Справа № 159/456/26
Провадження № 1-кп/159/341/26
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2026 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового

засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілої

особи ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши в залі судових засідань Ковельського міськрайонного суду Волинської області у відкритому підготовчому судовомузасіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000079 від 19.01.2024 року, про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ковеля Волинської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого по АДРЕСА_1 , з вищою освітою, розлученого, працюючого на посаді інженера Філії "Поліський лісовий офіс" ДСГП "Ліси України", раніше не судимого,

у вчиненні ним кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України, -

в с т а н о в и в :

Органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України, а саме - у розтраті майна, на яке накладено арешт, здійснене особою, якій це майно ввірено, за наступних обставин.

Так, інженер з охорони праці та техніки безпеки ДП «Ковельське ЛГ» ОСОБА_5 , у період часу з квітня 2022 року по грудень 2022 року включно, більш точний час та дату досудовим розслідуванням не встановлено, діючи умисно, будучи достовірно обізнаним про свій обов`язок щодо зберігання арештованого майна, усвідомлюючи негативні наслідки своїх дій, так як був письмово попереджений про кримінальну відповідальність за пошкодження, розтрату, відчуження, приховування, підміну, знищення або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт, не вжив заходів щодо належного зберігання, чим здійснив розтрату ввіреного йому майна, на яке було накладено арешт, а саме - 3314 колод дерев різних порід, які були вилучені у ТОВ «Верба-ВВ», чим заподіяно товариству матеріальної шкоди у вигляді настання тяжких наслідків на загальну суму 1748147,56 гривень.

Надалі, ОСОБА_5 , діючи з метою приховування факту незбереження ним переданого на відповідальне зберігання майна, умисно не повідомив про вказані події орган досудового розслідування.

В підготовчому судовому засіданні ОСОБА_5 заявлено клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення даного клопотання.

Представник потерпілої особи ТОВ «Верба-ВВ» - ОСОБА_4 при вирішенні вказаного клопотання покладався на розсуд суду, однак зауважив, що в показаннях свідків, допитаних в ході досудового розслідування, є значні розбіжності, які пливають на кваліфікацію дій ОСОБА_5 .

Суд, заслухавши учасників підготовчого судового засідання, прийшов до висновку про наявність законних підстав для задоволення такого клопотання обвинуваченого.

Згідно вимог п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 КПК України.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Частиною 1 ст. 285 КПК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно вимог ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до п.п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Така ж позиція висловлена і Верховним Судом України у п. 8 Постанови Пленуму ВСУ "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності" № 12 від 23.12.2005 року, відповідно до якої особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Тобто, звільнення особи від кримінальної відповідальності за строками давності визначено законом не як право, а як обов`язок суду. При цьому, невизнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення не є перешкодою для звільнення від відповідальності з цих підстав.

Згідно вимог ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 388 КК України, відноситься до нетяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді штрафу від однієї тисячі до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або у виді виправних робіт на строк до двох років, або у виді обмеження волі на той самий строк, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років або без такого.

Обвинувачений ОСОБА_5 , подавши відповідне клопотання, надав тим самим свою згоду на закриття кримінального провадження з відповідних підстав.

Таким чином, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_5 не ухилявся від слідства або суду та не вчиняв будь-якого нового кримінального правопорушення, а з часу скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України, минуло більше трьох років, суд прийшов до переконливого висновку про наявність підстав для звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 388 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

При цьому, суд вважає за необхідне зауважити наступне.

Із системного аналізу норм КПК та КК України випливає, що передбачений ст. 49 КК України інститут звільнення від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення зі згодою потерпілої сторони на таке звільнення. В даному випадку застосування положень ст. 49 КК України є обов`язковим для суду, а тому позиція представника потерпілої особи у цьому кримінальному провадженні не є вирішальною.

Крім цього, відповідно до вимог ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Обвинувачений ОСОБА_5 клопоче про звільнення його від кримінальної відповідальності саме за пред`явленим обвинуваченням, а тому доводи представника потерпілої особи щодо іншої кваліфікації кримінального правопорушення є безпідставними, а тому відхиляються судом.

Запобіжні заходи щодо ОСОБА_5 під час досудового розслідування не застосовувались.

Цивільного позову не заявлено.

Арешт на майно не накладався.

Речові докази в кримінальному провадженні відсутні.

Розмір витрат для проведення судової почеркознавчої експертизи та судової товарознавчої експертизи становить 10696,80 грн.

Об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 12 вересня 2022 року (справа № 203/241/17, провадження № 51-4251кмо21) сформульовано висновок щодо застосування норм права, відповідно до якого, якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі положень ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, у тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

Таким чином, витрати, понесені у даному кримінальному провадженні з ініціативи органу досудового розслідування на проведення зазначених вище експертиз, слід віднести на рахунок держави.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 284, 285, 286, 314 КПК України, на підставі ст.ст. 44, 49 КК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 , - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 388 КК України, на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000079 від 19.01.2024 року, про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України, - закрити у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні, пов`язані із проведенням судової почеркознавчої експертизи та судової товарознавчої експертизи, в загальній сумі 10696 (десять тисяч шістсот дев`яносто шість) грн. 80 коп. - віднести на рахунок держави.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено, підписано та проголошено 16 березня 2026 року.

Головуючий ОСОБА_1