Справа № 194/401/26
Номер провадження 1-кс/194/42/26
У Х В А Л А

про арешт майна

04 березня 2026 року Слідчий суддя Тернівського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернівського міського суду Дніпропетровської області клопотання слідчого СВ ВП № 1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.02.2026 року за №0000089 за ч. 1 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором Самарівського відділу Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.02.2026 року за №0000089 за ч. 1 ст. 286 КК України.

В своєму клопотанні посилається на те, що 15.02.2026 року о 07:10 год. водій ОСОБА_5 (військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 , в званні - молодший сержант, якийй перебуває на посаді оператора безпілотних літальних апаратів 1 відділення безпілотних авіаційних комплексів 2 взводу безпілотних авіаційних комплексів роти безпілотних авіаційних комплексів), керуючи автомобілем марки «Skoda Octavia» р.н. « НОМЕР_2 » рухаючись по автодорозі М-30, що проходить по території Павлоградського району, зі сторони селища Петропавлівка в бік м. Павлоград, під час свого руху не обравши безпечної швидкості для руху та не врахувавши дорожню обстановку, здійснив виїзд на зустрічну смугу руху лівою частиною автомобіля, де допустив зіткнення з автомобілем марки «Mitsubishi L200» р.н. « НОМЕР_3 »(який перебуває на балансі в/ч НОМЕР_4 ) під керуванням водія ОСОБА_6 (військовослужбовця в/ч НОМЕР_4 , який перебуває на посаді головного інженера 1 батальйону обладнання території, в званні майора), який рухався у зустрічному напрямку. Внаслідок ДТП отримали тілесні ушкодження: 1. Водій автомобіля «Skoda Octavia» - ОСОБА_5 - у вигляді: політравми, ЗЧМТ та СГМ , забою шийного хребта , перелому 5 та 9 ребер ліворуч, забою обох легень. 2. Пасажир автомобіля «Skoda Octavia» - ОСОБА_7 (військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 , в званні - солдат, який перебуває на посаді оператора безпілотних літальних апаратів 3 відділення безпілотних авіаційних комплексів 1 взводу безпілотних авіаційних комплексів роти безпілотних авіаційних комплексів) - у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, закритого перелому середньої третини лівої ключиці зі зміщенням. 3. Водій автомобіля «Mitsubishi L200» ОСОБА_6 - у вигляді: закритого перелому вивих голівки правого стегна зі зміщенням, забійної рваної рана передвір`я порожнини рота, садно підборіддя. Попередньо водій тверезий. Обставини встановлюються.

15.02.2026 року, в період часу з 08:54 год. по 11:50 год., було проведено огляд місця дорожньо-транспортної пригоди, а саме автодороги М-30 сполученням «Стрий Умань Кропивницький Знам`янка Дніпро Луганськ Ізварине», поблизу с. Богуслав, Павлоградського району Дніпропетровської області за координатами згідно Google Maps (48.4784619, 36.0040192).

В ході огляду місця дорожньо транспортної пригоди, було виявлено автомобіль марки «MITSUBISHI», модель «L 200», номер шасі НОМЕР_5 , з державним номерним знаком « НОМЕР_3 », зеленого кольору який згідно технічного талону транспортного засобу серія DCT №004507 перебуває на балансі військової частини НОМЕР_4 Збройних сил України, фактичним користувачем якого є ОСОБА_6 та автомобіль марки «Skoda», модель «Octavia», ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_6 , зеленого кольору, з номерним знаком - « НОМЕР_2 » (на момент ДТП з номерним знаком НОМЕР_7 ), власником та фактичним користувачем якого є ОСОБА_5 .

Після огляду автомобіль марки «MITSUBISHI», модель «L 200», номер шасі НОМЕР_5 , з державним номерним знаком « НОМЕР_3 », зеленого кольору який згідно технічного талону транспортного засобу серія НОМЕР_8 перебуває на балансі військової частини НОМЕР_4 Збройних сил України, фактичним користувачем якого є ОСОБА_6 та автомобіль марки «Skoda», модель «Octavia», ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_6 , зеленого кольору, з номерним знаком - « НОМЕР_2 » (на момент ДТП з номерним знаком НОМЕР_7 ), власником та фактичним користувачем якого є ОСОБА_5 - було вилучено та поміщено на територію паркувального майданчика, що розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Тернівка, вул. Перемоги, буд.№16.

15.02.2026 року вилучений автомобіль марки «MITSUBISHI», модель «L 200», номер шасі НОМЕР_5 , з державним номерним знаком « НОМЕР_3 », зеленого кольору та автомобіль марки «Skoda», модель «Octavia», ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_6 , зеленого кольору, з номерним знаком - « НОМЕР_2 » (на момент ДТП з номерним знаком НОМЕР_7 ) - відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України було визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Відповідно до технічного талону транспортного засобу серія НОМЕР_8 автомобіль марки «MITSUBISHI», модель «L 200», номер шасі НОМЕР_5 , з державним номерним знаком « НОМЕР_3 », зеленого кольору перебуває на балансі військової частини НОМЕР_4 Збройних сил України, фактичним користувачем є ОСОБА_6 .

Власником та фактичним користувачем автомобіля марки «Skoda», модель «Octavia», ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_6 , зеленого кольору, з номерним знаком - « НОМЕР_2 » (на момент ДТП з номерним знаком НОМЕР_7 ) є ОСОБА_5 .

Під час досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на автомобіль марки «MITSUBISHI», модель «L200», номер шасі НОМЕР_5 , з державним номерним знаком « НОМЕР_3 », зеленого кольору та автомобіль марки «Skoda», модель «Octavia», ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_6 , зеленого кольору, з номерним знаком - « НОМЕР_2 » (на момент ДТП з номерним знаком НОМЕР_7 ), з обов`язковою забороною розпорядження, користування та відчуження арештованим майном, оскільки є реальна загроза знищення, переробки або приховування вищезазначеного речового доказу, що недопустимо та унеможливить подальше розслідування та прийняття законного рішення по кримінальному провадженню.

Слідчий підтримав клопотання про арешт майна та просив його задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в клопотанні

Прокурор в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримує в повному обсязі.

Користувач майна ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлений своєчасно та належним чином.

Володілець та користувач майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлений своєчасно та належним чином.

Представник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_8 надав суду заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку із хворобою ОСОБА_5 .

Слідчий суддя, вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання представника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_8 з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Так, як слідує з заяви про відкладення поданою адвокатом ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 , останній просить відкласти розгляд справи у зв`язку з хворобою ОСОБА_9 , який знаходиться на стаціонарному лікуванні з 20.02.2026 року, тобто вже тривалий час. При цьому не зазначає, який час ще буде знаходиться на лікуванні ОСОБА_10 , та які доводи останній може надати слідчому судді при розгляді клопотання про арешт майна, які не міг би надати його представник адвокат ОСОБА_8 . Останній у судове засідання не з`явився та заяв про розгляд клопотання в режимі відеоконференції не подавав, а також не зазначав про неможливість з`явитися у судове засідання, з урахуванням ордеру, який не обмежує його повноваження. Отже, слідчий суддя з урахуванням наведених доводів, вважає, що останні намагаються затягнути розгляд справи. Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що підстав для відкладення розгляду клопотання не має, та останнє повинно бути розглянуто в строк передбачений ч.1 ст. 172 КПК України.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах прихожу до наступних висновків.

Слідчий суддя враховує, що клопотання слідчого відповідає вимогам ст. 171 КПК України та подано у строк передбачений ч. 5 ст. 171 КПК України.

З матеріалів клопотання вбачається, що відомості по кримінальному провадженню за №0000089 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.02.2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Відповідно до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 15.02.2026 року було вилучено: 1) автомобіль марки «MITSUBISHI», модель «L 200», номер шасі НОМЕР_5 , з державним номерним знаком « НОМЕР_3 », зеленого кольору, та 2) автомобіль марки «Skoda», модель «Octavia», ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_6 , зеленого кольору, з номерним знаком - « НОМЕР_2 » (на момент ДТП з номерним знаком НОМЕР_7 ), які в подальшому згідно з постановою слідчого СВ ВП № 1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області від 15.02.2026 року визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Відповідно до технічного талону транспортного засобу серія НОМЕР_8 автомобіль марки «MITSUBISHI», модель «L 200», номер шасі НОМЕР_5 , з державним номерним знаком « НОМЕР_3 », зеленого кольору перебуває на балансі військової частини НОМЕР_4 Збройних сил України, фактичним користувачем є ОСОБА_6 .

Володільцем та фактичним користувачем автомобіля марки «Skoda», модель «Octavia», ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_6 , зеленого кольору, з номерним знаком - « НОМЕР_2 » (на момент ДТП з номерним знаком НОМЕР_7 ) є ОСОБА_5 .

Постановами слідчого СВ ВП № 1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області від 15.02.2026 року в межах кримінального провадження призначено експертизи технічного стану транспортних засобів 1) автомобіля марки «MITSUBISHI», модель «L 200», номер шасі НОМЕР_5 , з державним номерним знаком « НОМЕР_3 », зеленого кольору; 2) автомобіля марки «Skoda», модель «Octavia», ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_6 , зеленого кольору, з номерним знаком - « НОМЕР_2 » (на момент ДТП з номерним знаком НОМЕР_7 ).

У відповідності з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п. 1-3 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведене, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону. А отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Проте, попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що вказане майно відповідає критеріям речового доказу по розслідуваному кримінальному провадженню, оскільки вказані транспортні засоби, могли зберегти на собі сліди, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, можуть мати відношення до ДТП та її наслідків, що з врахуванням необхідності проведення експертиз, свідчить про необхідність накладення арешту на вказане майно.

Майно, яке має ознаки речового доказу може вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя враховує, що відомості внесенні до ЄРДР за №0000089 від 15.02.2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, тобто на теперішній час досудове розслідування перебуває на початковій стадії і для забезпечення доказів у кримінальному провадженні звернення до суду слідчим з клопотанням про накладення арешту на майно є цілком обґрунтованим та потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна для виконання завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України, та завдань арешту майна, які передбачені в абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, і тому, врахувавши розумність та співрозмірність обмеження права власності, вважаю за необхідне клопотання слідчого задовольнити та накласти арешт на вищезазначене вилучене майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

Аналізуючи матеріали провадження, приходжу до висновку, що слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити достатність підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Заборона користування, відчуження та розпорядження вказаним майном забезпечить збереження речових доказів та не призведе до їх знищення, переробки або приховування.

Також, слідчий суддя звертає увагу на те, що обмеження майнових прав відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України має тимчасовий характер і повинно бути негайно припинено, якщо у ході подальшого досудового розслідування або за результатами судового розгляду не підтвердиться, що це майно є предметом, доказом кримінального правопорушення. Крім того, слідчий суддя враховує те, що власник майна має право звернутися до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту, одразу ж, після зникнення підстав для його застосування.

З огляду на викладене, врахувавши розумність та співрозмірність обмеження права власності, а також враховуючи думку слідчого, слідчий суддя вважає за необхідне у зв`язку з метою забезпечення збереження речових доказів та недопустимості знищення, переробки або приховування зазначеного майна, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, накласти арешт на вилучене майно, шляхом заборони осіб на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном, у зв`язку з чим, клопотання слідчого підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 94,98,100,132,170-173 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ ВП №1 Павлоградського РВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.02.2026 року за №0000089 за ч. 1 ст. 286 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди 15.02.2026 року, шляхом позбавлення права осіб на відчуження, розпорядження та користування вилученим майном, з метою забезпечення збереження речових доказів, а саме на:

- автомобіль марки «MITSUBISHI», модель «L 200», номер шасі НОМЕР_5 , з державним номерним знаком « НОМЕР_3 », зеленого кольору який згідно технічного талону транспортного засобу серія DCT №004507 перебуває на балансі військової частини НОМЕР_4 Збройних сил України, фактичним користувачем якого є ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- автомобіль марки «Skoda», модель «Octavia», ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_6 , зеленого кольору, з номерним знаком - « НОМЕР_2 » (на момент ДТП з номерним знаком НОМЕР_7 ), володільцем та фактичним користувачем якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Копія ухвали негайно після її постановлення вручається прокурору.

Виконання ухвали доручити слідчому СВ ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, тоді особа може подати апеляційну скаргу протягом п`яти днів з дня її отримання.

Слідчий суддя ОСОБА_1