Житомирський апеляційний суд
Справа №296/9446/21 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-кп/4805/205/26
Категорія ч.1 ст.382 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2026 року колегія суддів Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю

секретаря: ОСОБА_5

обвинуваченого: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

представника потерпілої-

адвоката: ОСОБА_8

прокурора: ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження №0000706 за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 , представника потерпілої ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_8 на вирок Корольовського районного суду м.Житомира від 08 липня 2025 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше несудимого,

визнано невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України та виправдано на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України, у зв`язку з не доведенням, що в його діях є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.382 КК України.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_11 про стягнення моральної шкоди залишено без розгляду.

ВСТАНОВИЛА:

Як зазначено у вироку, за версією органу досудового розслідування, ОСОБА_6 проживав за адресою в АДРЕСА_3 разом з дружиною ОСОБА_11 та їх неповнолітнім сином ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 27 травня 2020 року ОСОБА_11 було подано до суду позовні заяви про розірвання шлюбу з ОСОБА_6 та про поділ спільно нажитого майна подружжя. Третіми особами, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача в справі про поділ майна подружжя залучено Приватне підприємство «Українська дистрибуційна система» (), Приватне підприємство «Салікс» () та Товариство з обмеженою відповідальністю «СП САН ДЕКОР» (), кінцевим бенефінціарним власником яких є ОСОБА_6 .

В липні 2020 року Корольовським районним судом міста Житомира відкрито провадження у справі №296/4406/20 за позовом ОСОБА_11 , поданим 27 лютого 2020 року, про розірвання шлюбу з ОСОБА_6 та визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

10 червня 2020 року Богунським районним судом міста Житомира відкрито провадження в справі №295/6291/20 про поділ майна подружжя. Ухвалами судді Богунського районного суду міста Житомира від 04.06.2020 і 26.06.2020 та ухвалою судді Корольовського районного суду міста Житомира від 02.08.2021 року в справі №295/6291/20 здійснено забезпечення позову про поділ майна подружжя шляхом накладення арешту на вісімнадцять об`єктів рухомого майна та ряд об`єктів нерухомого майна, власниками яких є Приватне підприємство «Українська дистрибуційна система» та Товариство з обмеженою відповідальністю «СП САН ДЕКОР».

Юридичними особами, кінцевим бенефінціарним власником яких є ОСОБА_6 , неодноразово оскаржувались ухвали про накладення арешту на рухоме та нерухоме майно, однак застосоване судами забезпечення позову про поділ майна залишено в силі.

На ґрунті неприязного відношення, що виникло у ОСОБА_6 до ОСОБА_11 , у зв`язку з ініціюванням останньою судової справи про поділ майна подружжя, позовними вимогами в якій є компенсація половини вартості майна, внесеного до статутних капіталів Приватного підприємства "Українська дистрибуційна система", Приватного підприємства "Салікс" та Товариства з обмеженою відповідальністю "СП САН ДЕКОР" та визнання за ОСОБА_11 права власності на 1/2 майна Приватного підприємства "Українська дистрибуційна система", Приватного підприємства "Салікс" та Товариства з обмеженою відповідальністю "СП САН ДЕКОР", ОСОБА_6 вирішив здійснити умисні протиправні дії з метою завдання шкоди правам та інтересам ОСОБА_11 за наступних обставин.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, направлену на грубе порушення трудових та інших майнових прав ОСОБА_11 , достовірно знаючи, що вимогами ст.44, ст.47 і ч.1 ст.116 КЗпП України встановлено обов`язок роботодавця виплатити працівникові при припиненні трудового договору з підстав, зазначених, зокрема, у пункті 5 частини першої статті 41, вихідну допомогу у розмірі не менше ніж шестимісячний середній заробіток в день звільнення, ОСОБА_6 одноосібно, в порушення зазначених вимог закону, не виплатив ОСОБА_11 передбачену трудовим законодавством вихідну допомогу, що підтверджується Наказом №70К (розпорядження) від 18.08.2020 року про припинення трудового договору (контракту), яким бухгалтерії ТОВ «СП САН ДЕКОР» наказано провести розрахунок по виплаті компенсації тільки за невикористані дні відпустки.

В подальшому, ОСОБА_11 звернулася з питанням невиплати вихідної допомоги при звільненні до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «СП САН ДЕКОР», і рішенням Короловського районного суду м. Житомира від 17.02.2021 року в справі №295/7846/20, яке набрало законної сили 24.03.2021р., стягнуто з ТОВ «СП САН ДЕКОР» на користь ОСОБА_11 126000 грн. невиплаченої вихідної допомоги при звільненні та 114396,45 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Так, у Корольовському відділі державної виконавчої служби у м. Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, у відділі на примусовому виконанні перебувало зведене виконавче провадження, яке внесено до Автоматизованої системи виконавчого провадження за №65247043 з виконання виконавчих листів №295/7846/20, виданих 15.04.2021р. Корольовським районним судом м. Житомира про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «СП САН ДЕКОР», директором якого являється ОСОБА_6 , на користь ОСОБА_11 не виплаченої вихідної допомоги при звільненні в розмірі 126000 грн. та стягнення з ТОВ «СП САН ДЕКОР» на користь потерпілої середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 114396 грн. 45 коп.

В зв`язку з не виконанням судового рішення державним виконавцем 20.04.2021 р. було винесено постанови про відкриття виконавчого провадження, копії якої рекомендованим листом направлено на адреси сторін виконавчого провадження та відповідно до ч. 6 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» повідомлено боржника в особі ОСОБА_6 про необхідність виконання рішення протягом 10 робочих днів. Згідно трекінгу відстеження поштового відправлення ДП «Укрпошта», постанови про відкриття виконавчого провадження боржником отримано 23.04.2021р.

Керівнику ТОВ «СП САН ДЕКОР» ОСОБА_6 07.05.2021 р. державним виконавцем направлено вимогу щодо надання декларації про майно боржника юридичної особи, а також попереджено про кримінальну відповідальність за невиконання судового рішення.

З метою ухилення від виконання рішення Корольовського районного суду міста Житомира від 24 лютого 2021 року в справі №295/7846/20 представником ТОВ «СП САН ДЕКОР» до суду подано заяву про перегляд заочного рішення Корольовського районного суду міста Житомира, у задоволенні якої 12.05.2021р. було відмовлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про арешт коштів боржника, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти рахунків, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника. Також окремою постановою державним виконавцем у виконавчому провадженні №65206026 винесено постанову на арешт всього майна боржника ТОВ «СП САН ДЕКОР».

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що він, як директор Товариства з обмеженою відповідальністю «СП САН ДЕКОР», тобто будучи особою, наділеною організаційно-розпорядчими функціями у вказаному Товаристві, діючи умисно, достовірно знаючи про наявність рішення Корольовського районного суду міста Житомира від 24 лютого 2021 року в справі №295/7846/20, яке набрало законної сили 24.02.2021р., будучи ознайомленим зі змістом судового рішення, ухилявся від його виконання, маючи реальну можливість його виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Умисні дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.1 ст.382 КК України як умисне невиконання рішення суду, що набрало законної сили.

Суд, вважав, що висунуте ОСОБА_6 обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, не знайшло свого підтвердження, оскільки при судовому розгляді не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад інкримінованого кримінального правопорушення, а тому виправдав його.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 1000 нмдг.

Вважає, що вирок суду є незаконним та підлягає скасуванню через невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Вказує, що суд залишив поза увагою пояснення свідка ОСОБА_13 , яка показала, що ОСОБА_6 надав вказівки своїм підлеглим не реагувати на документи, які надходили з ДВС, які свідчать по свідоме ухилення від виконання рішення суду.

Крім того, твердження обвинуваченого про необізнаність з рішенням суду є помилковими, оскілки в матеріалах цивільної справи є наявна заява представника відповідача про відкладення розгляду справи датовані 04.02.2021 та 24.02.2021 року, що свідчить про активну участь у розгляді цивільної справи.

В апеляційній скарзі представник потерпілої ОСОБА_11 адвокат ОСОБА_8 просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України та призначити йому найсуворіше покарання. Задовольнити цивільний позов у повному обсязі.

Стверджує, що суд не надав належної оцінки показанням свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , з яких вбачається, що обвинувачений знав про рішення суду.

Крім того, не надано належної оцінки Акту державного виконавця від 13.05.2021 року.

Вказує, що залишення без розгляду цивільного позову потерпілої є порушенням її прав.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора та представника потерпілої ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_8 , які підтримали апеляційні скарги, заперечення обвинуваченого та захисника на апеляційні скарги, перевіривши матеріали провадження, відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Згідно ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відповідно до положень ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, судовий розгляд проведено з дотриманням норм КПК України. Суд дав оцінку як окремо кожному доказу, так і усім зібраним у кримінальному провадженні доказам у їх сукупності та взаємозв`язку щодо їх допустимості, достовірності та достатності, на що вказує наведений у вироку аналіз доказів, з яким погоджується і апеляційний суд.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлюється принцип, відповідно до якого кожен, кого обвинувачено у вчиненні злочину, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Аналогічний принцип сформульовано у ст.62 Конституції України, яка встановлює, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст.17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Згідно ч. 2 ст. 327 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і постановляється лише при умові, коли в ході судового розгляду винність підсудного у вчиненні злочину доведена. За змістом закону, за відсутності достатніх і допустимих доказів, а також наявності сумнівів у доведеності вини, постановляється виправдувальний вирок.

Відповідно до ч. 1 ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється, якщо не доведено, що: вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим; в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Суд першої інстанції здійснюючи судовий розгляд з дотримання загальних засад кримінального провадження, в межах висунутого обвинувачення, повно, всебічно та об`єктивно дослідив докази, надані стороною обвинувачення, та дійшов висновку, що пред`явлене обвинувачення ОСОБА_6 не знайшло свого підтвердження в суді, з такими висновками суду погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

Так, в ході судового розгляду ОСОБА_6 свою вину у вчиненні даного кримінального правопорушення не визнав повністю, цивільний позов потерпілої ОСОБА_11 про відшкодування моральної шкоди в розмірі 1950000 гривень не визнав в повному обсязі. Пояснив, що середині квітня 2021 р. підприємством було отримано рішення суду від 24.02.2021 р. Було подано заяву про перегляд заочного рішення, однак судом було відмовлено. Вказане рішення оскаржувалося до Житомирського апеляційного суду, ухвалою суду апеляційної інстанції рішення суду першої інстанції частково скасовано. В кінці травня 2021 р. отримав від державного виконавця вимогу щодо надання декларації про майно боржника юридичної особи та протягом травня погасили заборгованість. Інших рахунків не відкривали. На запитання прокурора пояснив, що не знав про наявність заочного рішення, протягом травня 2021р. рішення було виконано повністю. На запитання представника потерпілої ОСОБА_15 пояснив, що не пам`ятає, чи надходила йому копія позовної заяви, не пам`ятає чи приймав участь у справі адвокат, судові повістки про виклик до суду не надходили, вказівок бухгалтерам щодо невиплати грошових коштів він не надавав. На запитання адвоката пояснив, що в середині травня 2021 р. приходили представники державної виконавчої служби, останні були допущені на територію підприємства, здійснювали опис майна, перешкод в їх діяльності не було. Ствердив, що рішення ним було виконано добровільно. В травні 2021 р. дізнався про те, що на майно накладено арешт. На запитання суду ствердив, що рішення було виконано в повному обсязі в травні 2021р. Вказівок щодо невиконання рішення він не надавав, перший платіж на виконання рішення був на початку травня - 06.05.2021 р., сплачували частинами, виконавче провадження було закрито 03.06.2021 р. в зв`язку із повним виконанням.

Зазначених показань ОСОБА_6 дотримався і в ході апеляційного перегляду даної справи. Просив вирок залишити без зміни.

Потерпіла ОСОБА_11 пояснила, що з 2000 р. по 2020 р. перебувала у шлюбі з ОСОБА_6 , мали сімейний прибутковий бізнес. Через погіршення стосунків між нею та ОСОБА_6 та тривалого неприязного відношення через подані нею позов про поділ майна подружжя, забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно підприємства, обвинувачений своїми діями змусив її написати заяву про звільнення, так як звільнити її було важко. Як засновник підприємства, ОСОБА_6 мав право прийняти рішення про звільнення, вона просила звільнити її «по людські», проте марно. Так як при звільненні їй не виплачено вихідну допомогу в день звільнення, вона звернулася до суду з позовом до ТОВ «СП Сан Декор» та рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 17.02.2021 р., яке набрало законної сили, на її користь стягнуто грошові кошти. На примусовому виконанні в ДВС Корольовського району перебувало виконавче провадження за виконавчими листами про стягнення з ПП «СП Сан Декор», директором якого був ОСОБА_6 , на її користь вихідної допомоги при звільненні та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнення. ОСОБА_6 знав про наявність відкритого виконавчого провадження, ухилявся від виконання судового рішення, державним виконавцем було винесено постанову про арешт коштів боржника, що містяться на відкритих рахунках. ОСОБА_6 переховувався від державних виконавців, уникав спілкування, по приїзду працівників поліції на роботу там казали, що його на місці немає. Виконавча служба змогла зобов`язати підприємство виконати рішення суду тоді, коли наклали арешт на майно підприємства.

Свідок ОСОБА_16 пояснила, що знайома з потерпілою на протязі п`яти років (сусіди), з обвинуваченим не знайома. Зі слів потерпілої, між нею та чоловіком був конфлікт, казала про те, що розлучаються.

Свідок ОСОБА_14 пояснила, що є працівником ПП «УДС», після звільнення ОСОБА_11 керівником став ОСОБА_6 . Кадрова служба зробила наказ, ОСОБА_6 його підписав. Все відбувалося практично в один і той же період. Вона нараховувала заробітну плату ОСОБА_11 при звільненні, на запитання «яким чином виплачувати гроші?» директор відповів, що ми неправильно розуміємо статтю закону, через якийсь період часу після звільнення потерпілої ОСОБА_6 просив надати йому відомості первинних бухгалтерських документів по 2020 р.

Свідок ОСОБА_17 пояснила, що являється бухгалтером в ПП «УДС». Причини звільнення потерпілої з посади їй не відомі, наказу про її звільнення не бачила, збори не проводилися.

Свідок ОСОБА_13 пояснила, що чітка причина звільнення ОСОБА_11 їй не відома, ОСОБА_6 сказав підготувати наказ про звільнення потерпілої. Вона, готувала проект наказу про звільнення ОСОБА_11 , надавала ОСОБА_6 для перевірки та підпису, інформацію щодо статті та причини звільнення потерпілої надав ОСОБА_6 . Разом із наказом був протокол загальних зборів. Відомо, що ще до моменту звільнення за вказівкою ОСОБА_6 у потерпілої зник доступ до робочої програми (надав вказівку адміністратору налаштування програм про відключення їй доступу). Звільнення потерпілої співпало із процесом їх розлучення та поділом майна між подружжям. Виконавчий лист про стягнення коштів при звільненні потерпілої на підприємство надійшов в кінці грудня 2020 р. на початку січня 2021 р., виплату здійснили в січні 2021 р. ( у встановлені строки), дані операції здійснював бухгалтер з ПП «УДС» (на той час ОСОБА_18 ). З приводу документів, що надходили з виконавчої служби по вихідній допомозі, ОСОБА_6 казав про те, що «поки нічого не робити». На запитання потерпілої пояснила, що директору ОСОБА_6 було відомо про перебування потерпілої на лікарняному при оголошенні наказу про звільнення, про необхідність виплати шести окладів при звільненні йому було відомо, всі рішення, статути знаходились в сейфі в бухгалтерії. Про наявність рішення засновника від 08.10.2014 р. про встановлення заробітної плати потерпілій в сумі 3750 грн з внесенням змін до штатного розпису їй не було відомо, такого рішення вона не бачила. Всі розрахункові відомості головний бухгалтер затверджувала у ОСОБА_6 , ОСОБА_6 мав доступ до обох баз підприємства, розуміється в програмі 1С.

Свідок ОСОБА_18 надала наступні показання. Знайома з обвинуваченим та потерпілою, раніше працювали разом на ПП «УДС» (обвинувачений був директором, потерпіла - колега по роботі), була на посаді бухгалтера, працювала з березня 2020 р. по серпень 2022 р. Причини та обставини звільнення потерпілої ОСОБА_11 з ПП «УДС» не пам`ятає. До обов`язків входило проведення платіжних доручень, операції, пов`язані з касою, заробітню плату не нараховувала.

Допитана в свідок ОСОБА_19 пояснила, що з 2020 року працює в Корольовському ВДВС. Було два виконавчих провадження про стягнення заробітної плати та вихідної допомоги з ТОВ «СП Сан Декор» на користь ОСОБА_11 . Справа закрита в 2021 році, за пів року 2021 р. кошти стягнено. Під час виконання стягнення описувалося майно, були арешти коштів/рахунків, майна, виїзди на підприємство (2 рази), виїжджали з адвокатом Грабчуком, проводився опис, в подальшому, документи надсилались підприємству. Арешт накладався в межах виконавчого провадження, в загальному сума була близько 200 тис. грн. При виїзді ОСОБА_6 не був присутнім, перешкод на вхід до підприємства не було, проте їх не одразу пустили на територію, охорона зізвонювалася з керівником, потім вільно зайшли через охорону. На запитання представника потерпілої пояснила, що про відкриття виконавчого провадження повідомляються стягувач та боржник, шляхом надсилання поштових відправлень. Після примусових дій (арешт коштів/рахунків, опис та арешт майна) постанова була виконана (на депозитний рахунок надійшли кошти), боржником було виконане рішення суду, реалізація майна не проводилась.

Свідок ОСОБА_20 та ОСОБА_21 не повідомили суду обставин, що стосуються справи, а лише вказали про наявність напружених стосунків між обвинуваченим та потерпілою.

Крім того, на підтвердження винуватості органом досудового розслідування надано наступні докази, які суд оцінив у сукупності.

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 05.08.2021 року, за номером кримінального провадження 0001438 внесено відомості до ЄРДР з приводу надходження 05.08.2021р. до Житомирського РУП звернення державного виконавця Корольовського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрально Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) щодо невиконання ухвали Корольовського районного суду м. Житомира (справа №296/7846/20) ТОВ «СП Сан Декор».

Згідно письмового повідомлення державного виконавця Корольовського ВДВС у м. Житомирі ОСОБА_22 про вчинення кримінального правопорушення (в порядку ст. 214 КПК України) від 17.05.2021р. №19.22/15/2021/7/52777, адресованого Житомирському відділу поліції ГУНП в Житомирській області, остання просить прийняти та невідкладно зареєструвати повідомлення Корольовського ВДВС у м. Житомирі до ЄРДР про вчинення керівником ТОВ «СП Сан Декор» ОСОБА_6 злочину, передбаченого ст. 382 КК України, розпочати за вказаним повідомленням про вчинення злочину досудове розслідування у формі досудового слідства за вчинення дій, які мають ознаки складу злочину, передбаченого ст. 382 КК України, про що повідомити Корольовський ВДВС у м. Житомирі письмово у встановленому законом порядку.

Згідно копії письмової заяви ОСОБА_11 від 15.04.2021р. про примусове виконання рішення суду, адресованої Корольовському ВДВС у м. Житомирі, остання просить прийняти до виконання рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 24.02.2021р. у справі №296/7846/20 за позовом ОСОБА_11 до ТОВ «СП Сан Декор», третя особа ОСОБА_6 , про стягнення невиплаченої вихідної допомоги та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Згідно копії виконавчого листа у справі №296/7846/20, виданого Корольовським районним судом м. Житомира 15.04.2021р., рішенням від 24.02.2021р. за позовом ОСОБА_11 до ТОВ «СП Сан Декор», третя особа ОСОБА_6 , про стягнення невиплаченої вихідної допомоги при звільненні та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, вирішено стягнути з ТОВ «СП Сан Декор» на користь ОСОБА_11 невиплаченої вихідної допомоги при звільненні в розмірі 126 000 грн. Рішення суду набрало чинності 29.03.2021р.

Постановою про відкриття виконавчого провадження (ВП 65206026) від 20.04.2021р., державним виконавцем Корольовського ВДВС ОСОБА_23 , за результатами розгляду заяви ОСОБА_11 про примусове виконання за виконавчим листом №296/7846/20, виданого 15.04.2021р. Корольовським районним судом м. Житомира, відкрито виконавче провадження на підставі вказаного виконавчого листа про стягнення з ТОВ «СП Сан Декор» на користь ОСОБА_11 невиплаченої вихідної допомоги при звільненні в розмірі 126 000 грн., із зобов`язанням боржника подати декларацію про доходи та майно, з повідомленням боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей, з направленням копії постанови сторонам виконавчого провадження.

Згідно копій фіскальних чеків відділення поштового зв`язку Житомирської дирекції АТ «Укрпошта» від 21.04.2021р., на адреси ТОВ «СП Сан Декор» (повідомлення 997, 006), ОСОБА_11 направлено рекомендовані листи.

Згідно трекеру «Укрпошта» за параметром перевірки статусу відстеження повідомлення 006, відправлення прийняте 21.04.2021р., з надходженням на сортувальний центр, 23.04.2021р. прямує до точки видачі/доставки, 23.04.2021р. перебуває у точці видачі/доставки, 23.04.2021р. відправлення вручено за довіреністю.

Згідно трекеру «Укрпошта» за параметром перевірки статусу відстеження повідомлення 997, відправлення прийняте 21.04.2021р., з надходженням на сортувальний центр, 23.04.2021р. прямує до точки видачі/доставки, 23.04.2021р. перебуває у точці видачі/доставки, 23.04.2021р. відправлення вручено за довіреністю.

Постановою про арешт коштів боржника (ВП 65206026) від 22.04.2021р., державним виконавцем Корольовського ВДВС ОСОБА_23 , з підстав невиконання боржником ТОВ «СП Сан Декор» рішення суду за виконавчим листом 296/7846/20, виданого 15.04.2021р. Корольовським районним судом м. Житомира, накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ТОВ «СП Сан Декор» у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору 266436,09 гривень., з направленням копії постанови на виконання до банківських, інших фінансових установ, та сторонам виконавчого провадження.

Постановою про арешт майна боржника (ВП 65206026) від 22.04.2021р., державним виконавцем Корольовського ВДВС ОСОБА_23 , з метою забезпечення виконання зобов`язань за виконавчим листом 296/7846/20, виданого 15.04.2021р. Корольовським районним судом м. Житомира, накладено арешт на все майно, що належить боржнику ТОВ «СП Сан Декор», у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору 266436,09 гривень., з направленням копії постанови на виконання в органи та установи, які посвідчують договори відчуження майна чи проводять його перереєстрацію на іншого власника, та сторонам виконавчого провадження.

Згідно письмового попередження державного виконавця Корольовського ВДВС у м. Житомирі ОСОБА_22 від 07.05.2021р. №19.22/20/2021/7/48820, адресованого керівнику ТОВ «СП Сан Декор» ОСОБА_6 , на адресу керівника направлено попередження про кримінальну відповідальність за ст. 382 КК України за невиконання судових рішень, а саме виконавчих документів за №296/7846/20, видані Корольовським районним судом м. Житомира про стягнення з ТОВ «СП Сан Декор» на користь ОСОБА_11 заборгованості на загальну суму 266436, 09 грн., з роз`ясненням вимог ч. 4 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно письмової вимоги державного виконавця Корольовського ВДВС у м. Житомирі ОСОБА_22 від 07.05.2021р. №19.22/20/2021/7/48821, адресованого керівнику ТОВ «СП Сан Декор» ОСОБА_6 , на адресу керівника направлено вимогу про надання до 12.05.2021р. декларації про доходи та майно боржника юридичної особи, з повідомленням про наслідки неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей щодо притягнення винних осіб до відповідальності, із роз`ясненням вимог ч. 4 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно копій фіскальних чеків відділення поштового зв`язку Житомирської дирекції АТ «Укрпошта» від 08.05.2021р., на адресу керівника ТОВ «СП Сан Декор» (повідомлення 420, 439) направлено рекомендовані листи.

Згідно трекеру «Укрпошта» за параметром перевірки статусу відстеження повідомлення 420, відправлення прийняте 08.05.2021р., з надходженням на сортувальний центр, 11.05.2021р. прямує до точки видачі/доставки, 11.05.2021р. перебуває у точці видачі/доставки.

Згідно трекеру «Укрпошта» за параметром перевірки статусу відстеження повідомлення 439, відправлення прийняте 08.05.2021р., з надходженням на сортувальний центр, 11.05.2021р. прямує до точки видачі/доставки, 11.05.2021р. перебуває у точці видачі/доставки.

Згідно копії письмової заяви ОСОБА_11 від 15.04.2021р. про примусове виконання рішення суду, адресованої Корольовському ВДВС у м. Житомирі, остання просить прийняти до виконання рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 24.02.2021р. у справі №296/7846/20 за позовом ОСОБА_11 до ТОВ «СП Сан Декор», третя особа ОСОБА_6 , про стягнення невиплаченої вихідної допомоги та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Згідно копії виконавчого листа у справі №296/7846/20, виданого Корольовським районним судом м. Житомира 15.04.2021р., рішенням від 24.02.2021р. за позовом ОСОБА_11 до ТОВ «СП Сан Декор», третя особа ОСОБА_6 , про стягнення невиплаченої вихідної допомоги при звільненні та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, вирішено стягнути з ТОВ «СП Сан Декор» на користь ОСОБА_11 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 114 396 грн 46 коп. Рішення суду набрало чинності 29.03.2021р.

Постановою про відкриття виконавчого провадження (ВП 65205797) від 20.04.2021р., державним виконавцем Корольовського ВДВС ОСОБА_23 , за результатами розгляду заяви ОСОБА_11 про примусове виконання за виконавчим листом №296/7846/20, виданого 15.04.2021р. Корольовським районним судом м. Житомира, відкрито виконавче провадження на підставі вказаного виконавчого листа про стягнення з ТОВ «СП Сан Декор» на користь ОСОБА_11 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 114 396 грн 46 коп, із зобов`язанням боржника подати декларацію про доходи та майно, з повідомленням боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей, з направленням копії постанови сторонам виконавчого провадження.

Постановою про арешт коштів боржника (ВП 65206026) від 26.04.2021р., державним виконавцем Корольовського ВДВС ОСОБА_23 , з підстав невиконання боржником ТОВ «СП Сан Декор» рішення суду за виконавчим листом 296/7846/20, виданого 15.04.2021р. Корольовським районним судом м. Житомира, накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ТОВ «СП Сан Декор», у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору 266436,09 гривень., з направленням копії постанови на виконання до банківських, інших фінансових установ, та сторонам виконавчого провадження.

Письмовою заявою ОСОБА_11 від 12.05.2021р., адресованої начальнику Корольовського ВДВС, остання просить долучити до матеріалів виконавчого провадження ухвалу суду від 12.05.2021р. відносно ТОВ «СП Сан Декор».

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 12.05.2021р., за результатами розгляду заяви представника ТОВ «СП Сан Декор» ОСОБА_7 про перегляд заочного рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 24.02.2021р. у справі №296/7846/20 за позовом ОСОБА_11 до ТОВ «СП Сан Декор», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_6 про стягнення вихідної допомоги при звільненні та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, заяву ТОВ «СП Сан Декор» залишено без задоволення.

Згідно копії акту державного виконавця від 13.05.2021р., державним виконавцем Корольовського ВДВС у м. Житомирі ОСОБА_23 , при примусовому виконанні виконавчих листів №296/7846/20 від 15.04.2021р., виданого Корольовським районним судом м. Житомира про стягнення з ТОВ «СП Сан Декор» на користь ОСОБА_11 невиплаченої вихідної допомоги при звільненні в розмірі 126 000 грн та стягнення з ТОВ «СП Сан Декор» на користь ОСОБА_11 середній заробіток за час затримки розрахунку в розмірі 114396,45 грн, складеного за участю понятих ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , в присутності представника стягувача ОСОБА_26 та старшого державного виконавця ОСОБА_27 , встановлено: 13.05.2021р. о 14 год 00 год було здійснено вихід за адресою у м. Житомирі, вул. Параджанова, 82, з метою відібрання пояснень у керівника ТОВ «СП Сан Декор» ОСОБА_6 щодо невиконання виконавчих документів, однак керівника за адресою не виявлено, відкрив ворота підприємства охоронець, який зателефонував керівнику та повідомив, що ОСОБА_6 відсутній. До воріт підприємства вийшов заступник керівника ОСОБА_28 , який відмовився надавати будь яку інформацію та документацію щодо даного підприємства, тому державним виконавцем було прийнято рішення здійснити опис та арешт майна ТОВ «СП Сан Декор».

Згідно письмової вимоги державного виконавця Корольовського ВДВС у м. Житомирі ОСОБА_22 від 17.05.2021р. №19.22/8/2021/7/52748, адресованого керівнику ТОВ «СП Сан Декор» ОСОБА_6 , на адресу керівника направлено вимогу про надання до 24.05.2021р. інформації щодо місцезнаходження автонавантажувача GP30N CAT, ET13FL00809, 2009 року виготовлення США, із роз`ясненням вимог ч. 4 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», та положень ст. 382 КК України.

Вказані докази, в своїй сукупності, дають підстави колегії суддів дійти наступних висновків.

В Корольовському відділі державної виконавчої служби у м. Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, у відділі на примусовому виконанні перебувало зведене виконавче провадження, яке внесено до автоматизованої системи виконавчого провадження за №65247043 з виконання виконавчих листів №296/7846/20, виданих 15.04.2021р. та Корольовським районним судом м. Житомира про стягнення з ТОВ «СП САН ДЕКОР» на користь потерпілої ОСОБА_11 невиплаченої вихідної допомоги при звільненні в розмірі 126 000 грн. та стягнення з ТОВ «СП САН ДЕКОР» на користь потерпілої середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 114396 грн. 45 коп.

Постановою державного виконавця від 20.04.2021 р. відкрито виконавче провадження.

У зв`язку з невиконанням судового рішення державним виконавцем 22.04.2021 р. та 26.04.2021 р. винесено постанови про арешт коштів боржника.

28.04.2021 р. ТОВ «СП Сан Декор» звернулося Корольовського відділу ДВС у м.Житомирі із клопотанням відкласти проведення виконавчих дій у виконавчих провадженнях до вирішення заяв ТОВ «СП Сан Декор» про перегляд заочного рішення.

Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 12.05.2021 р. залишено без задоволення заяву представника ТОВ «СП Сан Декор» ОСОБА_7 про перегляд заочного рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 24.02.2021р. у справі №296/7846/20.

17.05.2021 р. ТОВ «СП Сан Декор» звернулось через Корольовський районний суд м. Житомира із апеляційною скаргою на заочне рішення.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 13.07.2021 р., за результатами розгляду апеляційної скарги ТОВ « СП Сан Декор» на заочне рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 24.02.2021р. апеляційну скаргу ТОВ «СП Сан Декор» задоволено частково, заочне рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 24.02.2021р. скасовано, ухвалено нове судове рішення про часткове задоволення позову. Стягнуто з ТОВ «СП Сан Декор» на користь ОСОБА_11 36000 невиплаченої вихідної допомоги при звільненні, 33538,46 грн середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 03.02.2021р. по 13.07.2021р. та 1738, 45 грн судових витрат. В решті позовних вимог відмовлено.

Згідно постанови державного виконавця Корольовського ВДВС у м. Житомирі ОСОБА_23 про закінчення виконавчого провадження від 03.06.2021р., борг сплачено з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження на депозитний рахунок Корольовського ВДВС та перераховано, згідно платіжних доручень №6309, 6478, 6479 від 12.05.2021р., №7397, 7399, 7400 від 01.06.2021р., виконавче провадження з примусового виконання за виконавчим листом №296/7846/20 від 15.04.2021р. закінчено.

Твердження представника потерпілої, що суд не надав належної оцінки акту державного виконавця від 13.05.2021 р. є помилковими, оскільки суд надав належну оцінку всім доказам в сукупності, а вказаний акт не свідчить про умисел ОСОБА_6 на невиконання рішення суду, оскільки ОСОБА_6 на місці не було, а тому не було відібрано його пояснення.

На переконання колегії суддів, у обвинуваченого ОСОБА_6 , як керівника ТОВ, фактично не було можливості одразу добровільно виконати рішення суду, яке він в подальшому оскаржив у встановленому і передбаченому Законом порядку, скориставшись своїм конституційним правом.

Так, ч. 1 ст.382 КК України передбачено відповідальність за умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню.

Згідно висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 659/1012/18 , кримінальна відповідальність за частиною 1 статті 382 КК України настає за умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню.

З об`єктивної сторони злочин, передбачений ч. 1 ст. 382 КК України може бути вчинений як у формі невиконання судового рішення, так і шляхом перешкоджання його виконанню.

Використання законодавцем у диспозиції ч. 1 ст. 382 КК України словосполучень «невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду» та «перешкоджання їх виконанню» вказує на необхідність у кожному конкретному випадку звертатися як до тексту самого судового рішення, так і до норм законодавства, які визначають порядок виконання вироків, рішень, ухвал та постанов суду.

Обов`язковою умовою настання відповідальності за невиконання судового рішення є наявність у цьому рішенні вимоги зобов`язального чи забороняючого характеру. Причому така вимога повинна стосуватися конкретного зобов`язаного суб`єкта, до відома якого своєчасно було доведено відповідний обов`язок за рішенням суду.

Залежно від характеру такої вимоги невиконання судового рішення може проявлятися у бездіяльності зобов`язаної особи щодо здійснення передбачених законом або визначених судом заходів, спрямованих на виконання цього рішення, або ж у вчиненні дій, які прямо заборонені у самому судовому рішенні. За умов, що невиконання судового рішення виявляється у формі бездіяльності, для притягнення особи до кримінальної відповідальності обов`язковим є з`ясування питання про наявність реальної можливості його виконати.

Досліджені судом докази не підтвердили викладених в обвинуваченні обставин щодо наявності у ОСОБА_6 умислу на невиконання судового рішення.

Обвинуваченим ОСОБА_6 здійснено низку дій, які свідчать про намір виконати рішення суду. А допитана в суді свідок ОСОБА_19 підтвердила відсутність перешкод для заходу на територію підприємства з метою опису майна та вчинення інших належних дій, при цьому підтвердила, що в телефонному режимі керівник ОСОБА_6 дав вказівку охороннику допустити державних виконавців, понятих, представника ОСОБА_26 на територію.

Крім того, встановлено, що реалізація майна в ході виконавчого провадження не проводилась.

Твердження прокурора в апеляційній скарзі про те, що представником ТОВ «СП Сан Декор» до суду подано заяву про перегляд заочного рішення з метою ухилення від виконання цього рішення є безпідставними, оскільки ОСОБА_29 лише скористався правом, яке надано йому законом.

Цивільне процесуальне законодавство у ст.284 ЦПК України передбачає процесуальне право сторони, яка не брала участі в судовому засіданні, на якому ухвалювалось заочне судове рішення, подати до суду заяву про його перегляд.

Також правом апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції повністю або частково наділені учасники справи та особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки (ст.352 ЦПК України).

Таким чином, право на оскарження судового рішення загалом, та право на подачу заяви про перегляд судового рішення, зокрема, як елемент права на оскарження рішення, не є ознакою кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті.

За таких обставин, звернення державного виконавця до правоохоронних органів з метою притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності було передчасним за відсутності доказів, які б підтверджували факт умисного невиконання боржником судового рішення чи вжиття вичерпних заходів з його виконання.

Крім того, станом на день звернення держвиконавця до правоохоронних органів рішення суду про стягнення з Товариства коштів вже було в процесі виконання, відповідні кошти частково надійшли на рахунок ОСОБА_11 , що підтверджено копіями виписок АТ «ПУМБ» з ТОВ «СП Сан Декор» на виконання судового рішення стягнуто кошти: 06.05.2021р. - 1902,18 грн; 06.05.2021р. - 919,18 грн; 31.05.2021р. - 2821,36 грн, 263614,73 грн.

Посилання представника потерпілої на показання колишнього бухгалтера підприємства - ОСОБА_14 про те, що ОСОБА_6 в серпні-вересні 2020 року при звільненні ОСОБА_11 з посади директора ТОВ «СП САН ДЕКОР» сказав її про те, що вона «невірно розуміє статтю про виплату вихідної допомоги» та свідка ОСОБА_13 , яка вказала, що обвинувачений ОСОБА_11 знав про рішення суду не є доказом умисного ухилення від виконання судового рішення, оскільки тоді рішення суду взагалі не існувало.

Доводи прокурора, що ОСОБА_6 був обізнаним із заочним рішенням Корольовського районного суду від 24.02.2021 р., оскільки представник відповідача подавав клопотання про відкладення розгляду справи, що свідчить про активну участь у справі є надуманими, оскільки винесення судового рішення у заочній формі вже свідчить про те, що дане рішення прийнято у відсутність представника відповідача.

Державний виконавець Корольовського ВДВС у м. Житомирі Центрально-3ахідного МУ МЮ (м. Хмельницький) ОСОБА_23 у своїх показах підтвердила ту обставину, що при виїзді на територію ТОВ «СП САН ДЕКОР» для вчинення дій з опису та арешту майна, ніхто з представників товариства не чинив перешкод державному виконавцю у доступу до майна щодо проведення виконавчих дій, вона також підтвердила, що фактично заочне рішення суду було виконане у повному обсязі у зв`язку із чим відповідні виконавчі провадження були закінчені, враховуючи повне виконання судового рішення.

Крім того, аналізуючи надані стороною обвинувачення докази, апеляційний суд дійшов висновку про те, що дане кримінальне провадження за ч.1 ст. 382 КК України було зареєстроване в ЄРДР 05.08.2021 року на підставі звернення державного виконавця, а відповідно до постанови державного виконавця від 03.06.2021 року виконавче провадження було закрито.

Тобто, внесено відомості до ЄРДР після закінчення виконавчого провадження та виконання судового рішення.

Вказані докази підтверджують, що рішення суду було виконано, за два місця до того, як були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України та до перегляду Житомирським апеляційним судом апеляційної скарги ТОВ «СП САН ДЕКОР» (13.07.2021 р.), яким було скасовано заочне судове рішення від 24.02.2021 р. та ухвалено нове про часткове задоволення позову та стягнення на користь ОСОБА_30 невиплаченої вихідної допомоги 36000 грн. та 33538 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку та 1738 грн. судових витрат, що є значно меншим ніж було добровільно виконано відповідачем.

Зазначені обставини вказують на добровільне виконання судового рішення, і як наслідок, про відсутність у обвинуваченого ОСОБА_6 умислу на невиконання судового рішення.

Вказане узгоджується з постановою Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду від 16.03.2023 р. у справі №592/7913/18.

Не може апеляційний суд погодитися і з доводами апелянтів про неповноту судового розгляду, оскільки судом були досліджені усі докази, які надала сторона обвинувачення та надано їм оцінку у вироку.

Усі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитися на користь обвинуваченого. Коли зібрані у справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.

Суд обґрунтовуючи свої висновки усі докази обвинувачення дослідив та надав їм належну оцінку як окремо кожному так і у їх сукупності та прийшов до обґрунтованого висновку, що вони не доводять вину обвинуваченого ОСОБА_6 , з таким висновком погоджується і апеляційний суд.

Що стосується доводів представника потерпілої ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_8 , що суд залишаючи без розгляду цивільний позов порушив права потерпілої, то вони є хибними, оскільки відповідно до ч.3 ст.129 КПК України у разі виправдання обвинуваченого за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення або його непричетності до вчинення кримінального правопорушення, а також у випадках, передбачених частиною першою статті 326 цього Кодексу, суд залишає позов без розгляду, що і було судом зроблено у даному кримінальному провадженні.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити повно та всебічно розглянути справу і постановити законне, обґрунтоване та справедливе судове рішення апеляційним судом не встановлено.

З врахуванням викладеного, переглянувши вирок суду першої інстанції в межах доводів поданих апеляційних скарг, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційні скарги прокурора, представника потерпілої з наведених у ній підстав задоволенню не підлягають, а вирок необхідно залишити без зміни, як законний та обґрунтований.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 , представника потерпілої ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 08 липня 2025 року щодо ОСОБА_6 - без змін.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана безпосередньо до Касаційного Кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді: