Справа №127/5576/26
Провадження №1-кс/127/2316/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2026 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваної ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 , про застосування, в межах кримінального провадження №0000237 від 16.05.2025, запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Вінниця, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки України, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 2 ст. 303 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання слідчого СВ Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо підозрюваної ОСОБА_4 .

Клопотання мотивовано тим, що здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за №0000237 від 16.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 Кримінального кодексу України.

Слідчий у клопотанні зазначив, що ОСОБА_4 , в невстановлені в ході досудового розслідування дату та час, з метою заняття сутенерством, тобто забезпечення заняття проституцією іншими особами, посягаючи на моральні засади суспільства, діючи з корисливих спонукань та бажаючи отримувати доходи від зайняття сутенерством, влаштувалась на роботу до салону еротичного масажу «Ego Studio», що розташований в м. Вінниці по вул. Князів Коріатовичів, 155 та в якому здійснює свою господарську діяльність ТОВ «КОМФОРТСЕРВІСЕГОГРУП». У даному салоні жінки під замаскованим приводом надання клієнтам платних послуг з масажу, вступали з ними в сексуальні стосунки, внаслідок чого клієнти отримували сексуальне задоволення з подальшою еякуляцією.

Так, в невстановлені в ході досудового розслідування дату та час, але не пізніше ніж 01.12.2025, ОСОБА_4 почала забезпечувати заняття проституцією дівчат з числа співробітниць салону еротичного масажу, серед яких зокрема були: ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Зокрема ОСОБА_4 жінкам, які бажали влаштуватись на роботу, пояснювала умови заняття проституцією, а саме, знаходячись в салоні еротичного масажу «Ego Studio», що розташований в м. Вінниці по вул. Князів Коріатовичів, 155, проводила інструктаж з приводу виконання еротичних масажів, зустрічала чоловіків (клієнтів), які приходять до салону, роз`яснювала їм порядок та види сексуальних послуг, що надаються в салоні, оголошувала їм вартість та запросивши дівчат давала можливість клієнту обрати з ким він хоче провести час. Після чого за надані послуги клієнт розраховується або безпосередньо з ОСОБА_4 , або з дівчиною яку обрав, а та в свою чергу в подальшому частину зароблених коштів віддавала останній.

Таким чином, 07.01.2026, ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на забезпечення заняття кількома особами проституцією в салоні еротичного масажу, під час проведеного контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту, переслідуючи корисливий мотив та умисел направлений на забезпечення заняття проституцією іншими особами, за грошові кошти в сумі 4700 грн. забезпечила надання ОСОБА_7 сексуальних послуг легендованій особі із зміненими анкетними даними ОСОБА_9 , що діяв на підставі постанови прокурора про контроль за вчиненням злочину, з відома та під контролем працівників поліції, а саме: зустріла клієнта ОСОБА_9 , роз`яснила йому порядок та види сексуальних послуг, що надаються в салоні, оголосила їх вартість, запросивши кількох дівчат дала можливість клієнту обрати з ким він хоче провести час та отримала грошові кошти в сумі 4700 гривень.

18.02.2026 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку міста Вінниці, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , громадянку України, раніше не судиму, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 Кримінального кодексу України сутенерство, вчинене щодо кількох осіб.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри доводиться наступними доказами зібраними в ході досудового розслідування:

- протоколом затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України від 18.02.2026;

- протоколом проведення обшуку від 18.02.2026;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 07.01.2026;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 07.01.2026;

- протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 07.01.2026;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 10.12.2025;

- протоколом пред`явлення для впізнання від 10.12.2025;

- протоколами про результати здійснення НСРД від 14.01.2026;

- іншими матеріалами досудового розслідування в їх сукупності.

ОСОБА_4 підозрюється у вчинені тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до семи років.

У вказаному кримінальному провадженні встановлено наявність наступних ризиків:

1. Ризик переховування від органів досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України). ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 7 років. Усвідомлення неминучості суворого покарання є вагомим стимулом до переховування.

2. Ризик знищення, приховування або спотворення речей чи документів (п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України). На даний час слідством не встановлено повне коло осіб, причетних до організації та функціонування масажного салону на території м. Вінниці, де фактично надавались еротичні послуги, а також джерела отримання грошових коштів та канали залучення клієнтів. Перебуваючи на волі, підозрювана має реальну можливість знищити засоби зв`язку або цифрові дані, що містять інформацію про співорганізаторів, осіб, залучених до надання послуг, та клієнтів, а також попередити їх про необхідність приховування документів, носіїв інформації та інших речей, які можуть мати доказове значення у кримінальному провадженні.

3. Ризик незаконного впливу на свідків та інших учасників провадження (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України). Досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, на даному етапі встановлюються та допитуються особи, які були залучені до роботи в масажному салоні на території м. Вінниці, а також клієнти та інші особи, які можуть володіти інформацією щодо організації та функціонування діяльності з надання еротичних послуг. Підозрювана, перебуваючи на волі, з огляду на її організаційну роль та обізнаність щодо кола причетних осіб, може здійснювати незаконний вплив на свідків та інших учасників провадження шляхом переконання, підкупу або психологічного тиску з метою зміни ними показань чи відмови від їх надання. Окремо враховується залежний характер окремих свідків від підозрюваної (трудові, фінансові чи особисті зв`язки), що створює реальні передумови для впливу на їхню процесуальну поведінку та перешкоджання встановленню об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

4. Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України). Характер та спосіб організації діяльності масажного салону на території м. Вінниці, де фактично систематично надавались еротичні послуги, свідчить про умисний, налагоджений та тривалий механізм отримання незаконного прибутку. Наявність розподілу ролей, залучення персоналу, використання засобів конспірації та координація роботи закладу вказують на цілеспрямованість та стійкість протиправної діяльності. З огляду на це, перебуваючи на волі, підозрювана може продовжити організацію або координацію аналогічної діяльності, змінити місце її здійснення чи залучити інших осіб, що дає достатні підстави вважати про наявність реального ризику вчинення іншого кримінального правопорушення або продовження інкримінованої злочинної діяльності.

5. Ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином (п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України). Враховуючи роль підозрюваної в організації та координації діяльності масажного салону на території м. Вінниці, де фактично надавались еротичні послуги, а також її обізнаність щодо кола причетних осіб та механізму функціонування закладу, існують обґрунтовані підстави вважати, що, перебуваючи на волі, вона може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема шляхом узгодження позицій із свідками та іншими учасниками, надання їм вказівок щодо поведінки під час допитів, умисної неявки за викликами слідчого чи суду, зміни місця проживання без повідомлення органу досудового розслідування або створення штучних підстав для відкладення слідчих та процесуальних дій.

Враховуючи характер та суспільну небезпечність інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України, яке пов`язане з організацією та забезпеченням функціонування діяльності з надання еротичних послуг з метою отримання незаконного прибутку, а також встановлені під час досудового розслідування обставини системності та конспіративності такої діяльності, застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, є недоцільним. Жоден інший запобіжний захід не зможе належним чином забезпечити виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків та запобігти ризикам впливу на свідків, перешкоджання кримінальному провадженню чи продовження протиправної діяльності.

Враховуючи неможливість запобігання зазначеним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий за погодженням з прокурором просив суд, застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, визначити ОСОБА_4 заставу в розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та у разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 відповідні обов`язки.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити з підстав, що зазначені у клопотанні.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні, заперечував щодо задоволення вимог клопотання, оскільки вважає, що ризики передбачені ст. 177 КПК України відсутні, адже на думку захисника, підозрювана не може впливати на свідків оскільки вони допитані, крім того звертає увагу суду, що підозрювана має двох дітей, які перебувають на її утриманні, тому просив застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний період доби або визначити підозрюваній заставу у розмірі 20 ти, 30-ти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підозрювана ОСОБА_4 , в судовому засіданні підтримала позицію захисника. На запитання суду повідомила, що вона проживає з батьками, не судима, вину у вчиненому кримінальному правопорушенні не визнає, працювала у даному салоні з літа 2025 року, дохід в середньому на місяць складав 50-60 тисяч гривень, інколи 100 тисяч гривень, заощаджень не має, має кредит у розмірі 20 тисяч гривень, на праві власності будь-якого майна не має, додатково зазначила, що діти на даний час перебувають з її батьками, батьки пенсіонери, на запитання суду повідомила, що під опіку дітей просить не передавати.

Дослідивши вказане клопотання, матеріали кримінального провадження №0000237 від 16.05.2025, заслухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного та її захисника, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з частиною першою статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За приписами частини другої статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що у розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого їй кримінального правопорушення, суд зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Також, суд звертає увагу на те, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування (рішенні у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984).

Проаналізувавши зміст клопотання про застосування запобіжного заходу, а також доданих до клопотання доказів, а саме: витягу з ЄДРД за №0000237 від 16.05.2025, протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 18.02.2026, повідомлення про підозру від 18.02.2026, пояснень, інших матеріалів кримінального провадження у їх сукупності, пояснень підозрюваної наданих в судовому засіданні, слідчий суддя дійшов висновку, що на час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_4 інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 2 ст. 303 КК України обґрунтована.

Отже, матеріали кримінального провадження, на які посилалися прокурор та слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру оголошену ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

У відповідності з пунктом 4 частини другої статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

В судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_4 проживає з батьками, батьки пенсіонери, не судима, вину у вчиненому кримінальному правопорушенні не визнає, працювала у даному салоні з літа 2025 року, дохід в середньому на місяць складав 50-60 тисяч гривень, інколи 100 тисяч гривень, заощаджень не має, на праві власності будь-якого майна не має.

В той же час, органом досудового розслідування ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні тяжкого злочину, а саме ч. 2 ст. 303 КК України, санкцією якої передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до семи років.

Таким чином, враховуючи обставини кримінального правопорушення, його наслідки в умовах сьогодення, тяжкість покарання за злочин по якому оголошено підозру, особу підозрюваної, суд, під час розгляду клопотання, дійшов висновку, що підозрювана ОСОБА_4 перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, що унеможливлює застосування до неї більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Суд також враховує вік та стан здоров`я підозрюваного та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Щодо наявності ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, слід зазначити наступне.

Ризики вчинення підозрюваним дій, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення судом обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. Чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що підозрюваний обов`язково здійснюватиме такі дії. Однак суду необхідно встановити, чи підозрюваний наразі має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.

Так, прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема підозрювана ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Тому при вирішенні питання щодо обґрунтованості клопотання слідчий суддя враховує, що слідчим та прокурором доведено, що встановлені під час розгляду клопотання обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, а тому дійшов висновку про доцільність задоволення клопотання та застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, слідчим суддею врахована практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Вирішуючи питання можливості визначення підозрюваному застави та її розміру слідчий суддя враховує наступне.

Відповідно до вимог частини третьої статті 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених названим Кодексом, а тому слідчий суддя вважає, що, з метою надання права на альтернативний вид запобіжного заходу, ОСОБА_4 необхідно визначити заставу.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Враховуючи ступінь тяжкості інкримінованого підозрюваній злочину, обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан підозрюваної особи, стан фізичного здоров`я підозрюваної особи, інші, наведені вище обставини, передбачені ст. 178 КПК України, слідчий суддя вважає, що застава у межах, визначених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, здатна забезпечити виконання підозрюваною обов`язків, визначених у ст. 194 КПК України, у зв`язку із чим, вважає за необхідне визначити заставу - 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, як обґрунтовану та достатню для забезпечення виконання підозрюваною особою процесуальних обов`язків.

На переконання судді наведений розмір застави, що встановлюється судом в межах визначених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, здатний запобігти відповідним ризикам, та забезпечити виконання підозрюваною особою своїх процесуальних обов`язків.

Таким чином, слідчий суддя переконаний в доцільності задоволення клопотання та застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з встановленням застави достатньої для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 184, 186, 193, 196, 197, 400 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Строк тримання під вартою рахувати в межах строку досудового розслідування, тобто до 18 квітня 2026 року включно.

Встановити строк дії ухвали до 18 квітня 2026 року включно.

Визначити підозрюваній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави в сумі 99 840 (дев`яносто дев`ять тисяч вісімсот сорок) гривень, які необхідно внести на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У разі внесення застави покласти на підозрювану ОСОБА_4 , наступні обов`язки:

- прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатись із населеного пункту, де він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

- утриматись від спілкування із особами, які являються свідками у даному кримінальному провадженні.

Якщо ОСОБА_4 , не виконає покладені на неї обов`язки, то застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

У разі внесення застави та покладення обов`язків на підозрювану ОСОБА_4 визначити термін їх дії відповідно до ч. 6 ст. 194 КПК України, тобто в межах строку досудового розслідування на час покладення обов`язків.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: