Справа № 199/1745/26
У Х В А Л А

іменем України

23 березня 2026 року м. Дніпро

Слідчий суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , власника майна, щодо якого вирішується питання про арешт ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції № 1 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про накладення арешту на майно,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ відділу поліції № 1 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, з позбавленням права на розпорядження та користування речами, які 19.03.2026 вилучені в ході проведення обшуку за адресою мешкання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 а саме АДРЕСА_1 , а саме Мобільний телефон марки Iphone 16 Pro black, який належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та який поміщено до спец. пакету №NPU5281427.

Клопотання обґрунтовується тим, що у провадженні СВ відділу поліції №1 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області знаходиться кримінальне провадження №0000169, відомості про яке до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено 11.02.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 135 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 06.02.2026. близько 05:10 працівники ТЦК та СП за адресою: АДРЕСА_2 , застосовуючи силу затягнули ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до мікроавтобусу, поставивши потерпілого в небезпечний для життя стан та приблизно через 3 хв висадили останнього у безпорадному стані, не надавши допомоги,. потерпілому поїхали з місця події. 06.02.2026 близько 06.10 ОСОБА_5 виявлено на місці події та ШМД доставлено до лікарні де встановлено діагноз -гострий мозковий інсульт. (ЄО№6294).

11.02.2026 року відомості про вказане правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000169 з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 3 ст. 135 КК України.

В ході проведеного обшуку 19.03.2026 року за адресою мешкання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 а саме за адресою: АДРЕСА_1 виявлено та вилучено:

- Мобільний телефон марки Iphone 16 Pro black (пароль НОМЕР_1 ), який належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та який поміщено до спец. пакету №NPU5281427.

19.03.2026, слідчим у кримінальному провадженні винесено постанову про визнання речовим доказом, вищевказаного мобільного телефону.

Таким чином, в ході досудового розслідування є достатньо підстав вважати, що вилучені речі, містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин вчинення кримінального правопорушення та є предметом кримінального правопорушення. Крім того, виникла необхідність в проведенні ряду експертиз, в тому числі відносно вищевказаного тимчасово вилученого майна.

У зв`язку з вище викладеним та з метою запобігання знищення або пошкодження вище зазначеного майна, швидкого та неупередженого розслідування кримінального провадження виникла необхідність звернення до слідчого судді із відповідним клопотанням про арешт майна, з метою належного забезпечення збереження речових доказів по кримінальному провадженню.

В судове засідання були викликані прокурор, слідчий та володілець майна, щодо якого вирішується питання про накладення арешту. Прокурор ОСОБА_6 та слідчий ОСОБА_4 до суду не прибули, надали письмові заяви в яких просили клопотання розглядати за їх відсутності.

Власник майна, щодо якого вирішується питання про арешт, ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання, оскільки станом на 06 лютого 2026 року він не обіймав посаду т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки таке виконання обов`язків було покладене на нього на період 18 лютого 2026 року 19 березня 2026 року.

Слідчий суддявраховує, що згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

За ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як визначено ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

За ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Вирішуючи клопотання, свідчий суддя виходить з наступного.

11 лютого 2026 року старшим слідчим СВ відділу поліції № 1 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато кримінальне провадження № 0000169 від 11 лютого 2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 135 КК України. 19 березня 2026 року на підставі ухвали слідчого судді проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено Мобільний телефон марки Iphone 16 Pro black, який належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та який поміщено до спец. пакету №NPU5281427.

Надаючи дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 , слідчий суддя виходив з того, що досліджені слідчим суддею докази в своїй сукупності в достатній мірі доводять наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 135 КК України, а також можливу причетність до його вчинення вказаних у клопотанні співробітників ІНФОРМАЦІЯ_3 (більше повні докази та дані осіб в ухвалі не зазначаються за клопотанням слідчого), зокрема і ОСОБА_3 т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З наданої ОСОБА_3 копії наказу т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 № 49 від 16 лютого 2026 року вбачається, що виконання обов`язків начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 було покладено на ОСОБА_3 на період 18 лютого 2026 року 19 березня 2026 року на час відрядження начальника п`ятого відділу ОСОБА_7 .

Таким чином, наявні на теперішній час докази не підтверджують обґрунтовану підозру у причетності ОСОБА_3 до вчинення кримінального правопорушення Також відсутні підстави для припущення про те, що мобільний телефон останнього зберіг на собі сліди вчинення кримінального правопорушення або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

За наведених обставин клопотання слідчого задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309 КПК України, постановив

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції № 1 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме мобільний телефон марки Iphone 16 Pro black, який належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та який поміщено до спец. пакету №NPU5281427 - відмовити.

Роз`яснити, що за приписами ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали.

Слідчий суддя:

23.03.2026