КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-кп/824/3603/2026 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 20 січня 2026 року в частині продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 20 січня 2026 року задоволено клопотання прокурора та, крім іншого, продовжено відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком до 20 березня 2026 року включно.

Захисник ОСОБА_7 , не погоджуючись з рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 20 січня 2026 року та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання прокурора частково в частині продовження обвинуваченому запобіжного заходу, та обрати обвинуваченому ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням обов`язку носити електронний засіб контролю.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги зазначає про те, що оскаржувана ухвала прийнята не на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, є такою, що не відповідає дійсним обставинам справи. На думку захисника, жодного доказу існування будь-яких ризиків, передбачених ст.177 КПК України до клопотання прокурора не додано. Також, судом не взято до уваги особи готової взяти обвинуваченого на особисту поруку.

Зауважує щодо порушення розумних строків розгляду справи судом, оскільки в суді відбулося більше 50-ти судових засідань.

Крім того, під час розгляду справи судом обвинувачений ОСОБА_6 неодноразово скаржився на погіршення свого стану здоров`я. Звертає увагу на наявність реальної загрози життю та здоров`ю обвинуваченого, що також підтверджено медичною документацією.

Відповідно до ч. 4 ст. 422-1 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

Зважаючи на відсутність клопотань сторін кримінального провадження про розгляд апеляційної скарги за їх участі, колегія суддів вважає за можливе провести розгляд апеляційної скарги без участі сторін кримінального провадження.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу щодо обвинуваченого, суд першої інстанції посилався на доведеність продовження існування заявлених прокурором ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України та встановив, що відсутні підстави для застосування інших більш м`яких запобіжних заходів.

Зокрема, про високу імовірність настання ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, свідчать обставини встановлені судом першої інстанції та які характеризують особу обвинуваченого. Так, суд врахував дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який не одружений, не працює, раніше судимий, обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення за який передбачено покарання у виді позбавлення волі до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна, який вчинений з корисливого мотиву, а тому ризик щодо переховування від суду з метою уникнення покарання є цілком ймовірним.

Разом з тим, судом взято до уваги, що судовий розгляд даної справи на даний час триває, а тому існування інших ризиків неналежної процесуальної поведінки обвинуваченого, зокрема можливості перебуваючи на волі здійснювати вплив на потерпілу у даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином чи вчинити інше кримінальні правопорушення, які поряд із ризиком можливості переховуватися від суду теж залишаються існувати та вірогідність їх настання є досить високою.

З оскаржуваної ухвали суду вбачається, що висновок про неможливість застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу ґрунтується на об`єктивних даних.

На переконання апеляційного суду, обставини, на які посилається автор апеляційної скарги на даний час не мінімізують встановлених ризиків, тому, з урахуванням наведеного, більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, як про це просить захисник, не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Посилання сторони захисту на те, що обвинувачений ОСОБА_6 скаржиться на погіршення свого стану здоров`я та в умовах перебування в Київському СІЗО неможливо гарантувати збереження його життя та здоров`я, не можуть свідчити про зменшення встановлених судом ризиків чи можливість запобігання їм шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що за ст. 11 Закону України «Про попереднє ув`язнення», медичне обслуговування, а також лікувально-профілактична і протиепідемічна робота в місцях попереднього ув`язнення організуються і проводяться відповідно до законодавства про охорону здоров`я. Порядок надання ув`язненим медичної допомоги, використання з цією метою не підпорядкованих органам, що здійснюють попереднє ув`язнення, державних та комунальних закладів охорони здоров`я, залучення їх медичного персоналу та проведення медичних експертиз визначається Кабінетом Міністрів України.

З огляду на викладене, обвинувачений ОСОБА_6 в умовах перебування у слідчому ізоляторі має можливість отримати належне медичне обслуговування та пройти всі необхідні обстеження, у тому числі використовуючи з цією метою не підпорядкованих органам, що здійснюють попереднє ув`язнення, державних та комунальних закладів охорони здоров`я.

Більш того, доводи щодо погіршення стану здоров`я були предметом розгляду суду першої інстанції, який в оскаржуваній ухвалі встановив, що, відповідно до листа начальника філії ДУ «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» в м. Києві та Київській області вбачається, що у ОСОБА_6 стан здоров`я задовільний.

На переконання колегії суддів клопотання прокурора є вмотивованим, а суд першої інстанції достатньо врахував всі обставини, надав їм правильну оцінку та дійшов обґрунтованого висновку про неможливість на даний час застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 будь-якого іншого більш м`якого запобіжного заходу.

Враховуючи, що будь-яких порушень КПК України при постановленні оскаржуваної ухвали судом першої інстанції не встановлено, колегія суддів за наслідками апеляційного розгляду, вважає за необхідне ухвалу суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст.405, 407 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 20 січня 2026 року в частині продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

_______________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4