Справа № 489/7870/25
Провадження № 1-кс/489/413/26
У Х В А Л А

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

17 березня 2026 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Інгульського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції), слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС Першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_4 , погоджене із прокурором Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.02.2025 за №0001391, щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця с. Костогризове Цюрупинського району Херсонської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , одруженого, не маючого на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей, військовослужбовця,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 Кримінального Кодексу України,

в с т а н о в и в:

Слідчий звернувся з клопотанням, погодженим з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 без визначення розміру застави.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що Першим слідчим відділом ТУ ДБР у м. Миколаєві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за ознаками злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

20.08.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України тобто у самовільному залишенні місця служби військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчиненому в умовах воєнного стану.

В клопотанні слідчого зазначено, що на даний час існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме що ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.

В судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання просив його задовольнити, застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Підозрюваний не заперечував проти обґрунтованості підозри, водночас заперечував проти утримання його під вартою, вказуючи, що від слідчого і суду не переховувався, повісток про виклик не отримував, перебував вдома. Має захворювання пов`язане з невротичним розладом, у зв`язку з чим постійно приймає відповідні ліки. Військову частину залишив самовільно, оскільки керівництво не надавало можливості пройти лікування та ВЛК. Також зазначив, що має намір продовжити військову службу, яку проходить за контрактом з 1999 року.

Захисник, посилаючись на тісні соціальні зв`язки підозрюваного, відсутність у нього судимостей, проходження служби з 1999 року, вважає недоведеними зазначені у клопотанні ризики. Вважає, що у разі застосування запобіжного заходу достатнім для підозрюваного буде визначення мінімального розміру застави.

Заслухавши сторони кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

За версією органу досудового розслідування, солдат ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , 29.01.2025самовільно залишив військову частину в місці її тимчасової дислокації в умовах воєнного стану,незаконно перебував поза її межами, проводячи час на власний розсуд, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам, як про військовослужбовця, який ухиляється від військової служби.

Постановою слідчого від 29.08.2025 ОСОБА_6 оголошений у розшук, досудове розслідування зупинено.

16.03.2026 ОСОБА_6 затриманий на підставі ухвали слідчого судді від 26.09.2025.

Щодо обґрунтованості підозри.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підтверджується дослідженими під час розгляду клопотання, наявними в матеріалах кримінального провадження наданими в копіях, доказами, а саме: актом службового розслідування ВЧА1836 від 10.02.2025 за фактом самовільного залишення частини сержантом ОСОБА_6 з додатками; протоколом допиту свідка від 18.03.2025.

Надані суду матеріали кримінального провадження містять відомості, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 в інкримінованому йому злочині.

Щодо наявності ризиків.

Слідчий суддя вважає, що з огляду на тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, і суспільну небезпечність самого кримінального правопорушення, слідчим та прокурором доведено наявність достатніх підстав вважати, що на даний час існують ризики, передбачені пунктами 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зокрема ризик переховування підозрюваного від суду підтверджується тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів та передбачає покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років та не передбачає можливості звільнення від відбування покарання з випробуванням, має достатню обізнаність, щоб розуміти суть пред`явленої підозри та покарання за інкриміноване діяння, що може бути достатньою підставою та мотивом для підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Враховуючи, що ОСОБА_6 після самовільного залишення місця служби протягом тривалого часу до військової частини не повертався, наявний ризик продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється.

Водночас прокурором не доведено наявність ризику впливу на свідків. Так, в клопотанні не вказані конкретні свідки, на яких може вплинути підозрюваний. Матеріали додані до клопотання не містять відомостей, що з часу вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_6 , він намагався вплинути на свідків в даному провадженні.

Також прокурором не обґрунтовано та не доведено наявність ризику перешкоджання ОСОБА_6 кримінальному провадженню іншим чином.

Щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Під час розгляду клопотання судом встановлено, що надані докази доводять обставини, передбачені пунктами 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, тому слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість клопотання і наявність підстав для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який здатен запобігти доведеним ризикам і забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Слідчий суддя враховує дані про ОСОБА_6 , який одружений, не має на утриманні дітей, раніше не судимий, його вік, стан здоров`я, наявність постійного місця проживання,та з урахуванням встановлених обставин, які доводять наявність вказаних вище ризиків, вважає, що для запобігання вказаним ризикам на даний час є недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу, тому адекватним запобіжним заходом для підозрюваного буде тримання під вартою.

Для запобігання встановленим ризикам на даний час є недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу, який розрахований на свідому, правомірну поведінку підозрюваного, і який не зможе фізично убезпечити від настання вказаних ризиків.

Крім того, згідно ч. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Згідно абзацу 8 частини 4 статті 182 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

Таким чином право визначати чи не визначати розмір застави належить до повноважень слідчого судді, суду.

Розмір застави, у відповідності до ч. 5 ст.182 КПК України, визначається у таких межах: щодо особи, обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Вирішуючи питання про визначення застави та її розміру, слідчий суддя враховує обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан підозрюваного, дані про його особу, ризики, передбачені статтею 177 КПК України.

Висновки суду.

Слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно задовольнити частково та з метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, необхідно обрати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та застосувати альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 66 560 грн 00 коп., якого буде достатнього для забезпечення виконання ним обов`язків, передбаченихКПК України.

Даних щодо неможливості застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я суду не надано.Подані стороною захисту документи про проходження лікування та встановлення діагнозу ОСОБА_6 у 2021 році не свідчать про неможливість утримувати ОСОБА_6 під вартою.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на п`ятдесят два дні.

Строк перебування під вартою ОСОБА_6 обчислювати з дати його затримання 16 березня 2026 року до 06 травня 2026року включно.

Визначити підозрюваному ОСОБА_6 розмір застави, як альтернативний запобіжний захід для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 66 560 грн 00 коп.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_6 , обов`язки:

- не відлучатись з м. Миколаєва без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, проходження служби;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (у випадку їх наявності).

Роз`яснити, що в разі невиконання таких обов`язків щодо нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Роз`яснити, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі оригінал документу із відміткою банку має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення, яка після його отримання та перевірки має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Копію ухвали вручити підозрюваному, захиснику, слідчому, прокурору.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1