Справа №463/3914/26
Провадження №1-кс/463/4106/26
УХВАЛА

про відмову в задоволенні відводу

05 травня 2026 року місто Львів

Слідча суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові заяву адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про відвід слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_5 , від здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000696 від 23.06.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 365 КК України, -

встановила:

адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова із заявою про відвід слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_5 , який здійснює досудове слідство у розслідуванні кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000696 від 23.06.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 365 КК України.

В обґрунтування заяви про відвід адвокат ОСОБА_3 зазначив, що слідчим Першого слідчого відділу ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_5 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000696 від 23.06.2020 за ч. 2 ст. 365 КК України, розпочатому за заявою ОСОБА_4 . Заявник вказує, що 08.01.2026 та 19.03.2026 ним у порядку ст. 220 КПК України подавалися клопотання про надання можливості ознайомитися з матеріалами кримінального провадження, однак вони слідчим у встановленому законом порядку не розглянуті та відповідні процесуальні рішення не прийняті. Крім того, ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 02.04.2026 у справі № 463/3143/26 слідчого зобов`язано розглянути подане клопотання, однак зазначена ухвала залишилася невиконаною. Також 14.04.2026 адвокатом подано клопотання щодо надання інформації про стан виконання судового рішення та визначення дати і часу для ознайомлення з матеріалами провадження, яке також залишено без реагування. Вважає, що сукупність наведених обставин, зокрема тривале невчинення процесуальних дій, невиконання ухвали слідчого судді та ігнорування клопотань сторони захисту, свідчить про порушення вимог кримінального процесуального закону та створює обґрунтовані сумніви в неупередженості слідчого.

Протоколом автоматичного визначення слідчого судді для розгляду скарги від 24.04.2026 визначено слідчого суддю ОСОБА_1 .

Адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги скарги підтримав, надав пояснення аналогічні тим, що викладені у скарзі. Просив скаргу задовольнити.

Представник Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату час та місце розгляду скарги в суді. Причини неявки не повідомив, клопотань про розгляд скарги без його участі не скерував.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Згідно з ч.4 ст. 107 КПК України, у зв`язку з неприбуттям у судове засідання всіх осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалось.

Заслухавши думку заявника, дослідивши матеріали скарги, приходжу до такого висновку.

Виходячи зі змісту ст.77 КПК України підстави для відводу слідчого є вичерпними. Такий може бути задоволений у разі: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Згідно з ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених ст. 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду. Відвід повинен бути вмотивованим.

Таким чином, для відводу слідчого, необхідно обґрунтувати наявність обставин зазначених у ст. 77 КПК України, навести відповідні аргументи, докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

З матеріалів заяви про відвід вбачається, що слідчим Першого слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_5 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні відомості про які внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000696 від 23.06.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 365 КК України.

Як на підставу заявленого відводу заявник покликався на такі доводи як: штучне створення слідчим перешкод у реалізації прав потерпілого, систематичну відмову у задоволенні клопотань, спрямованих на встановлення обставин кримінального правопорушення, суперечність показань фактичним обставинам та судовим рішенням, не проведення слідчих дій, які мають істотне значення для з`ясування обставин кримінального правопорушення.

За змістом долучених доказів, оцінюючи доводи заявника слідча суддя дійшла висновку, що стороною захисту не наведено вагомих аргументів, які б давали підстави вважати, що процесуальні дії та рішення слідчого у цьому кримінальному провадженні, в тому числі, містять ознаки упередженості у розумінні п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК.

Слідча суддя також враховує, що сам по собі факт незгоди сторони кримінального провадження з процесуальними рішеннями слідчого, а також із правовою позицією органу досудового розслідування у кримінальному провадженні не може свідчити про упередженість слідчого та не є підставою для його відводу.

Відповідно до вимог кримінального процесуального закону, підставою для відводу слідчого можуть бути лише обставини, які об`єктивно свідчать про його заінтересованість у результатах кримінального провадження або інші обставини, що викликають обґрунтовані сумніви у його неупередженості. Водночас такі обставини повинні бути належним чином підтверджені конкретними даними.

Однак доводи заяві у цій заяві зводяться переважно до оцінки законності та обґрунтованості процесуальних дій і рішень слідчого, що саме по собі є предметом перевірки в межах інших процесуальних механізмів, передбачених кримінальним процесуальним законом, зокрема шляхом оскарження відповідних процесуальних рішень.

Згідно з положеннями ст. 40 КПК, Слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Поряд з цим, позиція слідчого під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні не може вважатися упередженістю та, відповідно, слугувати підставою для його відводу, оскільки зумовлена процесуальним статусом та процесуальними повноваженнями слідчого.

Водночас інститут відводу не може використовуватись як інструмент усунення з кримінального провадження слідчого виключно за бажанням сторони, а відтак і вибором таким учасником бажаного для нього слідчого, що не відповідає засаді змагальності сторін.

За таких обставин слідча суддя доходить висновку, що доводи заяви про відвід не підтверджені належними даними та фактично зводяться до незгоди з процесуальною позицією слідчого, що саме по собі не може свідчити про упередженість останнього.

Окрім того, рішення, дії чи бездіяльність слідчого, зокрема, порушення такимнорм процесуального права при здійсненні досудового розслідування, не можуть бути підставою для його відводу. Факт порушення прав та інтересів сторони кримінального провадження можуть бути предметом розгляду скарг, поданих у порядку, передбаченому ст.303 КПК України. Рішення, дії чи бездіяльність прокурора, які не підлягають оскарженню, можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

В зв`язку з наведеним, вважаю, що в ході судового розгляду, підстави для відводу слідчого ОСОБА_5 , не встановлені, а тому у задоволенні заяви про відвід слідчого слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 77, 80, 81 КПК України, слідча суддя, -

постановила:

відмовити в задоволенні заяви адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про відвід слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_5 , від здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000696 від 23.06.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 365 КК України.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено об 10 год. 30 хв. 06 травня 2026 року.

Слідча суддя ОСОБА_6