У Х В А Л А

Іменем України

Справа № 285/1810/26

провадження № 1-кс/0285/304/26

31 березня 2026 року м. Звягель

Слідча суддя Звягельського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши

клопотання прокурора Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони центрального регіону

про арешт тимчасово вилученого майна

по матеріалам досудового розслідування, внесеного 25.03.2026 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000062,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Прокурор 26.03.2026 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить накласти арешт на вилучені 24.03.2026 під час проведення огляду місця події у ОСОБА_3 : зіп-пакет із речовиною зеленого кольору, який був поміщено до спецпакету NPU 5065244; змив з зіп-пакету на марлевий тампон (поміщено до спецпакету та опечатано липкою пломбою NPU6997955); мобільний телефон «Huawei» P20 ANE-LX1 ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 з абонентським номером НОМЕР_3 (поміщено до спецпакету NPU 6026046),

і позбавити власника і будь-яких інших осіб, які відповідно до чинного законодавства мають право на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном, зазначених прав на нього.

Клопотання обґрунтоване тим, що 24.03.2026 близько 16:50 год поблизу буд. 15-а по вул. Родини Соколовських в м. Звягель Житомирської області працівниками СКП Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області було зупинено ОСОБА_3 (військовослужбовець в/ч НОМЕР_4 ), який добровільно надав для вилучення зіп-пакет з речовиною зеленого кольору, зовні схожу на наркотичну, яку він зберігав для власних потреб без мети збуту.

По даному факту внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та слідчим під час огляду місця події були вилучені речовини, схожі на наркотичні, мобільний телефон та змиви. Зважаючи, що останні мають значення речових доказів, оскільки могли зберегти на собі або містять сліди кримінального правопорушення та відомості, які можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні, з метою їх збереження та проведення необхідних експертиз, виникла необхідність в накладенні на нього арешту.

Сторони провадження про дату розгляду справи повідомлені в порядку, визначеному КПК.

Дослідивши матеріали справи, приходжу наступного висновку.

Під заходами забезпечення кримінального провадження прийнято розуміти передбачені КПК заходи примусового характеру, які застосовуються за наявності підстав та в порядку, встановленому законом, з метою запобігання і подолання негативних обставин, що перешкоджають або можуть перешкоджати вирішенню завдань кримінального провадження, забезпеченню його дієвості.

Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, полягає у тимчасовому позбавленні права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину (ст.170 КПК), і допускається лише, коли сторона обвинувачення доведе існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для його застосування; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні, і може бути виконане завдання, для виконання якого воно подано. До останнього, зокрема, відноситься: збереження речових доказів, спеціальна конфіскація та конфіскації як виду покарання, відшкодування шкоди (цивільний позов).

Встановлено, що в провадженні поліції перебувають матеріали кримінального провадження за фактом незаконного придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 24.03.2026, який було проведено в період часу з 17:21 год по 17:46 год поблизу буд. 15-а по вул. Родини Соколовських в м. Звягель Житомирської області, ОСОБА_3 добровільно видав зіп-пакет з речовиною зеленого кольору, зовні схожу на наркотичну, та мобільний телефон, зазначені у клопотанні, які були вилучені до Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області.

В обґрунтування клопотання також подано витяг з ЄРДР, рапорт про отримання та опрацювання заяви ЄО №4319 від 24.03.2026 зі служби «102», протоколи допиту свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 від 25.03.2026 та постанову про визнання речовими доказами.

Ініціатор клопотання, звертаючись до суду зазначив, що підставою арешту майна, яке відповідає критеріям, визначеним ст.98 КПК України, є збереження речових доказів та проведення експертиз.

На даній стадії слідчий суддя не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення кримінального правопорушення.

На підставі оцінки наданих матеріалів та сукупності отриманих слідством доказів у цій справі факт вчинення кримінального правопорушення є вірогідним та достатнім для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як накладення арешту на майно.

В даному випадку дотримано вимоги правомірності втручання у право власності особи, таке втручання є законним, відповідає суспільному інтересу та при цьому враховано розумність та співмірність (справедливий баланс) обмеження права власності завданням кримінального провадження, передбаченим ст.2 КПК України.

Правомірним є арешт за умови одночасного існування критеріїв правомірності цього втручання (зокрема, законності, суспільного інтересу та справедливого балансу).

Відтак, клопотання в частині накладення арешту на зіп-пакет із речовиною зеленого кольору та мобільний телефон відповідає вимогам ст.171 КПК України, є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Звертаю увагу, що на речові докази, які не являються майном, і не можуть належати особі, арешт не може бути накладений, так як такі докази являються лише результатом фіксації певних слідів правопорушення. Зокрема, це стосується вилучених під час проведення огляду місця події змивів з зіп-пакету. А тому в накладенні арешту на останні слід відмовити.

Окрему вимогу прокурора про позбавлення власника прав відчуження, розпорядження та користування майном вважаю надлишковою і такою, що охоплюється самим накладенням арешту на майно.

Право користування, розпорядження та відчуження є основними правомочностями власника. Вони визначають, як власник може використовувати, змінювати юридичну долю та передавати своє майно. Право користування (usus) це можливість фактично володіти річчю та використовувати її корисні властивості. Право розпорядження (abusus) це можливість визначати юридичну долю речі (продати, подарувати, обміняти, заставити, знищити або іншим чином змінити юридичний статус речі). Право відчуження (ius abutendi) це право власника на передачу права власності на майно іншій особі, тобто продаж, дарування, обмін, спадкування.

Арешт майна це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна.

Арешт майна і заборона на відчуження, розпорядження та користування майном є самостійними видами (способами), які за своєю правовою сутністю обмежують право особи розпоряджатися своїм майном, однак арешт є більш широким заходом забезпечення кримінального провадження, оскільки включає в себе не тільки заборону на відчуження майна, а й інші обмеження у праві розпорядження та користування майном.

Вилучене у цій справі майно є речовим доказом у кримінальному провадженні, тому через заборону в законі воно не може бути відчужене, ним не можна ні розпоряджатися, ні користуватися.

Отже, в цій частині клопотання не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 98, 170-173, 309 КПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Накласти арешт на вилучені 24.03.2026 в ході огляду місця події поблизу буд. 15-а по вул. Родини Соколовських в м. Звягель Житомирської області у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

зіп-пакет із речовиною зеленого кольору (спецпакет NPU 5065244);

мобільний телефон «Huawei» P20 ANE-LX1 ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 з абонентським номером НОМЕР_3 (спецпакет NPU 6026046).

В задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором та може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її винесення.

Слідча суддя ОСОБА_1