Справа № 369/825/26
Провадження № 1-кп/369/1478/26
В И Р О К

іменем України

26.02.26 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000509 від 21.11.2025 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Яготин, Київської області, маючого середню спеціальну освіту, не одруженого, офіційно не працюючого, інвалідності немаючого, не депутата, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 369 Кримінального кодексу України, за наступних обставин.

20.11.2025 о 20 год. 00 хв. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , працюючи на посадах інспектора та поліцейського ППП відповідно, маючи спеціальні звання та являючись працівниками правоохоронного органу, заступили на добове чергування у складі екіпажу ПА «Д-Вулкан» № 0708 взводу №2 роти №2 батальйону №1 ППП в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП в Київській області ДПП, отримали закріплену за ними табельну вогнепальну зброю та спеціальні засоби, i здійснювали виконання завдань визначених Законом України «Про Національну поліції» у форменому одязі.

20.11.2025 близько 23 год. 15 хв., ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , в ході проведення превентивних заходів, на службовому автомобілі марки «Skoda Rapid», державний реєстраційний знак « НОМЕР_1 » на синьому фоні, білого кольору, рухаючись по АДМ-05 Київ-Одеса 16 км, згідно п. 3 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» зупинили транспортний засіб марки «Volkswagen», державний реєстраційний знак « НОМЕР_2 », за порушення правил ПДР, а саме перетин 2-суцільної лінії дорожньої розмітки, за кермом вказаного автомобілю знаходився гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На місці події поліцейські ОСОБА_5 та ОСОБА_6 представились та повідомили водію причину та підстави його зупинки, а також про застосування відеофіксації за допомогою службового портативного нагрудного відеореєстратора. В ході спілкування поліцейських та ОСОБА_4 у останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, та запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера «Драгер». На вказану пропозицію ОСОБА_4 погодився та позитивний результат тесту склав 1,25 проміле.

Після чого, під час складання поліцейськими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 адміністративної постанови за ч. 1 ст. 122 КУпАП та адміністративного протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП України, було встановлено, що ОСОБА_4 перебуває в розшуку РТЦК за системою «Призовник» як ухилянт.

Про вказаний факт ОСОБА_4 було повідомлено та запропоновано проїхати до ІНФОРМАЦІЯ_2 , на службовому автомобілі марки «Skoda Rapid», державний реєстраційний знак « НОМЕР_1 » на синьому фоні, білого кольору, на що останній погодився.

У подальшому, у ОСОБА_4 , який усвідомлював можливість настання негативних правових наслідків для себе за скоєння ним адміністративного правопорушення, а саме за ухилення від мобілізації, у тому числі, накладення штрафу, з метою уникнення адміністративної відповідальності, того ж дня, близько 00 год. 50 хв. виник умисел направлений на надання працівникам поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які є службовими особами правоохоронного органу, неправомірної вигоди, за недоставлення його до РТЦК та СП та у подальшому нескладання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, тобто за невчинення службовими особами дій в його інтересах з використанням службового становища.

З метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на надання службовим особам неправомірної вигоди за невчинення службовими особами дій в його інтересах з використанням службового становища, а саме недоставлення його до РТЦК та СП та у подальшому нескладання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ухилення від мобілізації, 21.11.2025 о 00 год. 50 хв., знаючи, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є службовими особами органів Національної поліції України, оскільки ті перебували в однострої, представились та мали при собі нагрудні жетони, в посадові обов`язки яких входить робота пов`язана із застосуванням до порушників заходів адміністративного впливу, діючи умисно, з метою уникнення для себе адміністративної відповідальності, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, достовірно знаючи та будучи попередженим про кримінальну відповідальність за надання неправомірної вигоди службовим особам, ОСОБА_4 , перебуваючи на передньому правому пасажирському сидінні службового транспортного засобу марки «Skoda Rapid», державний реєстраційний знак « НОМЕР_1 » на синьому фоні, білого кольору, який знаходився за адресою: Київська обл., Фастівський р-н, м. Боярка, Михайлівська площа, поблизу буд. №1, не звертаючи увагу на попередження поліцейських про кримінальну відповідальність за надання неправомірної вигоди службовим особам, надав поліцейському ППП ОСОБА_6 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в сумі 400 (чотириста) доларів США, а саме чотири купюри номіналом по 100 доларів США (відповідно до курсу Національного Банку України станом на 21.11.2025 року відповідає сумі 16 861 грн. 96 коп.), поклавши їх на заднє пасажирське сидіння службового автомобілю, де також знаходився вказаний вище працівник поліції поліцейський ППП ОСОБА_6 , який відмовився від отримання неправомірної вигоди.

Про вказаний факт поліцейський ППП ОСОБА_6 повідомив на спеціальну лінію 102 ГУНП в Київській області та викликав слідчо-оперативну групу ВП №1 Фастівського РУП ГУНП в Київській області.

Своїми діями ОСОБА_4 скоїв злочин передбачений ч. 1 ст. 369 КК України, як надання службовій особі неправомірної вигоди за невчинення службовою особою, в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав повністю, дав показання, які фактично відповідають вищезазначеним обставинам. Пояснив, що дійсно 21.11.2025 о 00 год. 50 хв., він надав працівникам поліції неправомірну вигоду у розмірі 400 доларів США за не доставлення його до РТЦК та СП та не складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, за обставин зазначених в обвинувальному акті.У скоєному щиро розкаявся.

Суд переконався в тому, що обвинувачений вірно розуміє суть обставин справи. В суду не виникло сумнівів в добровільності та істинності його позиції. Після роз`яснення порядку та об`єму права на оскарження фактичних обставин справи, вислухавши думку учасників процесу, суд ухвалив визнати недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються та визначити об`єм дослідження доказів допитом обвинуваченого та матеріалами справи що стосуються особи обвинуваченого. Інші докази в порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України судом не досліджувалися.

Суд прийшов до переконання, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 369 КК України, як надання службовій особі неправомірної вигоди за невчинення службовою особою, в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, особу обвинуваченого, його відношення до скоєного, обставини які пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніня.

Положеннями ст. 50 Кримінального кодексу України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд керується поняттям судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, яка охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання.

З врахуванням обставин справи, характеру та ступеня суспільної небезпечності скоєного, особи обвинуваченого ОСОБА_4 , який вчинив кримінальне правопорушення будучи в стані алкогольного сп`яніння, разом з тим позитивно характеризується, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, являється особою раніше не судимою, також враховуючи повне визнання вини у скоєному, щире розкаяння, обставини скоєного кримінального правопорушення, його відношення до скоєного, суд вважає за можливим призначити покарання обвинуваченому в рамках санкції ч. 1 ст. 369 Кримінального кодексу України у виді штрафу.

Суд вважає, що призначене покарання, необхідне та достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень. Більш суворе покарання з числа передбачених за скоєне кримінальне правопорушення, призначаються лиш у випадку, якщо менш суворе покарання буде недостатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про речові докази, суд керується положеннями ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст. 174 КПК України - суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

На підставі ст. 96-1 КК України суд вважає за доцільне застосувати спеціальну конфіскацію до грошових коштів у сумі 400 доларів США, які визнано речовими доказами в даному кримінальному провадженні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України, призначити йому покарання виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не обирати.

Скасувати арешт майна застосований ухвалою слідчого судді від 24.11.2025 року у справі №369/22031/25, провадження №1-кс/369/3308/25 щодо грошових коштів у сумі 400 доларів США, а саме: чотирьох купюр номіналом по 100 доларів США кожна, із серійними номерами - LF14697800H, LE81781108E, MK62624197C, LB59558247J.

Речові докази:

до грошових коштів у сумі 400 доларів США, а саме: чотирьох купюр номіналом по 100 доларів США кожна, із серійними номерами - LF14697800H, LE81781108E, MK62624197C, LB59558247J, застосувати спеціальну конфіскацію - примусово безоплатно вилучити їх у власність держави та передати в подальшому на потреби Збройних сил України, шляхом зарахування на рахунок IBAN НОМЕР_3 в НБУ на підтримку Збройних Сил України;

оптичний носій DVD-R диск з відеозаписоми зі службових портативних відео реєстраторів №0196955 та №0196906 залишити у матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники процесу мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_7