Дата документу 25.03.2026Справа № 554/4071/26
Провадження № 1-кс/554/4221/2026
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2026 року м. Полтава

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , підозрюваного ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полтави клопотання слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0002187 від 03.10.2025 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава Полтавської області, українця, громадянина України, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України,

В С Т А Н О В И В:

25.03.2026 року в провадження слідчого судді Шевченківського районного суду міста Полтави надійшло клопотання сторони кримінального провадження слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_5 за погодженням із прокурором Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0002187 від 03.10.2025 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України.

На обґрунтування клопотання послався на те, що першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, за процесуального керівництва Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002187 від 03.10.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 402 КК України.

Відповідно до матеріалів клопотання, солдат ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, проходячи її в умовах воєнного стану, у порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, п. п. 1, 2 ст. 1, п. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 125, 126 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Військової присяги, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи протиправність своїх дій в 09 год. 55 хв. 18.01.2026, перебуваючи в пункті тимчасової дислокації 2-го стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 у присутності військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 : заступника командира 2-го стрілецького батальйону по роботі з особовим складом капітана ОСОБА_6 та фельдшера 2-го стрілецького батальйону головного сержанта ОСОБА_7 із застосуванням відеофіксації відкрито відмовився виконати наказ командира військової частини НОМЕР_1 №101 від 17.01.2026 про відрядження до військової частини НОМЕР_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 (в АДРЕСА_3 ) з метою проходження курсу базової загальновійськової підготовки (для обмежено придатних військовослужбовців) який йому був доведений першим заступником командира НОМЕР_3 стрілецького батальйону (з охорони та оборони важливих державних об`єктів) начальника штабу капітаном ОСОБА_8 .

У подальшому, солдат ОСОБА_3 , діючи у супереч наказу командира військової частини НОМЕР_1 №101 від 17.01.2026, не вибув до військової частини НОМЕР_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 (в АДРЕСА_3 ), а залишився в пункті тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 , де до цього часу проходить військову службу.

Умисне невиконання солдатом ОСОБА_3 вищевказаного наказу командира військової частини НОМЕР_1 потягло за собою підрив дисципліни підрозділу, зниження рівня бойової готовності, невиконання завдань за призначенням.

Таким чином, ОСОБА_3 підозрюється у непокорі, тобто у відкритій відмові виконати наказ начальника, вчиненій в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 402 КК України.

25.03.2026 року солдату ОСОБА_3 повідомлено про підозру за ч. 4 ст. 402 КК України.

Сторона обвинувачення дійшла висновку, що підозрюваний ОСОБА_3 через тяжкість інкримінованого йому кримінального правопорушення може переховуватись від органів досудового розслідування, у зв`язку чим, у сторони обвинувачення достатньо підстав вважати, що у разі не застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, так як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 402 КК України є тяжким, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років. Може тиснути та впливати на свідків, деякі з яких до теперішнього часу ще не допитані, у цьому ж кримінальному провадженні. Підґрунтям такого ризику є те, що підозрюваний, перебуваючи на свободі, може незаконно впливати як особисто, так і через третіх осіб з числа діючих військовослужбовців, на учасників кримінального провадження, з метою запобігання надання ними правдивих показань, зокрема, на вже допитаних свідків та інших свідків, в тому числі з мотивів помсти їм за надані в ході досудового розслідування показання, чи з метою схилити їх у будь-який спосіб до зміни або відмови від раніше наданих ними показань, з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності. Може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, шляхом уникнення від явок до органу досудового розслідування та суду, а також не виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки.

Більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням підозрюваного ОСОБА_3 під вартою, не зможе запобігти вищевказаним ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, у зв`язку з тим, що лише повна ізоляція від суспільства може запобігти вказаним ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а також гарантувати виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків.

Окрім цього, відповідно до ч. 8 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Зважаючи на обставини вчиненого кримінального правопорушення, сторона обвинувачення вважає за недоцільне при постановленні судом ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначення альтернативного запобіжного заходу застави.

У судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали та просили його задовольнити, мотивуючи, що наявні ризики переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, перешкоджання кримінальному провадженню, впливу на свідків. Просив не застосовувати альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Підозрюваний ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вказав, що не вважає себе військовослужбовцем, його незаконно мобілізували, ВЛК не проходив, від виконання наказу фактично не відмовлявся.

Згідно з ч. 1 ст. 107 КПК України, під час розгляду клопотання здійснювалась фіксація за допомогою технічних засобів.

Вивчивши клопотання, заслухавши обґрунтування представника сторони обвинувачення та сторони захисту, дослідивши його матеріали, заслухавши думку підозрюваного, слідчий суддя приходить до такого висновку.

25.03.2026 року солдату ОСОБА_3 повідомлено про підозру за ч. 4 ст. 402 КК України.

Згідно зі ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 402 КК України, у вчиненні якого підозрюється особа, є тяжким, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_3 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: висновком службового розслідування від 12.02.2026 року за фактом відмови від проходження базової підготовки солдатом ОСОБА_3 ; допитами свідків: ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 протоколом огляду документів (відеофайлів) від 05.02.2026 року; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною шостою та восьмою ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на свідків, деякі з яких до теперішнього часу не допитані у цьому кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

У відповідності до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у межах щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Тому приймаючи до уваги положення ч. 5 ст. 182 КПК України, до підозрюваного ОСОБА_3 необхідно застосувати заставу у розмірі 66 560 грн, так як останній має на утриманні хворих близьких родичів в тяжкому стані.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, підозрюваний або заставодавець мають право у будь - який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до норм ч. 3 ст. 183 та ч. 5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави покласти на підозрюваного такі обов`язки: прибувати за кожним викликом до слідчого, прокурора, суду, не відлучатись з місця проживання визначеного судом без дозволу слідчого, прокурора та суду, повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, утримуватися від спілкування зі свідками по кримінальному провадженні та іншим підозрюваним, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

У відповідності до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

З огляду на встановлені обставини, підозрюваному ОСОБА_3 слід визначити альтернативний запобіжний захід у виді застави, зокрема в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 131, 132, 176-179, 182-183, 193-194,196-197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава Полтавської області, українця, громадянина України, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, який обчислювати з 25.03.2026 року, з утриманням у Державній установі «Полтавська установа виконання покарань (№ 23)».

Кінцевим часом тримання під вартою визначити 23 травня 2026 року.

Визначити підозрюваному ОСОБА_3 альтернативний запобіжний захід у виді застави у розмірі 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, в сумі 66 560 (шістдесят шість тисяч п`ятсот шістдесят) гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена, як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок: отримувач - ТУ ДСАУ в Полтавській області , ЗКПО 26304855, р/р UA 0015950 В ДКСУ м. Київ, МФО 820172, призначення платежу - застава, № ухвали суду та назва суду, прізвище, ім`я, по - батькові платника застави, сума застави, дата внесення застави.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного такі обов`язки: прибувати за кожним викликом до слідчого, прокурора, суду, не відлучатись з місця проживання визначеного судом без дозволу слідчого, прокурора та суду, повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, утримуватися від спілкування зі свідками по кримінальному провадженні та іншим підозрюваним, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному в даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на вказаний депозитний рахунок коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю. У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрювана вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з часу проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_13