Справа №:755/2472/26
Провадження №: 1-кс/755/601/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" березня 2026 р. місто Київ

Слідчий суддя Дніпровського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Дніпровського районного суду міста Києва, клопотання слідчого-криміналіста слідчого відділу (з дислокацією у місті Києві) ГУ СБ України в АР Крим підполковника ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки прокуратури АР Крим та міста Севастополя ОСОБА_4 , про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000219 від 25 вересня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною п?ятою статті 111-1 КК України, та додані до нього матеріали, -

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

слідчого ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

17 лютого 2026 року слідчий-криміналіст слідчого відділу (з дислокацією у місті Києві) ГУ СБ України в АР Крим підполковник ОСОБА_3 звернувся до Дніпровського районного суду міста Києва з клопотанням, погодженим з прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки прокуратури АР Крим та міста Севастополя ОСОБА_4 , про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000219 від 25 вересня 2025 року, стосовно ОСОБА_6 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною п?ятою статті 111-1 КК України.

17 лютого 2026 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу було визначеного головуючого - слідчого суддю ОСОБА_1 та передано матеріали клопотання для розгляду.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що слідчим відділом (з дислокацією у місті Київ) Головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим, за процесуального керівництва прокуратури Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000219 від 25 вересня 2025 року за підозрою ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною п?ятою статті 111-1 КК України.

Так, у період лютого-березня 2014 року, РФ, використовуючи загострення політико-соціальної напруженості в Україні як привід для вторгнення на її суверенну територію, в порушення міжнародно-правових норм, у т.ч. Договору про дружбу, співпрацю та партнерство між Україною та РФ (ратифікований Законом України № 13/98-ВР від 14 січня 1998 року та Федеральним Законом РФ № 42-ФЗ від 02 березня 1999 року), Конституції України, із застосуванням кадрових військових підрозділів своїх збройних сил, а також підконтрольних уряду РФ проросійських політичних та інших організацій та об`єднань, вчинила захоплення адміністративних будівель органів державної влади України в Автономній Республіці Крим, блокування українських військових частин, а також організацію і проведення незаконного «референдуму щодо самовизначення Криму» на території АР Крим, із заздалегідь відомим та підконтрольним РФ результатом, який в подальшому став формальною підставою для прийняття незаконного рішення про включення до складу РФ території АР Крим і міста Севастополя на правах суб`єктів федерації.

Таким чином, з 20 лютого 2014 року РФ, як держава-агресор, здійснила окупацію території України - Кримського півострова із застосуванням збройних сил, військових підрозділів та парамілітарних утворень.

24 лютого 2022 року, у зв?язку з відкритим, повномасштабним військовим вторгненням РФ в Україну, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Президент України видав Указ № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2002-ІХ від 24 лютого 2022 року на території України введено воєнний стан, строк дії якого продовжувався відповідними Указами Президента до теперішнього часу.

З метою реалізації політики окупації та остаточного приєднання тимчасово окупованої території АР Крим та міста Севастополя до складу РФ, вищим керівництвом РФ було прийнято низку «законів та підзаконних нормативних актів», якими незаконно створено т.зв. судові, правоохоронні органи та органи влади і місцевого самоврядування т.зв. «Республіки Крим».

Зокрема, згідно положень законодавства РФ, а саме підпінкт 2, 3 статті 88 глави 8 т.зв. «Конституції Республіки Крим», («Місцеве самоврядування») місцеве самоврядування в Республіці Крим забезпечує відповідно до Конституції РФ, федерального закону, цієї Конституції та закону Республіки Крим самостійне вирішення населенням питань місцевого значення, володіння, користування та розпорядження муніципальною власністю.

Місцеве самоврядування здійснюється громадянами шляхом референдуму, виборів та інших форм прямого волевиявлення, через виборні та інші органи місцевого самоврядування.

Також, відповідно до статті 90 вказаного нормативного документу, органи місцевого самоврядування самостійно керують муніципальною власністю, формують, затверджують та виконують місцевий бюджет, встановлюють місцеві податки та збори, здійснюють охорону громадського порядку, а також вирішують інші питання місцевого самоврядування. Органи місцевого самоврядування можуть наділятися законом Республіки Крим окремими державними повноваженнями з передачею необхідних для їх здійснення матеріальних та фінансових коштів. Реалізація переданих повноважень підконтрольна органам державної влади Республіки Крим.

Згідно частини шостої статті 1 т.зв. «закону Республіки Крим № 15-ЗРК від 05 червня 2014 року «Про встановлення меж муніципальних утворень та статусу муніципальних утворень в Республіці Крим», муніципальне утворення місто Керч наділено статусом міського округу та його адміністративним центром визначено місто Керч, а також встановлено перелік населених пунктів, що входять до складу т.зв. «міського округу м. Керч».

Відповідно до пункту 1 статті 1 т.зв. «закону Республіки Крим № 16-ЗРК від 05 червня 2014 року «Про структуру та найменування органів місцевого самоврядування в Республіці Крим, чисельності, строках повноважень та даті проведення виборів депутатів представницьких органів муніципальних утворень першого скликання в Республіці Крим», встановлено структуру органів місцевого самоврядування у муніципальних районах, а саме:

а) представницький орган муніципального утворення, що складається з депутатів, обраних на муніципальних виборах;

б) голова муніципального утворення, який обирається представницьким органом муніципального утворення зі свого складу та виконує повноваження його голови;

в) місцева адміністрація (виконавчо-розпорядчий орган муніципального утворення), яку очолює голова місцевої адміністрації, який призначається на посаду за контрактом, що укладається за результатами конкурсу на заміщення зазначеної посади, у відповідності з статтею 37 Федерального закону від 06 жовтня 2003 року № 131-Ф3 (про загальні принципи організації місцевого самоврядування в РФ).

Також статтею 5 вказаного нормативного документу встановлено чисельність депутатів представницьких органів міських округів та міських поселень в Республіці Крим, які обираються на муніципальних виборах, зокрема, у місті Керч - 28 депутатів.

Відповідно до статті 1 глави 1 т.зв. «Регламенту Керченської міської ради Республіки Крим», затвердженого рішенням т.зв. «Керченської міської ради» від 22 жовтня 2014 року № 21-1/14: Керченська міська рада (далі за текстом міська рада) є виборним, постійно діючим представницьким органом місцевого самоврядування, муніципального утворення міський округ Керч Республіки Крим і здійснює свою діяльність відповідно до Конституції РФ, законодавства РФ, Конституції Республіки Крим, законодавства Республіки Крим, Статуту муніципального утворення міський округ Керч і даного Регламенту. Термін повноважень Міської ради - п?ять років.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що 11 червня 2024 року рішенням № 1265-2/24 т.зв. «Керченської міської ради Республіки Крим» призначено вибори депутатів Керченської міської ради Республіки Крим третього скликання на 08 вересня 2024 року, яке було скеровано у «територіальну виборчу комісію міста Керч Республіки Крим».

У червні-липні 2024 року, точна дата досудовим розслідуванням не встановлена, громадянка України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на тимчасово окупованій території України (далі - ТОТУ) в Автономній Республіці Крим, точне місце знаходження досудовим розслідуванням не встановлене, розуміючи факт окупації Автономної Республіки Крим збройними силами РФ, достовірно знаючи, що суверенітет України поширюється на всю її територію, Україна є унітарною державою, а територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною, будучи проросійсько налаштованою, маючи стійкий, виниклий за невстановлених досудовим розслідуванням обставин умисел, направлений на участь у проведенні незаконних виборів на тимчасово окупованій території та у добровільному обранні до незаконних органів місцевого самоврядування, створених на тимчасово окупованій території, добровільно виявила бажання бути обраною депутатом т.зв. «Керченської міської ради Республіки Крим».

Після чого, 03 серпня 2024 року рішенням т.зв. «Територіальної виборчої комісії міста Керч Республіки Крим» № 193/1129-2 з її згоди, була висунута, як кандидат у депутати по одномандатному виборчому округу № 13.

У подальшому, ОСОБА_6 , у період з червня 2024 року по 08 вересня 2024 року, перебуваючи на ТОТ АР Крим у місті Керч, діючи з прямим умислом та усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, всупереч врегульованим чинним законодавством України суспільним відносинам у сфері національної безпеки України, здійснювала передвиборчу кампанію як кандидат у депутати т.зв. «Керченської міської ради Республіки Крим».

Відповідно до рішення «територіальної виборчої комісії міста Керч Республіки Крим» від 10 вересня 2024 року № 213/1290-2, ОСОБА_6 обрано депутатом «Керченської міської ради Республіки Крим» третього скликання.

Надалі, ОСОБА_6 , перебуваючи на ТОТ АР Крим, у місті Керч, за результатами виборів, рішенням «територіальної виборчої комісії міста Керч Республіки Крим» від 17 вересня 2024 року № 214/1292-2, зареєстрована депутатом «Керченської міської ради Республіки Крим» третього скликання, яка розташована за адресою: АР Крим, м. Керч, вул. Кірова, 17.

Отже, своїми діями ОСОБА_6 довела до кінця свій злочинний умисел, направлений на участь у проведенні незаконних виборів на тимчасово окупованій території та у добровільному обранні до незаконних органів влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора чим сприяла та сприяє реалізації політики окупаційної влади РФ на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим.

Таким чином, громадянка України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною п?ятою статті 111-1 КК України - колабораційній діяльності, тобто в участі громадянина України у проведенні незаконних виборів на тимчасово окупованій території, у добровільному обранні до незаконних органів влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора.

04 вересня 2025 року складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною п?ятою статті 111-1 КК України.

У зв`язку з перебуванням ОСОБА_6 на тимчасово окупованій території України, повідомлення про підозру їй вручено у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень, а саме шляхом опублікування повідомлення про підозру в газеті «Урядовий кур`єр», яка являється друкованим засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження (№ 185 (8110) від 10 вересня 2025 року) та 10 вересня 2025 року на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, а також вручено її захиснику.

Крім того, на виконання вимог статті 135 КПК України у зв`язку з тим, що підозрювана ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території України в Автономній Республіці Крим, аналогічно було опубліковано повістки на 15 вересня 2025 року, 16 вересня 2025 року та 17 вересня 2025 в період часу з 09 години 00 хвилин по 18 годину 00 хвилин про виклик до слідчого управління (з дислокацією у місті Київ) Головного управління СБ України в Автономній Республіці Крим для вручення письмового повідомлення про підозру та проведення за її участі інших слідчих (процесуальних) дій.

Однак, остання на виклики не з`явилася та не повідомила про причини свого неприбуття, жодних заяв чи клопотань про перенесення часу проведення процесуальних дій до органу досудового розслідування не надала. У зв`язку із викладеним, у органу досудового розслідування існують вагомі підстави вважати, що остання переховується від органу досудового розслідування та суду.

Повідомлення про підозру ОСОБА_6 особисто не вручено, проте вжито заходи для вручення у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

Відповідно до відомостей з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, щодо перетину державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованими територіями України, у період з 08листопада 2017 року по 26 січня 2026 року відомостей стосовно ОСОБА_6 в базі даних не виявлено.

18 вересня 2025 року ОСОБА_6 оголошено у розшук. Здійснення розшукових заходів доручено співробітникам 10 відділу ГВ ЗНД Управління Служби безпеки України у Львівській області.

25 вересня 2025 року з матеріалів кримінального провадження № 0000244 від 15 жовтня 2025 року виділено матеріали стосовно підозрюваної ОСОБА_6 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 111-1 КК України, в окреме провадження за № 0000219 від 25 вересня 2025 року

На думку слідчого, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого їй кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: рапортом щодо виявленого кримінального правопорушення 10 відділу ГВ ЗНД Управління Служби безпеки України у Львівській області № 62/5/10-5053нт від 17 жовтня 2025 року; актом огляду від 17 жовтня 2025 сайту «Виборчої комісії Республіки Крим», за URL-адресою: http://crimea.izbirkom.ru; протоколом огляду від 28 лютого 2025 року облікового запису в російській соціальній мережі за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_4, (мовою оригіналу: «ВКонтакте») під назвою: (мовою оригіналу: « ОСОБА_7 »); протоколом огляду від 04 березня 2025 року « Яндекс диск » за посиланнями: ІНФОРМАЦІЯ_2 на якому розміщено публікації документів про реєстрацію кандидатів та обрання депутатом «Керченської міської ради Республіки Крим третього скликання», зокрема ОСОБА_6 ; протоколом огляду від 05 травня 2025 року облікового запису в російській соціальній мережі за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_3 (мовою оригіналу: «ВКонтакте») під назвою: (мовою оригіналу: « ОСОБА_7 »); висновком експерта № СЕ-19/120-25/6540-ФП від 16 червня 2025 року судової портретної експертизи; листом з Офісу Президента України № 45-01/353 від 14 березня 2025 року щодо інформації про припинення громадянства ОСОБА_6 ; листом з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 26 січня 2026 року; листом з Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації Державної міграційної служби України № 6.1-2615/6-25 від 07 березня 2025 року.

На теперішній час у кримінальному провадженні проведено всі можливі слідчі (розшукові) дії, спрямовані на встановлення усіх обставин та доведення вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Зібрані під час досудового розслідування докази, на думку слідчого, є достатніми для складання обвинувального акту, однак, завершити досудове розслідування не є можливим, оскільки підозрювана ОСОБА_6 переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України - АР Крим з метою ухилення від кримінальної відповідальності, що підтверджується матеріалами виконаного оперативним підрозділом ГВ ЗНД Управління Служби безпеки України у Львівській області.

На думку слідчого, матеріали досудового розслідування дають достатні та безсумнівні підстави вважати, що підозрювана ОСОБА_6 умисно переховується від слідства, прокуратури та суду на тимчасово окупованій території України - АР Крим, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений нею злочин. Притягнути ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності у загальному порядку, передбаченому чинним кримінальним процесуальним законодавством, неможливо.

Враховуючи, що підозрюваній ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною п?ятою статті 111-1 КК України, те, що вона умисно та безпідставно ухиляється від явки на виклики слідчого та прокурора, переховується від органів досудового розслідування, прокуратури та суду, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, оголошена у державний розшук та перебуває на тимчасово окупованій території України - АР Крим, з метою виконання завдань кримінального судочинства, щоб кожний, хто вчинив злочини проти основ національної безпеки України, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, орган досудового розслідування вважає, що з метою притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності, у вказаному кримінальному провадженні необхідно провести спеціальне досудове розслідування.

Враховуючи викладене, слідчий просить суд задовольнити клопотання та винести ухвалу про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000219 від 25 вересня 2025 року відносно підозрюваної ОСОБА_6 .

Прокурор та слідчий в судовому засіданні клопотання підтримали з підстав, викладених у ньому, просили його задовольнити.

Захисник підозрюваної - адвокат ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання слідчого, оскільки, на думку захисника, докази у даному кримінальному провадженні відсутні.

На виконання вимог статті 135 КПК України, судом було розміщено повістки про виклик до суду для розгляду даного клопотання підозрюваної ОСОБА_6 в засобах масової інформації загальнодержавного значення «Урядовий кур`єр», на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Вислухавши доводи та пояснення захисника, доводи прокурора та слідчого щодо наявності підстав для здійснення спеціального досудового розслідування і дослідивши матеріали справи в їх сукупності, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Згідно статті 1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Відповідно до частини першої статті 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Згідно з частиною п?ятою статті 139 КПК України ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження.

Відповідно до статті 297-1 КПК України спеціальне досудове розслідування (in absentia) здійснюється стосовно одного чи декількох підозрюваних згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цієї глави.

Спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, передбачених статтями 109, 110, 110-2, 111, 111-1, 111-2, 112, 113, 114, 114-1, 114-2, 115, 116, 118, частиною другою статті 121, частиною другою статті 127, частинами другою і третьою статті 146, статтями 146-1, 147, частинами другою - п`ятою статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), статтями 209, 255-258-6, 348, 364, 364-1, 365, 365-2, 368, 368-2, 368-3, 368-4, 369, 369-2, 370, 379, 400, 408, 436, 436-1, 437, 438, 439, 440, 441, 442, 442-1, 443, 444, 445, 446, 447 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

Згідно зі статтею 297-2 КПК України з клопотанням про здійснення спеціального досудового розслідування до слідчого судді має право звернутися прокурор або слідчий за погодженням з прокурором.

У клопотанні про здійснення спеціального досудового розслідування з підстав, передбачених цим Кодексом, крім передбачених абзацом другим частини другої статті 297-1 цього Кодексу, зазначаються:

1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання;

2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

3) виклад обставин, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на обставини;

4) відомості про те, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або відомості про оголошення підозрюваного в міжнародний розшук;

5) виклад обставин про те, що підозрюваний переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності;

6) перелік свідків, яких слідчий, прокурор вважає за необхідне допитати під час розгляду клопотання.

Відповідно до статті 297-3 КПК України клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування розглядається слідчим суддею не пізніше десяти днів з дня його надходження до суду за участі особи, яка подала клопотання, та захисника.

Якщо підозрюваний самостійно не залучив захисника, слідчий суддя зобов`язаний вжити необхідних заходів для залучення захисника.

Слідчий суддя, встановивши, що клопотання подано без додержання вимог статті 297-2 цього Кодексу, повертає його прокурору, слідчому, про що постановляє ухвалу.

Під час розгляду клопотання слідчий суддя має право за клопотанням сторін кримінального провадження або за власною ініціативою заслухати будь-якого свідка чи дослідити будь-які матеріали, що мають значення для вирішення питання про здійснення спеціального досудового розслідування.

Згідно з статтею 297-4 КПК України під час вирішення питання про здійснення спеціального досудового розслідування слідчий суддя зобов`язаний врахувати наявність достатніх доказів для підозри особи щодо якої подано клопотання у вчиненні кримінального правопорушення.

За наслідками розгляду клопотання слідчий суддя постановляє ухвалу, в якій зазначає мотиви задоволення або відмови у задоволенні клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування.

Відомості щодо підозрюваних, стосовно яких слідчим суддею постановлено ухвалу про здійснення спеціального досудового розслідування, невідкладно, але не пізніше 24 годин після постановлення ухвали, вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань і публікуються в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Частиною п?ятою статті 9 КПК України визначено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Слідчим суддею встановлено, що 25 вересня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння кримінального правопорушення, передбаченого частиною п?ятою статті 111-1 КК України (кримінальне провадження № 0000219).

Клопотання подано слідчим-криміналістом слідчого відділу (з дислокацією у місті Києві) ГУ СБ України в АР Крим підполковником ОСОБА_3 , погоджено з прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки прокуратури АР Крим та міста Севастополя ОСОБА_4 . Вказане клопотання оформлене відповідно до вимог статті 297-2 Кримінального процесуального кодексу України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, а також копії матеріалів, якими обґрунтовується необхідність здійснення спеціального досудового розслідування. Таким чином, слідчим виконані вимоги статті 297-2 КПК України.

04 вересня 2025 року складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною п?ятою статті 111-1 КК України.

У зв`язку з перебуванням ОСОБА_6 на тимчасово окупованій території України, повідомлення про підозру їй вручено у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень, а саме шляхом опублікування повідомлення про підозру в газеті «Урядовий кур`єр», яка являється друкованим засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження (№ 185 (8110) від 10 вересня 2025 року) та 10 вересня 2025 року на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, а також вручено її захиснику.

Крім того, на виконання вимог статті 135 КПК України у зв`язку з тим, що підозрювана ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території України в Автономній Республіці Крим, аналогічно було опубліковано повістки на 15 вересня 2025 року, 16 вересня 2025 року та 17 вересня 2025 в період часу з 09 години 00 хвилин по 18 годину 00 хвилин про виклик до слідчого управління (з дислокацією у місті Київ) Головного управління СБ України в Автономній Республіці Крим для вручення письмового повідомлення про підозру та проведення за її участі інших слідчих (процесуальних) дій.

Однак, остання на виклики не з`явилася та не повідомила про причини свого неприбуття, жодних заяв чи клопотань про перенесення часу проведення процесуальних дій до органу досудового розслідування не надала. У зв`язку із викладеним, у органу досудового розслідування існують вагомі підстави вважати, що остання переховується від органу досудового розслідування та суду.

Повідомлення про підозру ОСОБА_6 особисто не вручено, проте вжито заходи для вручення у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

Відповідно до відомостей з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, щодо перетину державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованими територіями України, у період з 08 листопада 2017 року по 26 січня 2026 року відомостей стосовно ОСОБА_6 в базі даних не виявлено.

18 вересня 2025 року ОСОБА_6 оголошено у розшук. Здійснення розшукових заходів доручено співробітникам 10 відділу ГВ ЗНД Управління Служби безпеки України у Львівській області.

25 вересня 2025 року з матеріалів кримінального провадження № 0000244 від 15 жовтня 2025 року виділено матеріали стосовно підозрюваної ОСОБА_6 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 111-1 КК України, в окреме провадження за № 0000219 від 25 вересня 2025 року

Таким чином, підозрювана ОСОБА_6 переховується від органів досудового розслідування та суду на тимчасово окупованій території України з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Слід зазначити, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень частини п?ятої статті 9 КПК України, слідчий суддя враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 Рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, N 182).

Водночас, обставини здійснення підозрюваною конкретних дій та доведеність її вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок узгоджується з правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського Суду з прав людини, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року, в яких суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Водночас, слідчому судді під час вирішення питання про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування не надається весь обсяг доказів, зібраних під час досудового розслідування та дані щодо джерел їх отримання. Такі матеріали мають надаватися суду при судовому провадженні відповідного кримінального провадження та саме на цій стадії передбачено здійснення оцінки доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності та сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року ).

При цьому, на стадії досудового розслідування кримінального провадження, слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою.

Так, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів лише щодо пред`явленої підозри з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, не вирішуючи наперед питання про винуватість підозрюваної у вчиненні інкримінованого їй злочину, правильність кваліфікації її дій, допустимість доказів щодо встановлення винуватості підозрюваної, вважає, що зміст клопотання та долучених до нього матеріалів кримінального провадження можуть свідчити про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_6 могла вчинити інкриміноване їй кримінальне правопорушення.

При цьому, відповідно до оперативної інформації органу досудового розслідування підозрювана ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території.

Водночас, чинне процесуальне законодавство не визначає, якими саме доказами має бути доведено, що особа перебуває у будь-якому із видів розшуку, однак регламентує, що про оголошення розшуку (державного та міжнародного) органом досудового розслідування має бути винесена відповідна постанова (частина друга статті 281 КПК України), що в даному випадку і було здійснено органом досудового розслідування шляхом винесення постанов про оголошення підозрюваного в розшук.

Разом з тим, слідчий суддя враховує правову позицію ЄСПЛ у справі «SEJDOVIC v. Italy» (№ 56581/00), згідно якої у випадках, коли обвинувачена у вчиненні кримінального правопорушення особа не була особисто повідомлена, то лише з її статусу втікача (latitante), обґрунтованого презумпцією з недостатньою фактологічною основою, не можна зробити висновок про те, що така особа відмовилася від свого права з`явитися до суду або захищати себе (див. Colozza, цит. в цій справі, §28). ЄСПЛ також мав нагоду зазначити, що перш ніж стверджувати про те, що обвинувачений імпліцитно, своєю поведінкою, відмовився від важливого права, передбаченого статтею 6 Конвенції, необхідно продемонструвати, що він міг би розумно передбачити наслідки своєї поведінки (див. Jones, цит. в цій справі) (пункт 87 рішення).

Водночас, у рішенні ЄСПЛ у справі «SOMOGYI v. Italy» (№ 67972/01), Високий Суд зазначив, що з урахуванням важливого місця права на справедливий суд у демократичному суспільстві (див., серед інших справ, «Delcourt v. Belgium», рішення від 17 січня 1970 року, Series A no.11, pp.14 - 15, §25 in fine) стаття 6 Конвенції покладає на кожен національний суд обов`язок перевіряти, чи мав обвинувачений можливість бути поінформованим/ознайомленим із провадженням щодо нього, коли це оскаржується з підстав, які відразу не видаються явно необґрунтованими.

У своїй практиці ЄСПЛ наголошує на тому, що інформування особи про порушене щодо неї обвинувачення є правовим актом такої важливості, що воно має здійснюватися згідно з вимогами матеріального та процесуального права, здатними гарантувати ефективне здійснення обвинуваченим своїх прав, про що, зокрема, свідчить підпункт (a) пункту 3 статті 6 Конвенції; розпливчастого та неофіційного повідомлення недостатньо (див. «T. v. Italy», цит. в цій справі, p. 42, § 28) (пункт 75 рішення).

З огляду на вищевказані вимоги міжнародних стандартів з дотримання прав людини, повістки про виклик ОСОБА_6 до слідчого управління ГУ СБУ в АР Крим та суду опубліковані в газеті «Урядовий кур`єр», на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Враховуючи наведені у клопотанні обставини, які документально підтверджуються наданими слідчому судді матеріалами, слід констатувати, що органом досудового розслідування було вжито вичерпних заходів для повідомлення підозрюваній ОСОБА_6 про відкрите щодо неї кримінальне провадження, останнїй направлено відповідні повідомлення усіма можливими та відомими органу досудового розслідування засобами зв`язку, що свідчить про те, що ОСОБА_6 відомо про здійснення щодо неї кримінального провадження та необхідність явки до суду, крім того, встановлено, що остання постійно проживає на тимчасово окупованій території України в АР Крим, оголошена у розшук.

Вказані обставини свідчать про факт переховування підозрюваної ОСОБА_6 від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Таким чином, слідчий суддя доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчого про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000219 від 25 вересня 2025 року, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною п?ятою статті 111-1 КК України.

При цьому приймаючи рішення про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за провадженні № 0000219 від 25 вересня 2025 року, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною п?ятою статті 111-1 КК України, слідчий суддя враховує, що неможливість проведення досудового розслідування in absentia може паралізувати проведення кримінального провадження, оскільки це може призвести, наприклад, до спливу строку давності у кримінальному провадженні, а тому за конкретних обставин цієї справи, враховуючи, що тяжкість злочину, про який йдеться, є співмірною із значним суспільним інтересом у відправленні правосуддя, проведення такого розслідування за відсутності підозрюваного саме по собі не суперечитиме статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Керуючись статтями 3, 9, 22, 36, 40, 42, 297-1, 297-2, 297-3, 297-4 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

клопотання слідчого-криміналіста слідчого відділу (з дислокацією у місті Києві) ГУ СБ України в АР Крим підполковника ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки прокуратури АР Крим та міста Севастополя ОСОБА_4 , про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000219 від 25 вересня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною п?ятою статті 111-1 КК України, - задовольнити.

Надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000219, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 вересня 2025 року, за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Керч, АР Крим, останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною п?ятою статті 111-1 КК України.

Роз`яснити, що у разі якщо підозрювана, стосовно якої слідчим суддею постановлено ухвалу про здійснення спеціального досудового розслідування, затримана або добровільно з`явилась до органу досудового розслідування, подальше досудове розслідування щодо неї здійснюється із загальними правилами, передбаченими цим Кодексом.

Копію ухвали вручити присутнім учасникам судового провадження.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення та не може бути оскаржена, заперечення на неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя Дніпровського районного суду

міста Києва ОСОБА_1