Справа № 487/859/22
Провадження № 1-в/487/6/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2026 м.Миколаїв

Заводський районний суд міста Миколаєва в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 ,, представника органу пробації ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві подання Начальника Заводського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Миколаївській, Донецькій та Херсонській областях ОСОБА_4 про заміну несплаченої суми штрафу на громадські роботи відносно -

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаєва, громадянина України, раніше в силу ст. 89 КК України не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Миколаївського апеляційного суду від 31.08.2022 року за ч.1 ст.185 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Вироком Миколаївського апеляційного суду від 31.08.2022 року, ОСОБА_5 було засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн.

03.12.2025 року, начальник Заводського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Миколаївській, Донецькій та Херсонській областях звернулася до суду з поданням у якому просила з урахуванням приписів ч.3 ст.26 КВК України замінити ОСОБА_5 несплачену суму штрафу на покарання у вигляді громадських робіт.

В обгрунтування подання зазначила, що вирок відносно ОСОБА_5 набрав законної сили 31.08.2022 року та перебуває на виконанні у Заводському районному відділі філії Державної установи "Центр пробації" в Миколаївській, Донецькій та Херсонській областях з 19.01.2023 року.

В порушення положень ч.1 ст.26 КВК України, засудженим штраф не сплачено. Інформація щодо причин невиконання вироку суду ОСОБА_6 до інспекції не надав.

В подальшому, Заводським районним судом м.Миколаєва було видано виконавчий лист, який 24.03.2025 року було направлено до Заводського відділу ДВС Південного міжрегіонального управління МЮ (м.Одеса).

02.12.2025 року, державним виконавцем виконавчий лист було повернуто до відділу пробації, без виконання.

Вказані обставини слугували підставою для звернення до суду з даним поданням.

У судовому засіданні Начальник Заводського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Миколаївській, Донецькій та Херсонській областях ОСОБА_4 подання підтримала та просила його задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні у задоволенні клопотання просив відмовити, з тих підстав, що на даний час закінчилися строки виконання вироку, встановлені п.1 ч.1 ст.80 КК України.

Засуджений ОСОБА_5 до судового засідання не з`явився. Про місце, дату та час судового засідання повідомлявся, шляхом направлення судової повістки про виклик на адресу, зазначену у матеріалах справи.

Ухвалу від 27.01.2026 про привід засудженого до судового засідання, уповноваженою особою МРУП ГУНП у Миколаївській області виконано не було.

З урахуванням положень ч.5 ст.539 КПК України розгляд подання було проведено за відсутності засудженого.

Заслухавши думку іеіціатора подання та прокурора, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного.

Вироком Миколаївського апеляційного суду від 31.08.2022 року, ОСОБА_5 було засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн.

Вирок набрав законної сили 31.08.2022 року та з 19.01.2023 року перебуває на виконанні у Заводському районному відділі філії Державної установи "Центр пробації" в Миколаївській, Донецькій та Херсонській областях.

Ухвалою Заводського районного суду м.Миколаєва від 18.04.2023 року, у задоволенні подання про розстрочку несплаченої суми штрафу чи заміну несплаченої суми штрафу іншим видом покарання було відмовлено.

Відповідно до ч. 1 ст.26 КВК України засуджений до основного покарання у виді штрафу зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це відповідний суд шляхом представлення документа про сплату штрафу.

Згідно з ч. 5 ст. 26 КВК України у разі несплати штрафу у строк, передбачений частиною першою цієї статті, або якщо судом було відмовлено у задоволенні подання про розстрочку виплати штрафу, або у разі несплати засудженим чергового платежу під час призначення штрафу з розстрочкою виплати у строк виплати чергового платежу уповноважений орган з питань пробації через один місяць після закінчення строку сплати штрафу або чергового платежу звертається до суду із заявою про видачу виконавчого листа. Виконавчий лист, виданий судом, надсилається уповноваженим органом з питань пробації до органу державної виконавчої служби для стягнення штрафу в порядку, визначеному законом.

За положеннями ч.6 ст. 26 КВК України, у разі повернення органом державної виконавчої служби виконавчого листа у зв`язку з неможливістю стягнення штрафу уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до частини п`ятої статті 53 Кримінального кодексу України.

Відповідно до ч.6 ст.53 КК України, у разі несплати штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та відсутності підстав для розстрочки його виплати суд замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських робіт із розрахунку одна година громадських робіт за один установлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян або виправними роботами із розрахунку один місяць виправних робіт за двадцять установлених законодавством неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, але на строк не більше двох років.

Згідно з п.10 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статтею 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання, зокрема: про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53 КК України.

Положеннями ст. 6 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

За положеннями п.1 ч.1 ст.80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано протягом двох років, у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати правообмеження, які входять до його змісту, сама до себе. Це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання.

Водночас засуджена до певного виду покарання особа не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.

Так з дня набрання законної сили вироком відносно ОСОБА_7 минуло три роки шість місяців.

Доказів, на підтвердження обставин, визначених положеннями ч.3 ст.80 КК України, які б свідчили про зупинення перебігу давності виконання вироку суду не надано, оскільки в матеріалах справи відсутні дані про ухилення засудженого від відбування покарання, зокрема притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389 КК України.

Так згідно до правового висновку Верховного Суду України у справі №5-324кс15 (постанова від 24 грудня 2015 року) ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Щодо посилання у поданні на факт, притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за ч.5 ст.407 КК України, як на підставу переривання строку виконання вироку, суд заначає наступне.

За приписами ч.4 ст.80 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Разом з тим, з урахуванням принципу презумпції невинуватості, особа вважається не винуватою у вчинені кримінального правопорушення, доки її вину не буде встановлено обвинувальним вироком суду (ст.62 Конституції України, ст.17 КПК України).

Так згідно до наявної у Державному реєстрі судових рішень ухвали Херсонського міського суду Херсонської області від 30.04.2024 року, кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000045 від 25.09.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України було зупинено на підставі ст.335 КПК України, до звільнення ОСОБА_5 з військової служби.

Таким чином, доказів вчинення ОСОБА_5 в період строку виконання вироку суду від 31.08.2022 року, нового злочину, суду не надано.

Окремо слід наголосити, що з урахуванням внесення відомостей про кримінальне правопорушення у вказаноиу кримінальному провадженні до ЄРДР 25.09.2023 року, у разі якщо ОСОБА_5 буде визнано винним у інкримінованому кримінальному правопорушенні, перерваний строк давності виконання вироку від 31.08.2022 року закінчився не пізніше 25.09.2025 року.

Враховуючи, встановленні судом обставини, щодо закінчення строків виконання вироку суду від 31.08.2022 року, подання органу пробації слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання начальника Заводського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Миколаївській, Донецькій та Херсонській областях ОСОБА_4 про заміну несплаченолї суми штрафу на громадські роботи відносно ОСОБА_5 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Заводський районний суд м.Миколаєва протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1