Справа № 468/567/26
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
УХВАЛА

іменем України

16.03.2026 року слідчий суддя Баштанського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора про арешт майна по кримінальному провадженню №0000051, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання прокурора Баштанської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню №0000051 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, за фактом дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 08.03.2026 року в районі будинку №47 по вул. Миколи Аркаса в м. Баштанка за участі автомобіля «ЗАЗ-11055» н.з. НОМЕР_1 , в результаті якої отримав тілесні ушкодження пасажир вказаного автомобіля ОСОБА_4

09.03.2026 року відомості за вказаним фактом були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000051 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України.

09.03.2026 року слідчий провів огляд місця події, в ході якого був вилучений автомобіль «ЗАЗ-11055» н.з. НОМЕР_1 , на якому наявні пошкодження, характерні для дорожньо-транспортної пригоди, та постановою слідчого від 09.03.2026 року вказаний транспортний засіб визнаний речовим доказом по вказаному кримінальному провадженню.

Прокурор вважає, що арешт вказаного транспортного засобу забезпечить його збереження як речового доказу й тому необхідно накласти на нього арешт.

Прокурор заявив про підтримання клопотання.

Вказаний в клопотанні власник транспортного засобу про час та місце розгляду клопотання повідомлявся за вказаним в клопотанні засобом телефонного зв`язку, його неприбуття відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

Розгляд клопотання проводиться за відсутності учасників розгляду та без фіксування ходу засідання за допомогою технічних засобів відповідно до положень ч.4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, серед іншого, є доказом злочину. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається, серед іншого, з метою забезпечення збереження речових доказів.

З клопотання слідує, що прокурор просить накласти арешт на транспортний засіб з метою його збереження як речових доказів.

Під час розгляду клопотання встановлено, що під час розслідування кримінального провадження був вилучений транспортний засіб, який має значення речового доказу по кримінальному провадженню, оскільки був виявлений на місці ДТП та відповідно до протоколу огляду місця ДТП має характерні для ДТП механічні пошкодження, тому вилучений транспортний засіб є необхідним для призначення та проведення відповідних експертиз (в тому числі трасологічних експертиз, експертизи технічного стану та експертизи по дослідженню механізму та обставин дорожньо-транспортної пригоди), у зв`язку з чим постановою слідчого від 21.11.2025 року вилучений транспортний засіб визнаний речовим доказом.

Слідчий суддя вважає, що до проведення відповідних експертних досліджень та отримання висновків необхідно заборонити будь-кому користуватись, розпоряджатися та відчужувати дане майно і лише такий захід гарантовано забезпечить збереження даного майна, слідів на ньому та відомостей, які мають істотне значення для даного провадження.

Враховуючи вищезазначені обставини, а також те, що прокурором у клопотанні доведена необхідність накладення арешту на вказане майно, а також враховуючи достатність підстав вважати, що вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, слідчий суддя з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні, розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також враховуючи правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, вважає, що наявні підстави для накладення арешту на вказане вище вилучене майно.

За такого клопотання прокурора про арешт майна підлягає задоволенню.

Крім того, положення ст. 170-173 КПК України не відносить до повноважень слідчого судді - визначення конкретного місця, де має зберігатись арештоване майно, натомість такі питання вирішуються слідчим та прокурором, які відповідно до ст. 175 КПК України мають виконувати ухвалу слідчого судді про арешт майна.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст.170-173 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання прокурора про арешт майна по кримінальному провадженню №0000051, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль «ЗАЗ-11055» н.з. НОМЕР_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 та перебував у володінні ОСОБА_6 .

Заборонити користуватись, розпоряджатися та відчужувати вказане майно до скасування його арешту у встановленому КПК України порядку.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: