Справа № 565/361/26
Провадження № 1-кс/565/184/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2026 року м.Вараш

Вараський міський суд Рівненської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

третьої особи, щодо майна якої

вирішується питання про арешт ОСОБА_3 ,

представників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Вараського міського суду Рівненської області заяву представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_4 про відвід слідчого судді ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, відомості про яке винесені до ЄРДР за № 0000013 від 19.02.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 161 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчим суддею Вараського міського суду Рівненської області ОСОБА_6 здійснюється розгляд клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000013 від 19.02.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 161 КК України.

13.03.2026 представник третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_4 усно заявив відвід слідчому судді ОСОБА_6 , а 16.03.2026 подав до суду письмову заяву про відвід слідчому судді. Заяву мотивує наявністю інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді. Зокрема вказав, що слідча суддя ОСОБА_6 своїм протокольним рішенням під час судового засідання від 03.03.2026 визнала за необхідне викликати та допитати свідка ОСОБА_7 , погодившись із доводами представника власника майна про важливість його свідчень для прийняття законного рішення. Різка зміна процесуальної позиції суду під час судового засідання 13.03.2026 та перехід до розгляду клопотання без допиту цього свідка (за відсутності будь-яких нових обставин, що спростовували б попередні висновки суду) свідчить про непослідовність суду в його рішенні та позиції. Саме це викликає об?єктивні сумніви у тому, чи не є така поспішність, свідченням заздалегідь сформованої прихильності суду до позиції сторони обвинувачення.

Відмова у відкладенні засідання за умови поважності причин неявки свідка (участь у сесії міської ради) фактично позбавляє власника майна права на ефективне представлення своїх інтересів. Ігнорування судом цієї можливості створює враження обвинувального ухилу.

В даному випадку, проведення засідання без допиту свідка, чия присутність раніше була визнана слідчою суддею ОСОБА_6 обов?язковою, є саме такою ознакою, що свідчить про ймовірне порушення принципу рівності сторін та змагальності.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 94 КПК України, слідчий суддя повинен оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, яке грунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин. Відмова від дослідження доказу (показань свідка), який сам суд визнав істотним, апріорі виключає можливість «повного та всебічного» розгляду, що прямо вказує на процесуальну зацікавленість у швидкому, а не справедливому вирішенні справи.

У судовому засіданні представник третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_4 вимоги заяви про відвід підтримав, у своїх поясненнях послався на обставини, якими обґрунтована заява про відвід слідчого судді.

Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_5 вимоги заяви про відвід слідчого судді підтримали та просили її задовольнити.

Розглянувши заяву про відвід слідчого судді Вараського міського суду Рівненської області ОСОБА_6 , заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне

Згідно із нормами ч.1 ст.75 КПК, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Відповідно до ч.1 та 2 ст.80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід. За цими ж підставами йому може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Згідно з ч.5 ст.80 КПК України, відвід повинен бути вмотивованим.

У заяві про відвід представник третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_4 посилається на те, що є інші обставини, які викликають сумнів в упередженості судді (п.4 ч.1 ст.75 КПК України), а саме на зміну позиції слідчого судді щодо допиту свідка.

Що ж стосується інших обставин, які можуть викликати сумніви у безсторонності судді, то в даному випадку, відповідні положення національного законодавства слід тлумачити через призму практики Європейського Суду з прав людини.

Так, в силу пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню на підставі ч.2 ст. 1, ч.2 ст. 8 КПК України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», закріплено принцип, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

В п.66 рішення Європейського суду з прав людини від 03.05.2007 року у справі «Бочан проти України», суд вказує, що «безсторонність», в сенсі п.1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу.

Відповідно до п.50 рішення Європейського Суду з прав людини від 09.11.2006 року у справі «Білуха проти України», Суд стосовно суб`єктивного критерію вказав, що особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Оскільки у судовому засіданні не встановлено належних, допустимих і достовірних доказів будь-якої заінтересованості слідчої судді ОСОБА_6 у розгляді клопотання про арешт майна, а тому логічним є висновок про відсутність суб`єктивного критерію як підстави існування безсторонності суду.

Стосовно об`єктивного критерію Європейський суд рекомендує визначити чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був не безсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (п. 31 рішення ЄСПЛ у справі «Газета Україна-Центр проти України» від 15 липня 2010 року).

Вирішуючи питання наявності об`єктивного критерію безсторонності суду, суд враховує наступні обставини.

З аналізу змісту заяви про відвід випливає, що фактично підставами для відводу стало те, що третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт не погоджується з процесуальними рішеннями слідчої судді ОСОБА_6 щодо продовження розгляду клопотання про арешт майна за відсутності свідка.

Суд, вважає, що незгода сторони з процесуальним рішенням судді, не може бути підставою для його відводу. Суд розглядаючи заяву про відвід не може робити висновки щодо відповідності рішень суду вимогам матеріального або процесуального права, оскільки законодавством передбачений окремий порядок оскарження рішень суду у кримінальному провадженні. Так, порядок оскарження ухвал слідчого судді, визначений ст.309 КПК України. Проте, такий порядок учасниками кримінального провадження не дотриманий.

Суд також врахував, що відповідно до ч. 1 ст. 321 КПК України, головуючий у судовому засіданні керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності та порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками кримінального провадження їхніх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення з`ясування всіх обставин кримінального провадження, усуваючи з судового розгляду все, що не має значення для кримінального провадження. Таким чином, визначення обсягу та порядку дослідження доказів є дискреційними повноваженнями слідчого судді, який здійснює розгляд клопотання.

Таким чином, обставини викладені представником третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_4 у заяві про відвід слідчої судді ОСОБА_6 не дають підстав для сумніву у її неупередженості, а отже у задоволенні цієї заяви необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.75 ч.1, 76, 80, 81, 372 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні заяви представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_4 про відвід слідчого судді Вараського міського суду Рівненської області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000013 від 19.02.2026.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1