МЕТАЛУРГІЙНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
В И Р О К

іменем України

Справа № 210/1881/26

Провадження № 1-кп/210/533/26

20 березня 2026 року

Металургійний районний суд міста Кривого Рогу в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному порядку в залі Металургійного районного суду міста Кривого Рогу кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000321 від 10 грудня 2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Нива Трудова Дніпропетровської області, громадянка України, має середню освіту, заміжня, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштована, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст. 213 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 на початку січня 2025 року, більш точного часу та дати не встановлено, будучи фізичною особою без дотримання вимог законодавства щодо державної реєстрації як суб`єкта господарювання, що здійснюють операції з металобрухтом, маючи прямий умисел, спрямований на організацію незаконного пункту прийому, схову металобрухту та систематичне здійснення діяльності з прийому брухту чорних металів, діючи з корисливих мотивів, з метою отримання незаконного доходу, в порушення вимог ст. ст. 4, 5, 6, 11 Закону України «Про металобрухт» незаконно організувала пункт прийому, схову металобрухту в приміщенні гаражу, який не має юридичної адреси та знаходиться поміж будинком АДРЕСА_2 та будинком №8 по вул. Соборності в Металургійному районі міста Кривого Рогу та здійснювала його незаконний прийом від місцевого населення.

В подальшому, організувавши незаконний пункт прийому, схову металобрухту та відповідні умови, необхідні для його нормального функціонування, ОСОБА_3 , 23.02.2026 року у денний час доби, перебуваючи в приміщенні гаражу, розташованого поміж будинком АДРЕСА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи, що її дії є протиправними, в порушення Закону України «Про металобрухт», не будучи зареєстрованим як суб`єкт господарювання, особисто здійснила прийом металобрухту у ОСОБА_5 , встановивши ціну за 1 кг металобрухту 4,00 гривні, визначивши масу вказаного металобрухту на спеціально заготовлених металевих вагах, яка склала приблизно 30 кг брухту чорних металів, за що надала останньому грошові кошти у сумі приблизно 120 гривень.

Продовжуючи свої протиправні дії ОСОБА_3 , 23.02.2026 року у денний час доби, особисто здійснила прийом металобрухту у ОСОБА_6 , встановивши ціну за 1 кг металобрухту 4,00 гривні, визначивши масу вказаного металобрухту на спеціально заготовлених металевих вагах, яка склала приблизно 5 кг брухту чорних металів, однак у зв`язку з проведенням обшуку не встигла його оплатити.

23.02.2026 року у період часу з 16:04 години до 17:04 години на підставі ухвали слідчого судді Металургійного районного суду міста Кривого Рогу від 18.02.2026 року співробітниками ВП №2 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області проведено обшук в приміщенні гаражу, розташованого поміж будинком АДРЕСА_3 , під час якого зафіксовано незаконне приймання та зберігання металобрухту, а також виявлено та вилучено паперовий зошит із чорнильними записами, щодо операцій з металобрухтом, металеві ваги з електронною панеллю і металобрухт чорних металів вагою 418 кг, які ОСОБА_3 незаконно прийняла від місцевого населення та схов якого здійснювала ОСОБА_3 в приміщенні гаражу, розташованого поміж будинком АДРЕСА_3 .

Умисні дії ОСОБА_3 , кваліфікуються як кримінальне провопорушення за частиною 1 статті 213 КК України за ознаками: «організація незаконних пунктів прийому, схову металобрухту фізичними особами без дотримання вимог законодавства щодо державної реєстрації як суб`єкта господарювання».

Ухвалою Металургійного районного суду міста Кривого Рогу від 16 березня 2026 року постановлено розглянути даний обвинувальний акт у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані матеріали кримінального провадження №0000321 від 10 грудня 2025 року вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 213 КК України за ознаками: «організація незаконних пунктів прийому, схову металобрухту фізичними особами без дотримання вимог законодавства щодо державної реєстрації як суб`єкта господарювання».

Частиною 2 ст. 382 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Прокурором ОСОБА_7 в обвинувальному акті крім за все заявлено клопотання, в якому зазначено, що оскільки ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодна з розглядом обвинувального акта за її відсутності, у відповідності до положень ст.ст. 381, 382 КПК України вона просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувачена ОСОБА_3 , яка була представлений захисником адвокатом ОСОБА_8 надала письмову заяву, в якій зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального проступку беззастережно визнає в повному обсязі, згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами вчинення кримінального правопорушення. Просить призначити покарання у виді штрафу в розмірі 1500 неоподаткованих мінімумів, розстрочивши його виплату строком на 1 рік.

Крім того, обвинуваченій роз`яснено зміст встановлених у результаті досудового розслідування обставин, а також те, що відповідно до ч. 2 ст. 302 КПК України у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вона буде позбавлена права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Обставини вчинення кримінального правопорушення підтверджуються належними та допустимими доказами, зібраними під час досудового розслідування, оцінку яким надано судом.

ОСОБА_3 в поданій заяві фактичні обставини вчинення проступку не оспорює, згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззастережно визнає в повному обсязі, її позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту матеріалами провадження підтверджено факт скоєння ОСОБА_3 кримінального правопорушення, відповідно останню слід визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку за частиною 1 статті 213 КК України за ознаками: «організація незаконних пунктів прийому, схову металобрухту фізичними особами без дотримання вимог законодавства щодо державної реєстрації як суб`єкта господарювання».

Згідно з частини 2 статті 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

При призначенні покарання обвинуваченому, згідно з вимогами статей 65-67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами), суд з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст.12 КК України відноситься до кримінальних проступків, особу обвинуваченої, яка раніше не судима, заміжня, має на утриманні дитину, до лікаря психіатра та лікаря-нарколога не зверталася та не перебуває на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра, характеризується позитивно.

Згідно з ст. 66 КК України, пом`якшуючою його відповідальність обставиною, суд визнає щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України під час досудового розслідування не встановлено.

Згідно зі ст.ст. 50, 65 КК України покарання на меті має не тільки кару, а й виправлення засуджених, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Так, враховуючи особу обвинуваченої, характер скоєного кримінального проступку, суд приходить до висновку про те, що мірою необхідною для виправлення обвинуваченої та для запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень має бути кримінальне покарання у виді штрафу, в межах санкції ч.1 ст. 213 КК України, яке, на думку суду, буде справедливим та достатнім для досягнення мети покарання.

Саме така міра покарання, на думку суду, відповідає загальним засадам призначення покарання, принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання і є найбільш доцільною, достатньою для виправлення підсудного та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Між тим, відповідно до ч. 4 ст. 53 КК України, з урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року.

Зважаючи на позицію обвинуваченої, яка просить розстрочити суму штрафу у зв`язку із скрутним матеріальним становищем, відповідно до ч. 4 ст. 53 КК України, суд вважає за доцільне розстрочити суму штрафу на дванадцять місяців.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні не обирався.

Керуючись ст. 374, 381-382, 394 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 1500 (однієї тисячі п`ятисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 25500 грн. (двадцять п`ять тисяч п`ятсот гривень).

Розстрочити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , сплату штрафу у розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 25 500 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот) грн. 00 коп., рівними частинами на строк дванадцять місяців, встановивши суму виплати штрафу у розмірі 2125 (дві тисячі сто двадцять п`ять) гривень 00 копійок щомісячно в строк до останнього дня кожного місяця, починаючи з дня набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід до набрання вироку законної сили не застосовувати.

Речові докази по справі:

- металобрухт чорних металів у кількості 418 кг, передані на відповідальне зберігання до ТОВ «ДП ВТОРМЕТ» (, адреса: м. Кривий Ріг, вул. Верхня Антоновка, буд. 2) конфіскувати в дохід держави;

- металеві ваги з електронною панеллю, які були перев`язані ниткою та опечатані пояснювальною биркою конфіскувати в дохід держави;

- паперовий зошит з чорнильними записами, щодо операцій з металобрухтом знищити.

Матеріали кримінального провадження №0000321 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у справі №210/1881/26, провадження №1-кп/210/533/26.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Металургійний районний суд міста Кривого Рогу протягом 30 діб з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з часу отримання копії вироку.

Суддя: ОСОБА_1