Справа №766/474/26
н/п 1-кс/766/1317/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2026 року місто Херсон

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 розглянувши скаргу ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_3 , на постанову дізнавача про закриття кримінального провадження,

ВСТАНОВИВ:

13.03.2026 року через систему «Електронний суд» ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_3 , звернувся до Херсонського міського суду Херсонської області зі скаргою на постанову дізнавача СД ХРУП ГУНП в Херсонській області від 26.11.2025 року про закриття кримінального провадження №40000269, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 вересня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, в якій просив суд поновити строк на звернення до суду з вказаною скаргою та скасувати вище, зазначену постанову. В обґрунтування пропуску строку звернення до суду зі скаргою зазначено, що копію постанови про закриття кримінального провадження представник скаржника нібито отримала 05 березня 2026 року на електронну адресу у відповідь на адвокатський запит, у зв`язку з чим, на думку скаржника, строк на подання скарги повинен обчислюватися саме з цієї дати.

Вивчивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до п.3 ч. 1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні заявником, потерпілим, його представником може бути оскаржене рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Згідно з ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч.1ст. 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформляється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Згідно з ч. 5 ст. 115 КПК України, при обчисленні строків днями не береться до уваги той день, від якого починається строк.

Представник скаржник посилається на те, що копію оскаржуваної постанови була отримана нею 05.3.2026 року, у відповідь на адвокатський запит, шляхом її надіслання на електронну адресу адвоката.

Як вбачається, з даних Автоматизованої системи документообігу суд ОСОБА_2 , через свого представника ОСОБА_3 вже двічі звертався до суду з аналогічною скаргою з тим самим предметом та тих самих підстав.

Так, ухвалою суду від 19.01.2026, зазначена скарга була повернута у зв`язку із пропуском строку на подачу скарги і відсутністю клопотання про поновлення цього строку. Крім того, в ухвалі було прямо звернуто увагу на необхідність подання належних доказів отримання копії постанови 08.01.2026 року за допомогою соціальної мережі «WhatsApp». Ухвала отримана представником скаржника 22.01.2026 року.

17.02.2026 скаржник повторно звернувся до суду зі скаргою на постанову про закриття кримінального провадження від 26.11.2025 року та ухвалою суду від 19.02.2026 року в задоволенні клопотання ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_3 про поновлення строку для подачі скарги на постанову дізнавача СД ХРУП ГУНП в Херсонській області від 26.11.2025 року про закриття кримінального провадження № 40000269, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 вересня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України- відмовлено. Скаргу ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_3 , на постанову дізнавача про закриття кримінального провадження повернуто заявнику.

Отже, ще під час попереднього звернення скаржник фактично підтверджував обізнаність про існування оскаржуваної постанови та її отримання у січні 2026 року.

Разом з тим, повторно звертаючись до суду із даною скаргою, заявник посилається вже на інші обставини та зазначає, що копію постанови нібито було отримано 05 березня 2026 року у відповідь на адвокатський запит.

Таким чином, зі змісту поданої скарги вбачається, що скаржник наводить різні та взаємовиключні відомості щодо дати отримання копії постанови, не надаючи при цьому переконливих доказів жодної із зазначених обставин.

Крім того, на підтвердження отримання постанови 05 березня 2026 року до скарги додано лише скріншот електронної пошти, з якого вбачається факт надходження листа від електронної адреси органу поліції.

Водночас із вказаного скріншоту неможливо встановити зміст вкладених файлів, а також неможливо зробити висновок про те, що саме копія постанови про закриття кримінального провадження була отримана адвокатом у зазначений день.

Інших належних та допустимих доказів, які б об`єктивно підтверджували факт отримання постанови саме 05 березня 2026 року, заявником до скарги не додано.

Таким чином, подані матеріали не підтверджують обставин, на які посилається скаржник як на підставу для поновлення строку.

Крім того, слід звернути увагу на невідповідність зазначених у скарзі дат. Так, у прохальній частині скарги представник скаржника просить скасувати постанову від 26.11.2026 року. Водночас вказана дата на момент розгляду скарги ще не настала, що свідчить про очевидну помилковість такого посилання.

Разом із тим, до матеріалів скарги додано копію постанови, датованої 26.11.2025 року. Отже, фактично предметом оскарження може бути саме постанова від 26.11.2025 року, а не та, що зазначена у прохальній частині скарги.

Наведені розбіжності у датах свідчать про нечіткість та неконкретність вимог скарги, що унеможливлює її належний розгляд по суті, оскільки суд позбавлений можливості однозначно встановити, яке саме рішення підлягає оскарженню.

Згідно ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга повертається якщо подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України, пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

При цьому, відповідно до висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 20 квітня 2017 року №5-440кс(15)16, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

Зокрема, до їх числа відносяться: 1) обставини непереборної сили (епідемії, військові події, стихійні лиха або інші подібні обставини); 2) відсутність особи у місці проживання протягом тривалого часу внаслідок відрядження; 3) тяжка хвороба або перебування в закладі охорони здоров`я у зв`язку з лікуванням або вагітністю за умови неможливості тимчасово залишити цей заклад; 4) смерть близьких родичів, членів сім`ї чи інших близьких осіб або серйозна загроза їхньому життю; 5) несвоєчасне одержання процесуальних документів (наприклад, несвоєчасне одержання копії вироку); 6) інші обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк.

У будь-якому випадку, в силу положень ст.ст. 22, 26 КПК України, вказані обставини підлягають підтвердженню учасником кримінального провадження шляхом подання відповідних документів або їх копій.

Суд звертає увагу, що у рішенні від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України», Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан потрібного їм судового провадження. У кожній справі суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип юридичної визначеності. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. Зокрема, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

Згідно листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09.11.2012 року, №1640/0/4-12 «Про деякі питання порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування» у випадку пропуску строку, встановленого для подання скарги, скарга повертається особі, якщо при її поданні особа не порушила питання про поновлення цього строку. Слідчий суддя, за наявності відповідної заяви, може поновити строк, якщо його було порушено з поважних причин (хвороба, відрядження, стихійне лихо, хвороба близьких родичів тощо). Підставою для поновлення строків також може бути визнано й об`єктивні причини, внаслідок яких особа не змогла вчасно реалізувати своє право на подання скарги.

Враховуючи те, що строк оскарження постанови слідчого від 26.11.2025 року про закриття кримінального провадження за №40000269 від 05.09.2025 року, закінчився, заявником не наведено поважних причин пропуску строку на оскарження які перешкодили йому реалізувати право на оскарження постанови про закриття кримінального провадження, у визначений чинним законодавством строк, слідчий суддя не знаходить підстав для поновлення строку для звернення з вищевказаною скаргою та доходить висновку про відмову в задоволенні заяви про поновлення строку для звернення зі скаргою, передбаченого ч. 1 ст. 304 КПК України, та повернення скарги заявнику на підставі п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.116, 303 - 309, 369, 371-372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_3 про поновлення строку для подачі скарги на постанову дізнавача СД ХРУП ГУНП в Херсонській області від 26.11.2025 року про закриття кримінального провадження № 40000269, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 вересня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України- відмовити.

Скаргу ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_3 , на постанову дізнавача про закриття кримінального провадження повернути заявнику.

Копію ухвали про повернення скарги невідкладно надсилати особі, яка її подала.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Херсонського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання ухвали. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1