Провадження № 1-кп/185/252/26
У Х В А Л А

іменем України

17 лютого 2026 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відео конференції кримінальне провадження №0000448 від 06.12.2025 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлоград Дніпропетровської області, громадянина України, який має середню освіту, розлучений, не працює, на утриманні має малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 129 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_8 ,

у с т а н о в и в :

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається

У провадженні Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження №0000448 від 06.12.2025 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 129 КК України.

Ухвалою суду від 23.12.2025 призначено підготовче судове засідання.

В судовому засіданні від потерпілої ОСОБА_6 надійшло клопотання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням з обвинуваченим, а кримінальне провадження просила закрити.

Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні заявила клопотання про відмову від підтримання приватного обвинувачення відносно ОСОБА_3 та просила закрити кримінальне провадження.

Позиція учасників

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 підтвердила факт примирення з обвинуваченим та просила закрити кримінальне провадження.

Потерпіла ОСОБА_7 заявила про відмову від підтримання приватного обвинувачення та також просила закрити провадження.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотань потерпілих.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав заявлені клопотання.

Захисник ОСОБА_8 просив задовольнити клопотання потерпілих, звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілою ОСОБА_6 , а також закрити кримінальне провадження у зв`язку з відмовою потерпілої ОСОБА_7 від обвинувачення. Зазначив, що це узгоджена позиція з обвинуваченим, який розуміє підстави та наслідки закриття провадження і звільнення його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав.

Встановлені судом обставин

Відповідно до обвинувального акта 04 грудня 2025 року приблизно о 20 годині 00 хвилин ОСОБА_3 перебував у приміщенні коридору домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , разом із колишньою дружиною ОСОБА_6 . Під час словесної сварки між вказаними особами у ОСОБА_3 виник умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 . Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_3 , стоячи справа від ОСОБА_6 , умисно вхопив останню рукою за праву руку в область кісті і з застосуванням фізичної сили завів руку ОСОБА_6 за її спину, після чого ОСОБА_3 долонею руки вхопив ОСОБА_6 за шию та, прикладаючи фізичну силу, стиснув, спричинивши останній тілесні ушкодження.

Своїми протиправними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілій ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді гематом шиї, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 125 КК України як спричинення умисних легких тілесних ушкоджень.

Окрім того, 05 грудня 2025 року приблизно о 16 години 00 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи поблизу кіоску, що розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Дніпровська, 133, на ґрунті особистих неприязних відносин, достовірно усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, реалізуючи раптово виниклий умисел, направлений на нанесення тілесних ушкоджень раніше знайомій ОСОБА_7 , діючи умисно, стоячи навпроти ОСОБА_7 , наніс один удар кулаком лівої руки в область правої частини голови та один удар кулаком лівої руки в область правого ока.

Своїми протиправними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілій ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді гематом та саден правої половини обличчя, нижньої повіки правого ока, внутрішнього кута правого ока, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 125 КК України як спричинення умисних легких тілесних ушкоджень.

Також 05 грудня 2025 року приблизно о 16 годині 00 хвилин ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи поблизу кіоску, що розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Дніпровська, 133, у ході раніше розпочатого конфлікту з ОСОБА_7 , усвідомлюючи те, що його дії здатні викликати у останньої побоювання за своє життя і здоров`я та будуть сприйняті як реальна погроза вбивством, бажаючи цього, з метою залякування ОСОБА_7 правою рукою дістав з кишені сумки, яка була одягнута на ньому, предмет округлої форми зеленого кольору, зовні схожий на бойову гранату, та, демонструючи ОСОБА_7 вказаний предмет, словесно погрожував потерпілій розправою, тим самим викликав у ОСОБА_7 реальні побоювання здійснення цієї погрози.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 129 КК України як погроза вбивством.

Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Суд, заслухавши учасників процесу та дослідивши матеріали справи, доходить таких висновків.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд має право у підготовчому судовому засіданні закрити провадження у випадках встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Щодо клопотання потерпілої ОСОБА_6 .

Звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям справи можливе на будь-яких стадіях судового розгляду справи, за умови вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбачений Особливою частиною Кримінального кодексу України, та за наявності визначених законом матеріально-правових підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Згідно п. 1 ч. 2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 8 ст. 284 КПК України закриття провадження з підстави передбаченої пунктом 1 частини 2 даної статті не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду із клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно з ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

При цьому за наявності передбачених у ст. 46 КК України підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим (постанова Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності»).

Тобто, матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням винного з потерпілим є вчинення кримінального проступку вперше, факт примирення з потерпілим та відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди (ст. 46 КК України). Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням винного з потерпілим є виключно згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

При цьому, закон не пов`язує можливість застосування правил ст.46 КК України із визнанням особою вини, обов`язковою передумовою для закриття провадження у справі є наявність згоди особи на звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, тобто спричинення умисних легких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_6 .

Як встановлено судом, ОСОБА_3 раніше не судимий, що підтверджується відомостями з АІС УІАП ГУНП в Дніпропетровській області від 08.12.2025, вперше вчинив кримінальний проступок, примирився з потерпілою ОСОБА_6 , збитки потерпілій не завдані.

Таким чином, наявні підстави для звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, а також закриття кримінального провадження щодо нього на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України за епізодом з потерпілою ОСОБА_6 .

Щодо клопотання потерпілої ОСОБА_7 , суд зазначає таке.

Згідно з ч.1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Положеннями п. 1 ч. 1 ст. 477 КПК України передбачено, що кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень, передбачених, зокрема, ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 129 КК України.

Кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення здійснюється в загальному порядку з урахуванням деяких його особливостей, зокрема: підставою для початку досудового розслідування кримінального провадження у формі приватного обвинувачення є подання потерпілим до слідчого, прокурора, іншої службової особи органу, уповноваженого на початок досудового розслідування, заяви про вчинення кримінального правопорушення (ч. 4 ст. 26, ст. 478 КПК України); безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення є відмова потерпілого або його представника від обвинувачення (ч. 4 ст. 26, п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України), а також примирення потерпілого з підозрюваним (обвинуваченим) у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність і КПК України (ч. 4 ст. 56 КПК України).

Волевиявлення потерпілого про притягнення винного до кримінальної відповідальності є необхідною рушійною силою здійснення кримінального провадження у формі приватного обвинувачення, яке відповідно до ч. 1 ст. 477 КПК України може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого, а в разі його відмови від обвинувачення згідно із ч. 4 ст. 26, п. 7 ч. 1 ст. 284 цього Кодексу підлягає безумовному закриттю (за винятком кримінальних проваджень щодо злочинів, пов`язаних із домашнім насильством). Тож, законодавець передбачив безумовну підставу для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення, а саме відмову потерпілого від такого обвинувачення.

Під відмовою потерпілого від обвинувачення у злочинах, перелік яких міститься в ст. 477 КПК України, варто розуміти лише беззастережне волевиявлення про непритягнення винного до кримінальної відповідальності та припинення розпочатої процедури його кримінального переслідування. Відповідна заява є проявом того, що потерпілий не бажає втручання держави в кримінально-правовий конфлікт і обирає альтернативний шлях його вирішення.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Якщо обставини, передбачені згаданою нормою КПК України, виникнуть під час судового провадження, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 26 КПК України, кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається лише на підставі заяви потерпілого. Відмова потерпілого від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

Враховуючи положення п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Відповідно до абз. 2 ч. 7 ст. 284 КПК України, якщо обставини, передбачені пунктами 5, 6, 7, 8, 9, 9-1 частини першої цієї статті, виявляються під час судового провадження, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

Судом встановлено, що потерпіла ОСОБА_7 добровільно звернувся до суду з заявою про відмову від обвинувачення, під час розгляду заяви не встановлено будь-яких підстав, які б перешкоджали задоволенню заяви щодо закриття кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. 46 КК України, ст. ст. 100, 124, 126, 284, 285, 369- 372, 376 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання потерпілої ОСОБА_6 про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у зв`язку з примиренням задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілою.

Кримінальне провадження №0000448 від 06.12.2025 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Клопотання потерпілої ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження у зв`язку з відмовою потерпілої від обвинувачення задовольнити.

Кримінальне провадження №0000448 від 06.12.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 129 КК України - закрити на підставі пункту 7 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відмовою потерпілої від обвинувачення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1