Справа № 405/5324/25
УХВАЛА

12.02.2026 року Подільський районний суд м.Кропивницького у в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря судових засідань: ОСОБА_4 ,

прокурора: ОСОБА_5 ,

захисника: ОСОБА_6 ,

обвинуваченого: ОСОБА_7 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Кропивницький кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0016507 від 17.12.2024, за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч.1 ст.14 ч.2 ст.113, ч.5 ст.407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Подільського районного суду м. Кропивницького від 17.12.2025 обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, а саме 14.02.2026, включно.

В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 з огляду на те, що на даний час ризики встановлені раніше, передбачені п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КК України, не зменшилися та продовжують існувати. Окрім у разі зміни запобіжного заходу на більш м`який, обвинувачений буде мати доступ до мережі інтернет.

Захисник ОСОБА_6 заперечила проти клопотання прокурора, вказавши, що ризики, наведені прокурором є припущенням, ОСОБА_7 висновки для себе зробив, перешкод на досудовому розслідуванні не чинив. Просила змінити запобіжний захід на домашній арешт за місцем проживання його бабусі.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав думку захисника.

Заслухавши клопотання прокурора, враховуючи думку захисника та обвинуваченого, дослідивши надане клопотання та матеріали, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для справи; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Положення ст.183 КПК України визначають, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 КПК України.

При вирішенні даного питання, судом враховано, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111, ч.1 ст.14 ч.2 ст.113, ч.5 ст.407 КК України, які у відповідності до ст.12 КК України, відносяться до категорій тяжкого та особливо тяжкого кримінального правопорушення.

Разом з тим, суд приймає до уваги обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема те, що ОСОБА_7 не працює, джерела його доходів невідомі. Крім того, соціальні зв`язки обвинуваченого в місці його постійного проживання не є настільки міцними для того, щоб він на час судового розгляду не вчинив спроб переховуватися від слідства та суду.

Також, з огляду на вказане, на даний час існують високі ризики можливості переховування від суду, оскільки підтримував зв`язок з невстановленими представниками країни-агресора та надавав їм допомогу в проведенні підривної діяльності проти України, тобто обвинувачений може спробувати перетнути кордон України, впливу на свідків, які не допитані у суді, також обвинувачений знаходячись на свободі, має можливість вчинювати інші подібні кримінальні правопорушення, а так само інші кримінальні правопорушення, так як ОСОБА_7 своїми незаконними діями проявив схильність до скоєння злочинів.

За таких обставин суд прийшов до переконання про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, тому, враховуючи зазначене, суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не зможе їм запобігти.

Європейський суд з прав людини не одноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду та інші обставини, на які Європейський суд з прав людини посилався у своїх рішеннях (рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 року, рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 року, рішення «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 року).

Згідно правової позиції викладеній у рішенні Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року по справі «Харченко проти України» (п. 80), при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

З метою виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків, суд вважає доцільним продовжити тримання ОСОБА_8 під вартою строком на 60 днів.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Як встановлено, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 113, ч. 1 ст. 263, ч. 5 ст. 407 КК України, КК України.

Зважаючи на викладене, суд у відповідності до ст. 183 КПК України при продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_7 заставу не визначає.

Керуючись ст.ст.177, 331 КПК України, суд,

ПОСТАН ОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід - тримання під вартою на 60 днів до 12 квітня 2026 року, включно, без визначення застави.

Копії ухвали направити до ДУ Кропивницький СІ для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, а особою, яка перебуває під вартою в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2 ОСОБА_3