Справа № 642/653/26
Провадження № 1-кс/642/404/26
УХВАЛА

Іменем України

16 березня 2026 року м. Харків

Слідчий суддя Холодногірського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , власника майна ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові клопотання власника майна ОСОБА_3 про часткове скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000108 від 27.01.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

12.03.2026 до Холодногірського районного суду м. Харкова надійшло клопотання власника майна ОСОБА_3 в якому він просить скасувати частково арешт, накладений ухвалою слідчого судді Холодногірського районного суду м. Харкова від 16.02.2026, в рамках кримінального провадження №0000108 від 27.01.2026, а саме: на транспортний засіб ЗАЗ Forza, д.н.з. НОМЕР_1 (Y6DAF6854B0000143), 2011 року випуску, власником якого є він, шляхом скасування заборони користуватись вказаним автомобілем до прийняття процесуального рішення у даному кримінальному провадженні.

В обґрунтування клопотання зазначив, що 16 лютого 2026 року ухвалою слідчого судді Холодногірського районного суду м. Харкова ОСОБА_4 (справа № 642/653/26 провадження №1-кс/642/248/26) було задоволено клопотання слідчого СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 про арешт майна по кримінальному провадженню №0000108 від 27.01.2026, накладено арешт на транспортний засіб ЗАЗ РОКХА р.н. НОМЕР_1 , який на праві власності належить йому, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 . Відповідно до ухвали Холодногірського районного суду м.Харкова місцем зберігання транспортного засобу ЗАЗ БОН/А р.н. НОМЕР_1 , є майданчик тимчасового тримання транспортних засобів при ГУНП в Харківській області, розташований за адресою: м. Харків вулиця Григорія Сковороди, 107. На даний час, вважає, що усі необхідні слідчі дії за участю транспортного засобу вже проведені, існуюча слідова інформація зафіксована, тому відсутня необхідність арешту. Крім того ч.1 ст.286 КК України не передбачає конфіскації майна, а зняття заборони щодо користування автомобілем не призведе до втрати майна чи настання інших наслідків, що перешкоджатимуть досудовому розслідуванню. Таким чином, вважає доведеним, що на теперішній час в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба, що відповідно до абз.2 ч.1 ст.174 КПК України є підставою для задоволення клопотання та скасування арешту майна у частині заборони користування транспортним засобом ЗАЗ РОК/А р.н. НОМЕР_1 , який перебуває у його власності. Згадана обставина змушує звернутися за захистом його прав до слідчого судді з наведеним клопотанням.

У судовому засіданні власника майна ОСОБА_3 , клопотання про скасування арешту майна підтримав, просив його задовольнити. Також зазначив, що на даний час йому не відомо в якому статуті він перебуває, чи пред`явлена підозра, чи проводилися експертизи.

Прокурор Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомлена про дату та час розгляду клопотання в судове засідання не з`явилася, звернулася до суду з заявою про розгляд клопотання без її участі.

Слідчий суддя, заслухавши думку власника майна ОСОБА_3 , дослідивши матеріали клопотання, належно оцінивши наявні докази, вважає клопотання таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження №0000108 від 27.01.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

16.02.2026 ухвалою слідчого судді Холодногірського районного суду м. Харкова було задоволено клопотання слідчого СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 про арешт майна по кримінальному провадженню №0000108 від 27.01.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, накладено арешт на транспортний засіб ЗАЗ РОКХА р.н. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

12.03.2026 до суду звернувся власник майна ОСОБА_3 з клопотанням в якому просить скасувати частково арешт, накладений ухвалою слідчого судді Холодногірського районного суду м. Харкова від 16.02.2026, в рамках кримінального провадження №0000108 від 27.01.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України а саме: на транспортний засіб ЗАЗ Forza, д.н.з. НОМЕР_1 (Y6DAF6854B0000143), 2011 року випуску, який на праві власності належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , шляхом скасування заборони користуватись вказаним автомобілем до прийняття процесуального рішення у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до статті 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У відповідності до положень статей 7, 16 КПК України, встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Положення кримінального процесуального Закону кореспондуються із ст. 41 Конституції України та ст. ст. 316, 317, 321 ЦК України, відповідно до яких ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власником майна ОСОБА_3 до данного клопотання про скасування арешту не були надані копії документів, котрі б давали змогу впевнитися в тому, що необхідність у накладенні арушту на майно відпала. Крім того відсутні інформації в якому статусі наразі перебуває ОСОБА_3 , чи прд`явлена йому підозра, чи проведені експертизи.

Відповідно до положень статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Згідно пункту 1 частини 2 статті 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Згідно частини 3 статті 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Частиною 1 ст. 174 КПК України визначено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Отже, нормами КПК України визначені виключно дві підстави коли арешт майна має бути скасованим повністю або частково, а саме, якщо відпали підстави його застосування або арешт було накладено необґрунтовано.

За наведених обставин, враховуючи, що майно, яке перебуває під арештом, відповідаючи критеріям ст. 98 КПК України, відноситься до речових доказів у кримінальному провадженні, на який було обґрунтовано накладено арешт ухвалою слідчого судді, а також необхідність у накладенні арешту полягає в збереженні речових доказів, що передбачено ч. 2 ст. 170 КПК України, потреба у застосуванні арешту на вказане майно не відпала, та згідно ч. 3 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на майно будь-якої фізичної або юридичної особи, тому підстав для скасування арешту не вбачається.

З урахуванням вищезазначеного, з метою забезпечення швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування, а також у зв`язку з тим, що власника майна не було доведено, що в подальшому відпала необхідність у накладенні арешту, слідчий суддя дійшов висновку, що в задоволенні клопотання власника майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Холодногірського районного суду м. Харкова від 16.02.2026, слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 170,173, 174, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту на транспортний засіб ЗАЗ Forza, д.н.з. НОМЕР_1 (Y6DAF6854B0000143), 2011 року випуску накладений ухвалою слідчого судді Холодногірського районного суду м. Харкова від 16.02.2026 у кримінальному провадженні №0000108 від 27.01.2026, в частині заборони користування вказаним транспортним засобом - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, однак заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Повний текст ухвали складено 20.03.2026.

Слідчий суддя ОСОБА_1