ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/924/26

14 квітня 2026 року м.Костопіль

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м.Костопіль обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000133 від 20 квітня 2024 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Рівне Рівненської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , одруженого, не працюючого, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.205-1 КК України

ВСТАНОВИВ:

Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_4 приблизно у вересні 2022 року, перебуваючи у м.Костопіль Рівненського району Рівненської області, точної дати, часу та місця досудовим розслідуванням не встановлено, отримав пропозицію від невстановленої особи внести у документи, які відповідно до ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб -підприємців та громадських формувань» від 15.05.2003 № 755-ІУ подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдиві відомості та подати їх для державної реєстрації.

Усвідомлюючи протиправний характер запропонованих йому дій ОСОБА_4 добровільно погодився внести в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдиві відомості, з метою реєстрації юридичної особи, без фактичного подальшого наміру особисто здійснювати господарську діяльність, вступивши таким чином у попередню змову із невстановленою особою і до початку злочинних дій домовився про спільне його вчинення.

Так, згідно з ст.56 Господарського кодексу України суб`єкт господарювання може бути утворений за рішенням власника (власників) майна або уповноваженого ним (ними) органу.

Статтею 57 Господарського кодексу України передбачено, що установчими документами суб`єкта господарювання є рішення про його утворення або засновницький договір, а у випадках, передбачених законом, статут (положення) суб`єкта господарювання. В установчих документах повинні бути зазначені найменування суб`єкта господарювання, мета і предмет господарської діяльності, склад і компетенція його органів управління, порядок прийняття ними рішень, порядок формування майна, розподілу прибутків та збитків, умови його реорганізації та ліквідації, якщо інше не передбачено законом. У засновницькому договорі засновники зобов`язуються утворити суб`єкт господарювання, визначають порядок спільної діяльності щодо його утворення, умови передачі йому свого майна, порядок розподілу прибутків і збитків, управління діяльністю суб`єкта господарювання та участі в ньому засновників, порядок вибуття та входження нових засновників, інші умови діяльності суб`єкта господарювання, які передбачені законом, а також порядок його реорганізації та ліквідації відповідно до закону. Статут суб`єкта господарювання повинен містити відомості про його найменування, мету і предмет діяльності, розмір і порядок утворення статутного та інших фондів, порядок розподілу прибутків і збитків, про органи управління і контролю, їх компетенцію, про умови реорганізації та ліквідації суб`єкта господарювання, а також інші відомості, пов`язані з особливостями організаційної форми суб`єкта господарювання, передбачені законодавством. Статут може містити й інші відомості, що не суперечать законодавству.

Відповідно до ст.65 Господарського кодексу України управління підприємством здійснюється відповідно до його установчих документів на основі поєднання прав власника щодо господарського використання свого майна і участі в управлінні трудового колективу. Власник здійснює свої права щодо управління підприємством безпосередньо або через уповноважені ним органи відповідно до статуту підприємства чи інших установчих документів.

Також статтею 88 Господарського кодексу України встановлено, що учасники господарського товариства зобов`язані вносити вклади (оплачувати акції) у розмірі, порядку та коштами (засобами), що передбачені установчими документами, відповідно до цього Кодексу та закону про господарські товариства.

Статтею 89 Господарського кодексу України передбачено, що управління діяльністю господарського товариства здійснюють його органи та посадові особи, склад і порядок обрання (призначення) яких визначається залежно від виду товариства.

Згідно зі ст.81 Цивільного кодексу України юридична особа приватного права створюється на підставі установчих документів відповідно до статті 87 цього Кодексу. Статтею 87 Цивільного кодексу України встановлено, що для створення юридичної особи її учасники (засновники) розробляють установчі документи, які викладаються письмово і підписуються всіма учасниками (засновниками), Якщо законом не встановлений інший порядок їх затвердження. Установчим документом товариства є затверджений учасниками статут або засновницький договір між учасниками, якщо інше не встановлено законом. Товариство, створене однією особою, діє на підставі статуту, затвердженого цією особою. Юридична особа вважається створеною з дня її державної реєстрації.

Відповідно до ст.89 Цивільного кодексу України юридична особа підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом. Порушення встановленого законом порядку створення юридичної особи або невідповідність її установчих документів закону є підставою для відмови у державній реєстрації юридичної особи.

Одночасно статтею 4 Закону України «Про господарські товариства» №1576-ХІІ від 19.09.1991 визначено, що товариства з обмеженою відповідальністю створюються і діють на підставі установчого договору і статуту, їх установчі документи повинні містити відомості про вид товариства, предмет і цілі його діяльності, склад засновників та учасників, найменування та місцезнаходження, розмір та порядок утворення статутного фонду, порядок розподілу прибутків та збитків, склад та компетенцію органів товариства та порядок прийняття ними рішень, включаючи перелік питань, по яких необхідна кваліфікована більшість голосів, порядок внесення змін до установчих документів та порядок ліквідації і реорганізації товариства.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» для державної реєстрації створення юридичної особи подаються відповідні документи згідно наведеного в частині статті переліку.

05.09.2022, у денний час доби, реалізуючи спільний протиправний умисел, направлений на внесення у документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдивих відомостей, та подання їх для державної реєстрації, ОСОБА_4 перебуваючи у м.Костопіль Рівненського району Рівненської області, точного місця досудовим розслідуванням не встановлено, діючи за попередньою змовою з невстановленою особою, з використанням власних технічних приладів і навичок роботи з електронними послугами, здійснив на Порталі «Дія» авторизацію за допомогою особистого кваліфікованого електронного підпису ОСОБА_6 з КНЕДП-ІДД ДПС за № 58E2D9E7F900307B04000000A69E32006E139800.

В подальшому ОСОБА_4 , здійснив необхідні дії в Порталі «Дія» шляхом переходу у розділи «Послуги», «Створення бізнесу», «Реєстрація ТОВ на підставі модельного статуту» та «Подати заяву» (https://diia.gov.ua/services/reyestraciya-tov-na-pidstavi-modelnogo-statutu), покроково склав та засвідчив власним електронним цифровим підписом КНЕДП-ІДД ДПС за № 58E2D9E7F900307B04000000A69E32006E139800 електронні документи щодо реєстрації товариства з обмеженою відповідальністю юридичної особи ТОВ «АГРОЛАН ТРЕЙДИНГ» (), а саме:

- Заяву щодо державної реєстрації юридичної особи ТОВ «АГРОЛАН ТРЕЙДИНГ» () від 05.09.2022 з підтвердженням мети державної реєстрації товариства з обмеженою відповідальністю, з вказанням: у розділі «Місцезнаходження» - Рівненська область, Рівненський район, м.Рівне, вул.Стельмаха Володимира, 34; у розділі «Види економічної діяльності» основний: 46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин, 46.31 Оптова торгівля фруктами й овочами, 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля, 49.41 Вантажний автомобільний транспорт, 70.22 Консультування з питань комерційної діяльності й керування; у розділі «Відомості про обрання системи оподаткування» - обравши спрощену систему оподаткування, обліку та звітності з дати державної реєстрації, третя група платника єдиного податку, обрана ставка єдиного податку (відсотків) 5%, місце провадження господарської діяльності: територія України;

- Рішення №1 одноосібного засновника ТОВ «АГРОЛАН ТРЕЙДИНГ» () від 05.09.2022;

- Модельний статут ТОВ «АГРОЛАН ТРЕЙДИНГ»;

- Структуру власності ТОВ «АГРОЛАН ТРЕЙДИНГ» від 05.09.2022, наділивши їх таким чином необхідними реквізитами, тобто здійснив внесення в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи завідомо неправдивих відомостей.

В цей же день, тобто 05.09.2022, о 12 год. 02 хв., ОСОБА_7 , діючи спільно із невстановленою особою та не маючи наміру здійснювати фактичну діяльність в якості засновника та директора товариства, за результатами проведення (внесення) електронних цифрових відміток на онлайн-сервісі державних послуг «Дія», здійснив накладення кваліфікованого електронного підпису (Дія. Підпис), наділивши таким чином заяву від 05.09.2022 необхідними реквізитами, тобто вчинив умисне подання для проведення державної реєстрації Товариства документів, які містять завідомо неправдиві відомості.

Надалі, ОСОБА_4 , особисто господарську діяльність як засновник та директор юридичної особи ТОВ «АГРОЛАН ТРЕЙДИНГ» () за місцем реєстрації Товариства не здійснював, податкову звітність не подавав, податки не сплачував.

Таким чином, злочинні дії ОСОБА_4 щодо реєстрації ТОВ «АГРОЛАН ТРЕЙДИНГ» () надали змогу невстановленим особам використовувати реквізити даного суб`єкта господарської діяльності для здійснення фінансово-господарських операцій поза межами податкового контролю України, від імені формально призначеного засновника та директора ОСОБА_4 , без його участі та відому, внаслідок чого невстановленими особами, від ТОВ «АГРОЛАН ТРЕЙДИНГ» (), в період з 01.10.2022 по 30.06.2023 здійснено фінансово-господарські операції з експорту товарів без встановленого джерела їх походження загальною фактурною вартістю 90039649 грн. без сплати жодних податкових зобов`язань та подання податкової звітності.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.205-1 КК України, які виразились у внесенні в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдивих відомостей, а також умисному поданні для проведення такої реєстрації документів, які містять завідомо неправдиві відомості, вчинених за попередньою змовою групою осіб.

25 лютого 2026 року між прокурором, який здійснює нагляд за додержанням законів під час провадження досудового розслідування у формі процесуального керівництва прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами БЕБ України Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі його захисника адвоката ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості, яку подано до суду для затвердження.

В угоді про визнання винуватості від 25 лютого 2026 року прокурор та обвинувачений виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч.2 ст.205-1 КК України, які ніким не оспорюються, зазначили істотні для даного кримінального провадження обставини.

Згідно угоди про визнання винуватості ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.205-1 КК України.

Сторонами кримінального провадження узгоджено, що при затвердженні угоди про визнання винуватості ОСОБА_4 буде призначено покарання за ч.2 ст.205-1 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, з позбавленням права обіймати керівні посади в юридичних особах приватного та публічного права строком на 1 (один) рік. На підставі ст.75 КК України буде звільнено ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням, з покладенням на ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 зазначив, що при укладенні даної угоди дотримані всі вимоги і правила КПК та КК України, а тому просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні також просив вказану угоду про визнання винуватості затвердити і призначити узгоджене в ній покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.205-1 КК України, в обсязі обвинувачення.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 , в судовому засіданні підтримав угоду про визнання винуватості та просив затвердити її.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

В судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.205-1 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України відносяться до категорії нетяжких злочинів.

Разом з тим, в судовому засіданні судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.205-1 КК України визнає, цілком розуміє надані йому законом права, передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ч.2 ст.473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

В судовому засіданні суд переконався у тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При перевірці угоди про визнання винуватості на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України судом встановлено, що угода у повному обсязі відповідає вимогам вказаного законодавства, дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч.2 ст.205-1 КК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, відсутні будь-які підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним засадам призначення покарання та санкції ч.2 ст.205-1 КК України.

Судом перевірено, що за своїм змістом укладена угода про визнання винуватості відповідає вимогам ст.472 КПК України, а також відсутні підстави для відмови у її затвердженні, передбачені ч.7 ст.474 КПК України.

Суд вважає доведеним в судовому засіданні, що ОСОБА_4 вчинив нетяжкий злочин, що виразилося у внесенні в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдивих відомостей, а також умисному поданні для проведення такої реєстрації документів, які містять завідомо неправдиві відомості, вчинених за попередньою змовою групою осіб, а тому його дії кваліфікує за ч.2 ст.205-1 КК України.

При затвердженні угоди про визнання винуватості суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст.66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст.67 КК України, не встановлені.

Враховуючи викладене, вивчивши надані матеріали кримінального провадження, заслухавши думку прокурора, захисника обвинуваченого, які не заперечували проти затвердження угоди про визнання винуватості, пояснення обвинуваченого, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 25 лютого 2026 року між прокурором, який здійснює нагляд за додержанням законів під час провадження досудового розслідування у формі процесуального керівництва прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами БЕБ України Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі його захисника адвоката ОСОБА_5 , та призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання.

Питання про долю речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог ч.9 ст.100 КПК України.

Відповідно до ст.124 КПК України процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Запобіжний захід до обвинуваченого на застосовувався.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.100, 124, 373, 374, 468, 469, 473, 474, 475 КПК України, ст.75, 76, ч.2 ст.205-1 КК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

Угоду про визнання винуватості від 25 лютого 2026 року по кримінальному провадженню №0000133 від 20 квітня 2024 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.205-1 КК України, укладену між прокурором, який здійснює нагляд за додержанням законів під час провадження досудового розслідування у формі процесуального керівництва прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами БЕБ України Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі його захисника адвоката ОСОБА_5 затвердити.

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.205-1 КК України та призначити узгоджене покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, з позбавленням права обіймати керівні посади в юридичних особах приватного та публічного права строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до пп.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Процесуальні витрати за проведення судової експертизи в розмірі 6239,80 грн. покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 та стягнути в дохід держави на підставі ч.2 ст.124 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_4 не застосовувались.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 29 вересня 2025 року у справі №569/19378/24 скасувати.

Після набрання вироком суду законної сили речові докази:

- документи із вільними зразками підпису та почерку ОСОБА_4 в кількості 10 шт., а саме: заяву від ОСОБА_4 на 4 арк.; анкету-заяву про відкриття рахунку в АТ «Універсал банк» на 1 арк.; податкову декларацію на 5 арк., які вилучені в хорді проведення обшуку за адресою АДРЕСА_2 залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СуддяОСОБА_1