, закрите у зв?язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Відповідно до Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 року №1104, у разі закриття слідчим, дізнавачем, прокурором кримінального провадження питання про речові докази вирішується у відповідній постанові слідчого, дізнавача, прокурора.

Отже, із урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що скаргу слід задовольнити частково.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.2, 22, 110, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:

Скаргу представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 , у межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000319 від 05.04.2025 року на бездіяльність дізнавача Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві щодо неповернення речових доказів - задовольнити частково.

Зобов?язати старшого дізнавача відділу дізнання Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві ОСОБА_5 або уповноважену особу у кримінальному провадженні №0000319 від 05.04.2025 року вирішити питання речових доказів, відповідно до ч.1 ст.100 КПК України та Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 року №1104.

В іншій частині скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1