Справа № 642/1176/26
Провадження № 1-кп/642/321/26
УХВАЛА

іменем України

27 лютого 2026 року Холодногірський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000104 від 17.06.2016 стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, українця, громадянина України, працюючого старшим слідчим з особливо важливих справ першого відділу кримінальних розслідувань слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області, з вищою освітою, раніше не судимого, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Холодногірського районного суду м. Харкова від 17.02.2026 матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який обвинувачується за ч.5 ст. 27, ч.3 ст. 368 КК України - виділені в окреме провадження.

З обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_6 з 1999 року проходив службу на різних посадах в органах податкової міліції.

Постановою Кабінету Міністрів України (далі - КМ України) «Про Державну фіскальну службу України» від 21 травня 2014 року № 160 утворено Державну фіскальну службу України (далі - ДФС України), до складу якої увійшла Державна податкова служба України.

Відповідно до постанови КМ України «Про утворення територіальних органів Державної фіскальної служби» № 3 11 від 6 серпня 2014 року у системі ДФС України утворено Головне управління Державної фіскальної служби У країни у Харківській області, як юридичну особу публічного права (далі - ГУ ДФС у Харківській області).

У відповідності до п.п. 1, 3 Положення про Державну фіскальну службу У країни, затвердженого Постановою КМ України № 160 від 21 травня 2014 року. ДФС України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через центральний орган виконавчої влади, який реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок), державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску.

Відповідно до п. 2 Положення, ДФС України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Згідно п. З Положення про Державну фіскальну службу України, ДФС України відповідно до покладених на неї завдань отримує і реєструє заяви, повідомлення та іншу інформацію про кримінальні та інші правопорушення у сфері оподаткування, бюджетній сфері, приймає щодо них передбачені законом рішення; виявляє кримінальні та інші правопорушення у сфері оподаткування, митній та бюджетній сферах, а також встановлює місцезнаходження платників податків, опитує їх засновників, посадових осіб; провадить відповідно до закону про оперативно - розшукову діяльність, досудове розслідування, а також вживає заходів до відшкодування завданих державі збитків.

При цьому, ДФС України здійснює свої повноваження безпосередньо через утворені в установленому порядку територіальні органи та територіальні підрозділи, одним з яких являється ГУ ДФС у Харківській області.

Відповідно до ст.ст. 19, 68 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України, не посягати на права і свободи, честь та гідність інших людей.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про державну службу» державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів.

Ці особи є державними службовцями і мають відповідні службові повноваження.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про державну службу» посада - це визначена структурою і штатним розписом первинна структурна одиниця державного органу та його апарату, на яку покладено встановлене - нормативними актами коло службових повноважень.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про державну службу» державний службовець повинен сумлінно виконувати свої службові обов`язки, шанобливо ставитися до громадян, керівників і співробітників, дотримуватися високої культури спілкування, не допускати дій і вчинків, які можуть зашкодити інтересам державної служби чи негативно вплинути на репутацію державного службовця.

Згідно з вимогами ст. 10 Закону України «Про державну службу», основними обов`язками державних службовців є додержання Конституції України та інших актів законодавства України, забезпечення ефективної роботи та виконання завдань державних органів відповідно до їх компетенції, недопущення порушень прав і свобод людини та громадянина.

Згідно з п. «е» ч. 1 ст. З, ст. 22, ч. 1 ст. 65 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 №1700-У11, суб`єктами відповідальності за вчинення корупційних правопорушень є посадові та службові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної податкової політики та державної політики у сфері державної митної справи, яким забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, та які в установленому законом порядку притягаються до кримінальної відповідальності.

Наказом виконувача обов`язків начальника ГУ ДФС у Харківській області № 20-о від 10 березня 2015 року ОСОБА_5 призначений на посаду старшого слідчого з особливо важливих справ першого відділу кримінальних розслідувань слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Харківській області (далі - перший відділ КР СУФР ГУ ДФС у Харківській області), має спеціальне звання «підполковник податкової міліції».

Крім того, у період з листопада 2013 року по березень 2015 року полковник податкової міліції ОСОБА_7 обіймав посаду начальника другого відділу КР СУФР ГУ ДФС у Харківській області та наказом виконувача обов`язків начальника ГУ ДФС у Харківській області № 20-о від 10 березня 2015 року ОСОБА_8 призначений на посаду начальника першого відділу КР СУФР ГУ ДФС у Харківській області.

У період з 20 жовтня по 18 листопада 2015 року, ОСОБА_8 проходив службу на посаді заступника начальника цього ж відділу, після чого наказом виконувача обов`язків начальника ГУ ДФС у Харківській області № 414-о від 18 листопада 2015 повторно призначений на посаду начальника першого відділу КР СУ ФР ГУ ДФС у Харківській області, на якій проходив службу у спеціальному званні «полковник податкової міліції» до 16 травня 2016 року.

Наказом начальника ГУ ДФС у Харківській області від 22 липня 2016 року №396-о ОСОБА_8 звільнено з органів ДФС України.

Так, відповідно до п.п. 1.1, 2.2.5 Положення про перший відділ КР СУ ФР ГУ ДФС у Харківській області (далі - Положення), перший відділ КР СУ ГУ ФР є структурним підрозділом слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Харківські області, головними завданнями якого являється виявлення кримінальних та інших правопорушень у сфері оподаткування, митній та бюджетних сферах, отримання та реєстрація заяв, повідомлень та іншої інформації про кримінальні та інші правопорушення, прийняття щодо них передбачених законом рішень, організація належного досудового розслідування злочинів, які розслідуються слідчими СУ ФР ГУ ДФС в Харківській області, розшук осіб, які переховується від слідства та суду.

Згідно п.п. 2-5 даного Положення, яким визначені службові обов`язки ОСОБА_7 , останній, як начальник першого відділу КР СУ ФР ГУ ДФС у Харківській області, був уповноважений здійснювати керівництво діяльністю та організацією роботи відділу та взаємодію з іншими службами, забезпечувати виконання у відділі вимог діючого законодавства України, координувати роботу і нормування кадрового резерву, вносити керівництву СУ ГУ ФР ГУ ДФС в Харківській області подання про заохочення, накладення дисциплінарних стягнень, вживати у межах компетенції заходи щодо запобігання та протидії корупції, а у разі виявлення чи одержання такої інформації вживати заходи щодо його припинення.

Окрім цього, ОСОБА_7 згідно із ч. 1, п.п. 1-3 ч. 2 ст. 39 КПК України, п. п. 3.3.4, 3.3.24, 4.1-4.5 Положення, мав повноваження організовувати досудове розслідування та визначати слідчого, який здійснюватиме досудове розслідування або створювати слідчі групи, витребовувати для вивчення матеріали досудових розслідувань, а у разі неефективного досудового розслідування відсторонювати слідчого від проведення досудового розслідування та призначати іншого слідчого, надавати обов`язкові до виконання вказівки та доручення працівникам структурного підрозділу з питань, що належать до його функціональних повноважень і контролювати їх виконання.

Також, ОСОБА_7 відповідно до п. 5-7 ч. 2 ст. 39, ст. 40 КПК України був уповноважений особисто здійснювати досудове розслідування, проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії, доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій відповідним оперативним підрозділам, погоджувати проведення слідчих (розшукових) дій та продовжувати строк їх проведення у випадках, передбачених цим Кодексом, заслуховувати слідчих з питань їх роботи, приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 КПК України, здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, ОСОБА_7 , як начальник першого відділу КР СУ ФР ГУ ДФС у Харківській області, являвся керівником органу досудового розслідування і при виконанні своїх службових обов`язків за посадою, як працівник правоохоронного органу здійснював організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, у зв`язку з чим відповідно до п. 2 Примітки до ст. 368 КК України являвся службовою особою, яка займає відповідальне становище.

19 червня 1998 року ОСОБА_7 , а 14 березня 2002 року ОСОБА_5 складено присягу працівника органів податкової поліції України, відповідно до якої вони присягнули додержуватись Конституції України і законів України, захищати права людини і громадянина, сумлінно виконувати свої обов`язки.

В силу наявного досвіду роботи в органах Державної фіскальної служби України ОСОБА_5 та ОСОБА_7 знали та розуміли, що вимогами статей 3, 22 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 №1700-УП, посадовим та службовим особам органів Державної фіскальної служби заборонено використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб.

Проте, ОСОБА_5 , діючи в порушення наведених вимог закону, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, протиправно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, розуміючи, що ОСОБА_7 є службовою особою, яка займає відповідальне становище, у співучасті як пособник останнього, став на шлях злочинної діяльності, пов`язаної з висловленням зацікавленій особі прохання надати неправомірну вигоду для себе та третьої особи та одержанням для себе та третьої особи неправомірної вигоди за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданої їй влади та службового становища, за нижче наведених обставин.

Так, 9 грудня 1997 року за юридичною адресою: м. Харків, вул. Малиновського, 5, офіс 2 зареєстроване ТОВ «Будпластполімер», засновником якого є ОСОБА_9 та яке перебуває на обліку в Західній ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківської області (далі - Західна ОДПІ м. Харкова).

23 жовтня 2007 року та 29 жовтня 2012 року за юридичною адресою: м. Харків, вул. Карла Маркса, буд. 13/15, кв. 2 зареєстровані ТОВ «Агрофоспром-2008» та ТОВ «Кормо-Тех» відповідно, засновником яких є ОСОБА_9 та які також перебували на обліку в Західній ОДПІ м. Харкова.

12 квітня 2013 року за матеріалами перевірки ВПМ Основ`янської МДПІ м. Харкова першим відділом КР СУ ФР ГУ ДФС у Харківській області до Сдиного реєстру досудових розслідувань за №0000190 внесено відомості за фактом ухилення від сплати податків в особливо великих розмірах службовими особами ТОВ «Будпластполімер», а у подальшому і ТОВ «Агрофоспром-2008» та ТОВ «Кормо-Тех» і ряду інших підприємств за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 212 КК України.

Досудове розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні здійснювалось групою слідчих першого відділу КР СУ ФР ГУ ДФС у Харківській області, старшим котрої був заступник начальника даного відділу ОСОБА_10 .

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у зазначеному кримінальному провадженні здійснювалось відділом нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби прокуратури Харківської області.

У свою чергу, ОСОБА_7 , як керівник органу досудового розслідування, з листопада 2013 року був наділений вищевказаними повноваженнями, передбаченими ст. 39 КПК України та п.п. 2-5 Положення під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000190.

Крім цього, відповідно до протоколів проведених у прокуратурі Харківської області оперативних нарад від 15 грудня 2014 року та від 10 лютого 2015 року, на ОСОБА_8 покладено обов`язок контролювати стан досудового розслідування по кримінальному провадженні №0000190 в частині виконання усіх необхідних слідчих розшукових) дій, законності прийняття процесуальних рішень та закінчення досудового розслідування у розумні строки.

2 липня 2013 року у ході досудового розслідування кримінального провадження №0000190 призначено документальну перевірку ТОВ «Будпластполімер» за період 2011-2012 років, виконання якої доручено службовим особам Західної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківської області. Крім того, 11 вересня 2013 року у ході досудового розслідування даного кримінального провадження призначено документальні перевірки ТОВ «Будпластполімер», ТОВ «Агрофоспром-2008» та ТОВ «Кормо-Тех» за період 2011-2013 років, виконання яких також доручено службовим особам Західної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківської області.

18 березня 2014 року та повторно 20 лютого 2015 року, до закінчення проведення вищевказаної податкових перевірок суб`єктів господарської діяльності, слідчим ОСОБА_10 у ході досудового розслідування кримінального провадження №0000190 винесені постанови про закриття даного провадження, у зв`язку із відсутністю в діях службових осіб даних товариств складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 212 КК України. Однак, у зв`язку з передчасністю та необгрунтованістю прийнятих рішень, зазначені постанови були скасовані 20 серпня 2014 року та 26 лютого 2015 року відповідно.

10 березня 2015 року слідчим ОСОБА_10 у ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000190, у зв`язку із відсутністю у діях службових осіб даних товариств складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 212 ч. З КК України, знову прийнято рішення про його закриття, яке 28 травня 2015 року, у зв`язку з неповнотою проведення досудового розслідування було скасоване. При цьому, однією із причин скасування зазначеної постанови про закриття кримінального провадження було непроведення судово-економічних експертиз з метою встановлення наявності збитків.

Далі, 9 жовтня 2015 року ВО начальника Західної ОДПІ м. Харкова ОСОБА_11 , у своєму робочому кабінеті познайомив слідчого ОСОБА_5 з ОСОБА_9 , як засновником суб`єктів підприємницької діяльності по яким першим відділом КР СУ ФР ГУ ДФС у Харківській області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000190. Під час розмови ОСОБА_9 повідомив ОСОБА_5 прохання надати інформацію з приводу результатів його розслідування та наявності законних підстав для припинення проведення податкових перевірок у подальшому на ТОВ «Будпластполімер», ГОВ «Агрофоспром-2008» та ТОВ «Кормо-Тех», однак останній повідомив, що надасть запитувану ОСОБА_9 інформацію пізніше, оскільки не є слідчим вказаному кримінальному провадженні.

У один із днів з 9 жовтня 2015 року по 13 листопада 2015 року слідчий ОСОБА_5 , доповів про прохання ОСОБА_9 начальнику першого відділу КР СУ ФР ГУ ДФС у Харківській області ОСОБА_8 та, переслідуючи корисливі мотиви, запропонував йому висловити засновнику ТОВ «Будпластполімер», ТОВ «Агрофоспром-2008» і ТОВ «Кормо-Тех» ОСОБА_9 прохання надати для них неправомірну вигоду, яку у подальшому отримати за вжиття заходів завдяки службовому становищу ОСОБА_8 щодо невиконання уповноваженим органом постанов про призначення податкових перевірок даних підприємств шляхом закриття кримінального провадження №0000190.

На вказану пропозицію ОСОБА_5 ОСОБА_7 погодився, вступивши таким чином з ним заздалегідь, тобто до початку вчинення злочину, у змову, розподіливши при цьому ролі в його виконанні.

Зокрема, ОСОБА_5 , здійснюючи функцію пособника злочину, проходячи службу на посаді старшого слідчого з особливо важливих справ першого відділу КР СУ ФР ГУ ДФС у Харківській області та маючи у зв`язку із цим відповідні знання та досвід роботи в органах Державної фіскальної служби України і розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки, зобов`язався порадами та вказівками сприяти вчиненню злочину шляхом доведення до ОСОБА_9 прохання надати неправомірну вигоду, визначивши порядок та умови її передачі, роз`яснити останньому умови закриття кримінального провадження для уникнення подальшого проведення перевірок його суб`єктів підприємницької діяльності, а також усуненням перешкод через безпосереднє та самостійне отримання від ОСОБА_9 грошових коштів в якості неправомірної вигоди та визначення таємного місця їх зберігання з метою наступного їх розподілу між собою.

У свою чергу, начальник першого відділу КР СУ ФР ГУ ДФС у Харківській області ОСОБА_8 , на якого було покладено здійснення контролю за станом досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000190, маючи наведені вище повноваження щодо прийняття у даному провадженні процесуальних рішень, як безпосередній виконавець почину, зобов`язався за неправомірну вигоду вжити заходів завдяки своєму службовому становищу щодо прийняття рішення про закриття даного кримінального провадження для невиконання службовими особами Західної ОДПІ м. Харкова постанов про призначення податкових перевірок вищевказаних підприємств, а також спільно із ОСОБА_5 схиляти ОСОБА_9 до надання неправомірної вигоди.

Реалізуючи спільний умисел на вчинення кримінального правопорушення, 19 жовтня 2015 року ОСОБА_5 діючи умисно, з корисливих мотивів, відповідно до раніше узгодженого з ОСОБА_8 плану, за допомогою програми «Телеграм» зі свого телефону № НОМЕР_1 повідомив ОСОБА_9 на № НОМЕР_2 про можливість вирішення питання щодо закриття кримінального провадження для не проведення додаткових перевірок суб`єктів підприємницької діяльності згідно постанов слідчого та запросив останнього до СУ ФР ГУ ДФС у Харківській області для детального узгодження питань запланованого ними злочину.

Розуміючи протиправний характер дій службових осіб першого відділу КР СУ ФР ГУ ДФС у Харківській області, СамойловВ.1. 11 листопада 2015 року звернувся до правоохоронних органів з відповідною заявою та у подальшому діяв під контрольно з метою викриття та припинення їх злочинної діяльності.

Надалі, 13 листопада 2015 року близько 1 1.00 год. ОСОБА_8 , будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, діючи у співучасті разом із пособником ОСОБА_5 , реалізуючи спільний злочинний намір, перебуваючи у службовому кабінеті № 113 СУ ФР ГУ ДФС у Харківській області за адресою м. Харків, вул. Карла Маркса, ЗО, діючи умисно, з корисливих мотивів, усупереч інтересів служби, з метою особистого протиправного збагачення шляхом одержання неправомірної вигоди, у порушення інтересів служби і вимог ст.ст. 19, 68 Конституції України, ст.ст. 5, 10 Закону України «Про державну службу», ст.ст. З, 22, 65 Закону України «Про запобігання корупції», а також Присяги працівника органів податкової поліції України, підтвердили ОСОБА_9 можливість не проведення податкових перевірок ТОВ «Будпластполімер», ТОВ «Агрофоспром-2008», ТОВ «Кормо-Тех» згідно постанов слідчого тільки за умови закриття кримінального провадження №0000190, з подальшим направленням відповідного повідомлення керівництву Західної ОДПІ м. Харкова та висловили останньому прохання надати їм неправомірну вигоду майнового характеру у виді грошових коштів у розмірі 100 тис. грн., що в сто і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян та відповідно до ч. 1 Примітки до ст. 368 КК України є значним розміром, за вчинення ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_9 зазначених дій з використанням наданої йому влади та службового становища.

При цьому, у цей же час ОСОБА_7 з метою схиляння ОСОБА_9 до надання їм неправомірної вигоди, роз`яснив останньому про фактичну неможливість проведення подальших перевірок суб`єктів підприємницької діяльності після закриття даного кримінального провадження.

У свою чергу, під час вказаної розмови ОСОБА_5 , виконуючи роль пособника злочину, на виконання спільного із ОСОБА_7 злочинного плану, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого протиправного збагачення схиляв ОСОБА_9 до надання йому та ОСОБА_7 неправомірної вигоди шляхом роз`яснення процедури призначення податкових перевірок підприємств, неможливості їх повторного проведення після прийняття рішення про закриття кримінального провадження, а також ймовірного притягнення особи до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ст. 212 КК України, у випадку подальшого розслідування кримінального провадження.

Діючи підконтрольно, на викриття злочинної діяльності ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , ОСОБА_9 погодився на їх незаконні вимоги.

30 листопада 2015 року слідчим у кримінальному провадженні ОСОБА_12 , який не був обізнаний із злочинними намірами ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , за вказівкою останнього, винесено постанову про закриття кримінального провадження №00000190 і того ж дня скеровано до Західної ОДПІ м. Харкова за вих. №15044/7/20-40-0910 від 30.11.2015 відповідне повідомлення про відсутність необхідності у проведенні перевірок зазначених підприємств.

У подальшому, 7 грудня 2015 року ОСОБА_5 , діючи з єдиним злочинним умислом, на виконання раніше обумовленого з ОСОБА_7 плану щодо отримання неправомірної винагороди від ОСОБА_9 , направив зі свого телефону № НОМЕР_1 на телефон останнього № НОМЕР_2 через програму «Телеграм» фотокопію вказаного листа.

Далі, 11 грудня 2015 року близько 16.20 год., ОСОБА_5 , знаходячись у службовому кабінеті начальника першого відділу КР СУ ФР ГУ ДФС у Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Карла Маркса, ЗО, у присутності ОСОБА_7 та на виконання їх спільного злочинного плану, передав ОСОБА_9 раніше обумовлену копію постанови від ЗО листопада 2015 року про закриття кримінального провадження №0000190, висловивши при цьому прохання щодо необхідності передачі 14 грудня 2015 року йому та ОСОБА_7 завчасно визначеної неправомірної вигоди у сумі 100 тис. грн.

Продовжуючи реалізацію свого спільного єдиного злочинного наміру, 14 грудня 2015 року близько 15.56 год. ОСОБА_5 , виконуючи роль пособника ОСОБА_7 , у визначений ними час та місці - у своєму службовому кабінеті, розташованому у приміщенні першого ВКР СУ ФР ГУ ДФС у Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Карла Маркса, 30, діючи умисно, з корисливих мотивів, у порушення інтересів служби та вимог ст.ст. 19, 68 Конституції України, ст.ст. 5, 10 Закону України «Про державну службу», ст.ст. З, 22, 65 Закону України «Про запобігання корупції», а також Присяги працівника органів податкової поліції України, для подальшої передачі ОСОБА_8 відповідно до попередньої домовленості, одержав від ОСОБА_9 неправомірну вигоду матеріального характеру у значному розмірі - у вигляді грошових коштів у сумі 100 тис. грн. за вжиття ОСОБА_7 завдяки службовому становищу вищевказаних заходів щодо закриття кримінального провадження №00000190 для не проведення документальних податкових перевірок ТОВ «Будпластполімер», ТОВ «Агрофоспром-2008», ТОВ «Кормо-Тех», призначених згідно постанов слідчого у ході досудового розслідування.

Після отримання зазначених грошових коштів, цього ж дня. близько 16.00 год., ОСОБА_5 , перебуваючи у коридорі Західної ОДПІ м. Харкова за адресою: м. Харків, вул. Карла Маркса, ЗО, використовуючи заходи конспірації, з метою приховання своїх та ОСОБА_7 протиправних діянь і уникнення кримінальної відповідальності, передав отриману ним від ОСОБА_9 неправомірну вигоду матеріального характеру у вигляді грошових коштів у сумі 100 тис. грн. для зберігання і подальшого розподілу між собою, інспектору - ревізору Західної ОДПІ м. Харкова ОСОБА_13 , яка не була обізнана з їх походженням, у зв`язку із чим 15 грудня 2015 року добровільно їх видала працівникам правоохоронних органів.

Цього ж дня, близько 17.37 год., ОСОБА_5 затримано у порядку ст. 208 КПК України та його з ОСОБА_7 протиправну діяльність припинено.

Тобто, за наведених обставин ОСОБА_5 , діючи у співучасті як пособник службової особи, яка займає відповідальне становище - начальника першого відділу кримінальних розслідувань слідчого управління Державної фіскальної служби у Харківській області ОСОБА_7 , з корисливих мотивів, з метою особистого протиправного збагачення, діючи у порушення інтересів служби та вимог ст.ст. 19, 68 Конституції України, ст.ст. 5, 10 Закону України «Про державну службу», ст.ст. З, 22, 65 Закону України «Про запобігання корупції», а також Присяги працівника органів податкової поліції України, 13 листопада 2015 року близько 11.00 год. та 11 грудня 2015 близько 16.20 год., перебуваючи у службовому приміщенні слідчого управління Державної фіскальної служби Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Карла Маркса, ЗО, діючи з єдиним злочинним наміром, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, висловив ОСОБА_9 прохання надати йому та третій особі - ОСОБА_7 неправомірну вигоду у значному розмірі - у виді грошових коштів у розмірі 100 тис. грн. (сто тисяч) гри., за вчинення останнім в інтересах ОСОБА_9 дій з використанням наданої йому влади та службового становища шляхом вжиття заходів щодо закриття кримінального провадження №00000190 для не проведення документальних податкових перевірок ТОВ «Будпластполімер», ТОВ Агрофоспром-2008», ТОВ «Кормо-Тех», призначених згідно постанов слідчого та 14 грудня 2015 року близько 15.56 год., перебуваючи за цією ж адресою, діючи з єдиним злочинним наміром у порушення інтересів служби вимог вказаних нормативних актів, одержав від ОСОБА_9 для себе та ОСОБА_7 неправомірну вигоду у значному розмірі - у виді грошових коштів у розмірі 100 тис. грн. (сто тисяч) грн., за виконання наведених дій, із використанням наданої ОСОБА_7 влади та службового становища.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні пособництва службовій особі, яка займає відповідальне становище - ОСОБА_7 , в проханні надати неправомірну вигоду у значному розмірі для себе та третьої особи - ОСОБА_5 , за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто падає неправомірну вигоду, будь - якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища, а також у вчиненні пособництва в одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище - ОСОБА_7 , неправомірної вигоди у значному розмірі для себе та третьої особи - ОСОБА_5 , за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь - якої дії з використанням наданоїїй влади та службового становища, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. З ст. 368 КК України.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого заявив клопотання про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Обвинувачений підтримав клопотання захисника та просив суд його задовольнити.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, приходить до такого висновку.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно частини 1 статті 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законодавством України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до частини 1 статті 49 Кримінального кодексу України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули: такі строки: 3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину.

Так, кримінальне правопорушення-злочин, передбачений частиною ч. 3 статті 368 Кримінального кодексу України є тяжким злочином, його було вчинено в грудні 2015 року, тобто десятирічний строк для притягнення особи до відповідальності станом на 27.02.2026 минув, при цьому обставини, що зупиняли чи переривали строки притягнення до кримінальної відповідальності, відсутні.

Відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 285, ч. 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання й, у випадку встановлення передбачених у ст. 49 КК підстав та відсутності заперечень з боку обвинуваченого закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності.

У відповідності до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться у п.1 постанови «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005, згідно яких, звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям справи можливе на будь-яких стадіях судового розгляду справи, за умови вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбачений Особливою частиною Кримінального кодексу України, та за наявності визначених законом матеріально-правових підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Вирішуючи питання про звільнення від кримінальної відповідальності з цієї підстави судам необхідно враховувати, що процесуальні дії не можуть припиняти перебіг строків давності. Так в ухвалі колегії суддів Першої судової палати ККС від 22 травня 2018 року (справа № 665/2387/14-к, провадження № 51- 240км18), зазначено, що підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК є лише таке закінчення відповідного строку давності, який сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила кримінальний проступок чи злочин певного ступеня тяжкості.

Строк давності спливає і під час досудового розслідування, і під час судового провадження, і після проголошення обвинувального вироку суду. Будь-які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх перебіг. Тому суд зауважив, що якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальна справа щодо неї.

Що ж до можливого зупинення перебігу строків давності потрібно враховувати чи дійсно особа ухилялася від слідства чи суду. Колегія суддів Першої судової палати ККС у постанові від 19 червня 2018 року (справа № 659/234/16-к, провадження № 51-58км17) вказала, що з`ясовуючи, які дії особи мають визнаватись юридично значущим (а не просто фактичним) ухиленням від слідства або суду, треба враховувати, крім усього іншого, кримінально-процесуальний статус особи, що вчинила кримінальне правопорушення. Це має бути особа, яка в установленому порядку визнана підозрюваним або обвинуваченим та яка зобов`язана з`являтись до правозастосовних органів за викликом, перебувати в межах їх досяжності. Зазначена особа усвідомлює, що в неї вже виник юридичний обов`язок постати перед слідством або судом, однак вона ухиляється від виконання такого обов`язку.

ВП ВС у постанові від 17 червня 2020 року (справа № 598/1781/17, провадження № 13-47кс20) висловилася щодо кримінально-правової оцінки частої подачі клопотань про відкладення судових засідань в контексті ухилення особи від слідства і суду. Так у вказаному рішенні Велика Палата зазначила, що відкладення судових засідань за клопотаннями сторін або ж з інших причин не є ухиленням від слідства і суду та не може бути підставою для зупинення перебігу давності відповідно до ст. 49 КК України.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності (Постанова ВС/ККС № 345/2618/16-к від 19.11.2019).

ВП ВС у постанові від 17 червня 2020 року (справа № 598/1781/17, провадження № 13-47кс20) наголосила, що звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК (сплив строків давності) є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо.

У постанові від 26 березня 2020 року (справа № 730/67/16-к, провадження № 51-6463км19) колегією суддів ККС зроблено висновок про те, що передбачений законом (ст. 49 КК) інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення із визнанням ними своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення. Таким чином, невизнання підозрюваним, обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках за умови роз`яснення їм судом суті підозри чи обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення.

У постанові від 18 лютого 2025 року Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду зробив висновок, що у результаті закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК за ініціативою та згодою особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, суд не може і не повинен констатувати факт вчинення цією особою кримінально-караного діяння. Адже кримінальний процесуальний закон зобов`язує суд розглянути клопотання сторони захисту про таке звільнення невідкладно. У разі розгляду такого клопотання без проведення повного судового розгляду суд не може констатувати винуватість або навпаки невинуватість особи у вчиненні інкримінованого діяння.

Оскільки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є нереабілітуючою підставою, закон надає право обвинуваченому заперечувати проти закриття провадження і в такому разі судовий розгляд продовжується у загальному порядку. Однак обвинувачений ОСОБА_5 не заперечує проти закриття провадження з відповідних підстав, ним та його захисником подане відповідне клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, яке повністю підтримано обвинуваченим.

З`ясувавши позицію обвинуваченого та впевнившись у її добровільності та усвідомленні наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, суд вважає що клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження підлягає задоволенню.

Таким чином, у зв`язку із встановленням підстав, передбачених статтею 49 Кримінального кодексу України, обвинувачений ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27 частиною 3 статті 368 Кримінального кодексу України, підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження відносно нього - закриттю на підставі пункту 1 частини 2 статті 284 КПК України.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 100 КПК України.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду в постанові від 12 вересня 2022 року (справа № 203/241/17) сформулювала висновок, який полягає в тому, що в разі звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі положень ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, у тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрите на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

Тому процесуальні витрати на залучення експертів у цьому кримінальному провадженні необхідно віднести на рахунок держави.

Відповідно до ст. 49 КК України, керуючись ст. ст. 284-286, 370-372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження задовольнити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 Кримінального кодексу України на підставі статті 49 Кримінального кодексу України у звязку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 Кримінального кодексу України закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Частково скасувати арешт, накладений ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 15 вересня 2016 року, а саме: на 57/100 нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , яке на праві приватної власності належить ОСОБА_14 шляхом заборони відчуження третім особам зазначеного нерухомого майна.

Копію ухвали вручити прокурору і обвинуваченому. Інші учасники судового засідання можуть отримати копію ухвали в суді.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та проголошено 04.03.2026

Головуючий суддя ОСОБА_15