Справа № 331/1227/26
Провадження № 1-кс/331/346/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2026 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Олександрівського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участі: прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі клопотання старшого слідчого 2-го відділення слідчого відділу ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_3 , за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000411 від 14.02.2026 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, освіта - базова загальна середня, сімейний стан - неодружений, дітей на утриманні не має, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий 2-го відділення слідчого відділу ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_6 за погодженням з прокурором відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_3 , звернулась до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000411 від 14.02.2026 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що не пізніше 14.02.2026 (більш точна дата та час органом досудового розслідування не встановлено) громадянин України ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою із громадянином України ОСОБА_7 , використовуючи мобільний телефонний пристрій останнього, у месенджері «Телеграм» познайомились із невстановленою особою, яка використовує у системі миттєвого обміну інформацією «Телеграм» ідентифікатори « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та « ІНФОРМАЦІЯ_3 », в ході спілкування з якою дізналися про можливість отримання грошових коштів за підпали автомобілів, які використовуються силами оборони України з відео фіксацією самого підпалу.

В ході спілкування з використанням месенджера «Телеграм», ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , які діяли за попередньою змовою між собою та невстановленою особою, яка використовує у системі миттєвого обміну інформацією «Телеграм» ідентифікатори « ІНФОРМАЦІЯ_4 » та « ІНФОРМАЦІЯ_5 » на пропозицію останнього щодо вчинення злочинів проти державної безпеки за грошову винагороду, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 надали свою добровільну згоду.

В подальшому, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , які діяли за попередньою змовою між собою та з корисливих мотивів на виконання завдання невстановленої особи, що використовує в месенджері «Телеграм» ідентифікатори « ІНФОРМАЦІЯ_4 » та « ІНФОРМАЦІЯ_3 », погодилися підшукати автомобіль, який використовується Силами оборони України для виконання бойових завдань та після підтвердження його відповідності вимогам зі сторони невстановленої особи, здійснити знищення шляхом підпалу.

Далі, у невстановлений час, але не пізніше 14.02.2026, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , які діяли за попередньою змовою між собою та з корисливих мотивів на виконання завдання невстановленої особи, що використовує в месенджері «Телеграм» ідентифікатори « ІНФОРМАЦІЯ_4 » та « ІНФОРМАЦІЯ_3 », здійснили підшукання транспортного засобу марки «Mitsubishi L.200», номерний знак НОМЕР_1 іноземної реєстрації з VIN-кодом: НОМЕР_2 , який знаходився за адресою: м. Запоріжжя, вул. Центральна, буд. 5 та відправили останньому для погодження знищення, на що отримали дозвіл.

В подальшому, не раніше 02 години 00 хвилин 14.02.2026, громадяни України ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , з іншою невстановленою досудовим розслідуванням особою, яка використовує у системі миттєвого обміну інформацією «Телеграм» ідентифікатори « ІНФОРМАЦІЯ_4 » та « ІНФОРМАЦІЯ_3 », усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, перебуваючи за адресою: м. Запоріжжя, вул. Центральна, буд. 5, виконуючи попередній план про спільне вчинення злочину проти державної безпеки, відповідно до якого ОСОБА_7 , здійснював відеофіксацію підпалу автомобіля, а ОСОБА_4 , в свою чергу, здійснював безпосередньо підпал, усвідомлюючи, що автомобіль котрий був припаркований поряд експлуатується Силами оборони України, для виконання бойових завдань, зважаючи на його зелене забарвлення та характерні символи розрізнення та ідентифікації автомобіля до Сил оборони України, наблизилися до транспортного засобу марки «Mitsubishi 1.200», номерний знак НОМЕР_1 іноземної реєстрації з VIN-кодом: НОМЕР_2 в камуфльованому кузові, що належить командиру екіпажу безпілотних літальних комплексів - командиру відділення ударних безпілотних авіаційних комплексів взводу ударних безпілотних авіаційних комплексів роти безпілотних авіаційних комплексів механізованого батальйону сержанту ОСОБА_8 та в подальшому, діючи відповідно до попереднього плану, ОСОБА_4 , використовуючи заздалегідь пристосовану для підпалу ємність із запальною сумішшю невстановленого складу, а ОСОБА_7 , власний мобільний телефон, здійснили обливання передньої частини автомобіля, в тому числі лобове скло та капот, після чого підпалили вказаний автомобіль, викликавши тим самим його займання та пошкодження здійснюючи при цьому відеофіксацію, яку надали невстановленій особі, що використовує в месенджері «Телеграм» ідентифікатори ІНФОРМАЦІЯ_4 та ІНФОРМАЦІЯ_5 » для підтвердження злочину.

Органом досудового розслідування встановлено достатню кількість доказів для повідомлення ОСОБА_4 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України, яке кваліфікується як перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 тяжкого злочину, підтверджується зібраними з дотриманням вимог КПК України доказами, а саме:

- протоколом обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого було вилучено мобільний телефон фірми «Xiaomi» моделі «Мі9Т» (M1903F10G), imeil: НОМЕР_3 , imei: НОМЕР_4 з сім НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , який належить ОСОБА_4 , на якому зафіксовано спілкування з невстановленою особою, що використовує в месенджері «Телеграм» ідентифікатори « ІНФОРМАЦІЯ_4 » та « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та мобільний телефон фірми «Росо» моделі «F3», imeil: НОМЕР_7 , imei: НОМЕР_8 , сім НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , який належить ОСОБА_7 ; мобільний телефон фірми «Motorola» моделі «Moto e13» imeil: НОМЕР_11 , imei2: НОМЕР_12 , 3 сім НОМЕР_13 , який належить ОСОБА_9 ; мобільний телефон фірми «Iphone» моделі «12», imeil: НОМЕР_14 , imei2: НОМЕР_15 , 3 сім НОМЕР_16 , який належить ОСОБА_10 ;

- протоколом огляду місця події від 14.02.2026 року, в ході якого оглянутий транспортний засіб марки «Mitsubishi L.200», номерний знак НОМЕР_17 іноземної реєстрації з VIN-кодом: НОМЕР_2 в камуфльованому кузові, що належить командиру екіпажу безпілотних літальних комплексів - командиру відділення ударних безпілотних авіаційних комплексів взводу ударних безпілотних авіаційних комплексів роти безпілотних авіаційних комплексів механізованого батальйону сержанту ОСОБА_8 , із слідами підпалу та фізичного пошкодження;

- матеріалами негласних слідчих (розшукових) дій, відповідно до яких встановлено спілкування ОСОБА_4 з невстановленою особою, що використовує в месенджері «Телеграм» ідентифікатори « ІНФОРМАЦІЯ_4 » та « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та виконання завдання (аудіо, відео) щодо вчинення підпалу транспортного засобу марки «Mitsubishi L.200», номерний знак НОМЕР_17 іноземної реєстрації з VIN-кодом: НОМЕР_2 в камуфльованому кузові;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 14.02.2026, який повідомив, що є командиром екіпажу безпілотних літальних комплексів СБС МОУ, та використовував транспортний засіб марки «Mitsubishi L.200», номерний знак НОМЕР_17 іноземної реєстрації з VIN-кодом: НОМЕР_2 для законної діяльності Збройних Сил України в особливий період.

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 14.02.2026, яка надала покази щодо умисних намірів ОСОБА_7 та ОСОБА_4 на підпали транспортних засобів, у тому числі, задіяних для законної діяльності Збройних Сил України в особливий період, у м. Запоріжжі;

- протоколом проведення слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_4 від 14.02.2026, який на місці показав спосіб та заходи, за допомогою яких він та ОСОБА_7 вчинили кримінальне правопорушення 14.02.2026;

- іншими матеріалами кримінального провадження.

Органом досудового розслідування, відповідно до положення п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_4 може: переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків в цьому кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Таким чином, орган досудового розслідування приходить до висновку, що для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 з метою уникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, необхідно застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, тому слідчий звернулась до слідчого судді з вказаним клопотанням.

Прокурор в судовому засіданні внесене клопотання підтримав за викладеними вище мотивами та обґрунтування, просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 зазначили на тому, що підозрюваний зрозумів злочинний характер своїх дій, щиро розкаявся у вчиненому, повністю визнає свою провину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Має постійне місце проживання, не має наміру переховуватись від органу досудового розслідування, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, тому просили клопотання задовольнити частково та застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, який буде достатнім для належної процесуальної поведінки останнього.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання та надані матеріали, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, дійшов наступного висновку.

В провадженні СВ УСБУ в Запорізькій областіперебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000411 від 14.02.2026 року за підозрою ОСОБА_4 та ОСОБА_7 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України.

14.02.2026 року о 15 годині 21 хвилину ОСОБА_4 фізично затримано відповідно до вимог ст. ст. 208, 615 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України.

14 лютого 2026 року о 18 годині 00 хвилини ОСОБА_4 в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України.

16 лютого 2026 року об 11 годині 15 хвилин підозрюваному ОСОБА_4 та його захиснику - адвокату ОСОБА_5 вручено клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та копії матеріалів до нього.

Клопотання слідчого вмотивоване тим, що досудовим слідством встановлена причетність підозрюваного ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України та наявні ризики, передбачені п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно з вимогами ст. ст. 177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою - є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Слідчий суддя приходить до висновку, що матеріалами, зібраними в ході досудового розслідування по даному кримінальному провадженню та долученими до клопотання, підтверджується на даній стадії слідства обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України.

У відповідності до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Слідчий суддя приймає до уваги, що по даному кримінальному провадженню ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Останній не має стійких соціальних зв`язків, осіб на утриманні, що дає підстави слідчому судді вважати, що залишаючись на волі, усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого злочину та невідворотність покарання за його вчинення в разі доведення вини, підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування або суду з метою уникнення можливого покарання. Вказана позиція узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», згідно з яким суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Разом з тим, доведений ризик того, що підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки як встановлено під час досудового розслідування, скоєння вказаного злочину ОСОБА_4 відбувалось за попередньою змовою та на виконання завдання невстановленої особи, яка використовує у системі миттєвого обміну інформацією «Telegram» ідентифікатор « ІНФОРМАЦІЯ_4 » та « ІНФОРМАЦІЯ_3 », у зв`язку з чим, є достатні підстави вважати, що останній може самостійно або за допомогою інших співучасників вчинити ряд дій, спрямованих на знищення і спотворення будь-яких речей та документів, що мають значення для даного кримінального провадження.

При цьому, в судовому засіданні прокурором доведений ризик незаконного впливу на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки досудове розслідування відносно підозрюваного ОСОБА_4 тільки розпочалось і на даний час досудовим розслідуванням здійснюється збирання доказів та встановлення фізичних осіб, яким відомі або можуть бути відомі обставини вчинення дій, у яких останньому повідомлено про підозру. Також допитано у якості потерпілого військовослужбовця ЗСУ ОСОБА_8 , у зв`язку з чим, підозрюваний може вчинити протиправні дії відносно нього, що може призвести до втрати доказів його протиправної діяльності.

Доведеним також є ризик можливого продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_4 , або можливого вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки, перебуваючи на більш м`якому запобіжному заході, останній може продовжити вчиняти аналогічні злочини на замовлення інших осіб, з метою здобуття засобів для існування, у тому числі підшукувати транспортні засоби, які використовуються силами оборони України.

За наявності існування чотирьох очевидних ризиків, слідчий суддя вважає вказане клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти настанню встановлених ризиків.

Розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених ознак, слідчий суддя вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, тобто застосування більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного на даний час неможливе, ризики, які виправдовують тримання його під вартою, існують.

Посилання сторони захисту щодо наявності постійного місця проживання, відсутність судимостей, хоч і має місце, однак не є безумовною підставою для відмови в обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Крім того, ця обставина в даному випадку не може бути беззаперечним стримуючим фактором подальшої належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Тому в задоволенні клопотання сторони захисту слід відмовити з наведених вище підстав.

Враховуючи викладене, слідчий суддя не вбачає достатніх підстав для можливості застосування інших запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою, як таких, що недостатні запобігти вказаним ризикам, а також забезпеченню виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, визначаючи тримання під вартою в цьому випадку виправданим за наявності конкретного суспільного інтересу у виді права на справедливий судовий розгляд, а також унеможливлення переховування підозрюваного від слідства та суду, знищення або спотворення речей та документів, незаконного впливу на потерпілого та свідків, вчинення інших кримінальних правопорушень, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалюють над принципом поваги до свободи особистості.

Окрім цього, відповідно до вимог ч. 6 ст. 176 КПК України (зі змінами № 2198-IX від 14.04.2022) під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Разом з тим, слідчий у поданому ним клопотання порушує питання щодо обрання підозрюваному альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 110 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, обґрунтовуючи це тим, що у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

У відповідності до ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

З огляду на викладене, розмір застави у даному кримінальному провадженні до підозрюваного слідчим суддею не визначається.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із застосуванням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави відносно підозрюваного ОСОБА_4 є доведеним та обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 184, 194 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого 2-го відділення слідчого відділу ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_3 за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000411 від 14.02.2026 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».

Ухвала слідчого судді, щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Виконання ухвали слідчого судді доручити співробітникам ІНФОРМАЦІЯ_6.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановити терміном на 60 діб, які обчислювати з 14 лютого 2026 року з 15 години 21 хвилини.

Термін дії ухвали закінчується 14 квітня 2026 року о 15 годині 21 хвилину.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1