Справа №750/8983/25
Провадження №1-кп/750/128/26
У Х В А Л А

25 лютого 2026 року Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові клопотання представника володільця майна ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001527 від 22.05.2025 щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого за ч.1 ст. 343, ч.2 ст. 345 КК України

В С Т А Н О В И В:

Захисник ОСОБА_4 звернувся до суду, в інтересах володільця майна-обвинуваченого ОСОБА_5 , з клопотанням про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001527 від 22.05.2025, по обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 343, ч.2 ст. 345 КК України.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 27.05.2025 року в даному кримінальному провадженні накладено арешт на майно: автомобіль «Volkswagen Jetta», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 24.07.2024 належав обвинуваченому ОСОБА_5 . Ухвала слідчого судді була мотивована тим, що арешт на автомобіль ОСОБА_5 накладався з метою збереження речових доказів, оскільки зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, для перешкоджання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, що може призвести до перешкоджання можливого призначення та проведення судових експертиз в даному кримінальному провадженні. На даний час виникла необхідність у скасуванні арешту в частині користування даним транспортним засобом, оскільки наявність такого заважає власнику та володільцю користуватись вказаним майном. Захисник зазначила, що накладення арешту шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження майна порушує право власності на придбане майно, оскільки позбавляється можливість використовувати майно в своїй цільовій необхідності, а саме позбавляє ОСОБА_7 та ОСОБА_8 можливості пересуватися з малолітньою дитиною, забезпечувати її щоденні потреби та вирішення життєвих питань родини. Крім того, технічний стан транспортного засобу потребує проведення ремонтних робіт, які не можливо здійснити поки такий транспортний засіб під арештом. Тому, захисник вважає, що у подальшому застосуванні арешту транспортного засобу в частині користування таким відпала потреба, в зв`язку з чим просила скасувати такий в частині заборони користування вказаним транспортним засобом.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала подане клопотання, вказала, що у обвинуваченого наявна дитина, дружина, яка є військовослужбовцем і може бути відсутньою, тому для забезпечення інтересів дитини арешт в частині користування необхідно скасувати. На даний час з автомобілем проведено всі слідчі дії. Сторона захисту бере на себе обов`язок щодо зберігання майна.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити. Пояснив, що дружину двічі на місяць викликають несподівано на бойове чергування, на яке вона заступає поза межами м. Чернігова. Всі слідчі дії проведені з транспортним засобом. Поряд з цим, стан автомобіля на майданчику, де він стоїть під відкритим небом, погіршився, а надалі взагалі може бути непридатним для користування.

Прокурор в судовому засіданні заперечила щодо задоволення клопотання та просила в його задоволенні відмовити. Вказала, що на даний час немає підстав для скасування арешту з майна. Доля речових доказів вирішується при ухваленні рішення судом. Може виникнути необхідність в огляді автомобіля, як речового доказу, тоді як ОСОБА_5 може його спотворити.

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_6 заперечував щодо задоволення вказаного клопотання захисника обвинуваченого, просив відмовити, оскільки така не є суб`єктом, і є ризики спотворення речових доказів.

Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали клопотання та кримінального провадження, в частині, що стосується поданого клопотання, суд дійшов до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні Деснянського районного суду м. Чернігова перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001527 від 22.05.2025, по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 343, ч.2 ст. 345 КК України.

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 27 травня 2025 року в даному кримінальному провадженні накладено арешт на транспортний засіб «Volkswagen Jetta», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 24.07.2024 належить ОСОБА_5 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною відчужувати, користуватися та розпоряджатись вказаним майном.

Ухвала слідчого судді мотивована тим, що арешт на автомобіль марки «Volkswagen Jetta», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , та який слідчим визнаний речовим доказом в даному кримінальному провадженні, накладався з метою забезпечення збереження речового доказу, оскільки такий зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, а також усунення перешкод для можливого проведення експертиз в кримінальному провадженні.

З досліджених в судовому засіданні документів слідує, що згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , такий було укладено 29.04.2022 року між ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; довідкою №10 Чернігівського дошкільного навчального закладу №46 «Теремок» Чернігівської міської ради Чернігівської області від 26.05.2025, підтверджується, що ОСОБА_10 дійсно відвідує даний Чернігівський дошкільний навчальний заклад з 01.05.2024 року і по тепер; довідкою начальника медичної служби військової частини НОМЕР_4 щодо проходження сержантом ОСОБА_8 військової служби у військовій частина НОМЕР_4 на посаді санітарного інструктора медичного пункту та за своїми службовими обов`язками постійно залучається до виконання завдань з медичного забезпечення в цілодобових нарядах (чергування з 08:00 по 08:00 год) в якості чергового медичного пункту в/ч НОМЕР_4 , а також залучається до виконання завдань у відрядженні; фотокопіями із застосунку дія доведено факт перебування транспортного засобу «Volkswagen Jetta», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер транспортного засобу (VIN): НОМЕР_5 , на даний час у власності ОСОБА_8 , мешканки АДРЕСА_1 .

Вказані обставини свідчать про необхідність користування обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_8 належним їм на праві власності «Volkswagen Jetta», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який було вилучено на стадії досудового розслідування та накладено арешт слідчим суддею.

З долученого до обвинувального акту Реєстру матеріалів досудового розслідування в кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001527 від 22.05.2025 року, вбачається, що жодні експертизи щодо автомобіля марки Volkswagen Jetta», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в даному кримінальному провадженні не проводилися.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 28 КПК України визначено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд. 3. Критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є: 1) складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо; 2) поведінка учасників кримінального провадження; 3) спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.

Відповідно до положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу N1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Смирнов проти Росії» від 07.06.2007 року, при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, між суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна причина.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Тобто, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

При вирішенні питання про скасування арешту майна, суд має встановити відсутність підстав для його подальшого застосування у конкретному кримінальному провадженні, розгляд якого здійснюється судом, при цьому правомірність та обґрунтованість арешту майна визначається наявністю передбачених законом підстав, зв`язком з обставинами конкретного кримінального провадження, змістом ухвали про накладення арешту та належним мотивуванням клопотання про скасування арешту.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно п.1 ч.2 ст. 170 КПК України арешт на майно накладається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Речовими доказами згідно ч.1 ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, арешт на майно, що є речовим доказом у кримінальному провадженні, за правилами ч.3 ст. 170 КПК України може бути накладений незалежно від суб`єкту, що є його власником, процесуального статусу останнього, розміру шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, можливості застосування спеціальної конфіскації або конфіскації майна як виду покарання.

Згідно п.2 ч.1 ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно п.20 «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», затвердженого Постаново. Кабінету міністрів України від 19.11.2012 року за №1104 «Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України», зберігання речових доказів у вигляді автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках територіальних органів Національної поліції для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.

А відповідно до п.32 вищезазначеного Порядку фінансування витрат, пов`язаних із зберіганням чи пересиланням речових доказів, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, передбачених для утримання органу, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, який здійснив пересилання речових доказів або їх передачу на зберігання. Граничний розмір таких витрат не може перевищувати суми, обчисленої на підставі первинних документів, які підтверджують витрати.

Враховуючи викладене, розумність та співрозмірність обмеження права власності та права користування транспортним засобом завданням кримінального провадження, наслідки арешту автомобіля для обвинуваченого (користувача) та власника, з огляду й на те, що досудове розслідування, під час якого проведені відповідні огляди автомобіля, у вказаному кримінальному провадженні завершене, при цьому експертизи щодо автомобіля «Volkswagen Jetta», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не проводилися, вказаний вилучений автомобіль находиться тривалий час під відкритим небом, що може привести його у непридатний для використання стан, і у володільця ОСОБА_5 та власника ОСОБА_8 є можливість зберігати автомобіль у себе в належних умовах, однак на даний час ще не відпала потреба в застосуванні арешту на вилучений автомобіль в частині його відчуження та розпорядження, суд вважає, що клопотання захисника слід задовольнити та скасувати арешт, в застосуванні якого відпала об`єктивна потреба, накладений ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 27.05.2025 року арешт на майно: транспортний засіб «Volkswagen Jetta», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 24.07.2024 належав ОСОБА_5 , та на даний час власником якого є ОСОБА_8 , в частині заборони користування вказаним транспортним засобом, передавши автомобіль на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_8 , мешканки АДРЕСА_1 , та володільцю майна ОСОБА_5 , із забороною відчуження та розпорядження вказаним автомобілем до прийняття остаточного рішення у даному кримінальному провадженні, зобов`язавши їх забезпечити належне зберігання вказаного транспортного засобу, у відповідності до ч.2 ст. 100 КПК України, у разі необхідності у проведенні огляду речового доказу під час судового розгляду, про що було зазначено прокурором під час вирішення цього питання та у разі надходження таких клопотань, попередивши ОСОБА_8 та ОСОБА_5 про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України - необхідність збереження арештованого майна.

Керуючись ст.ст. 3, 170, 174, 372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання представника володільця майна ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна в частині користування транспортним засобом задовольнити.

Скасувати арешт, накладений 27.05.2025 ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова (справа №750/6894/25), з транспортного засобу «Volkswagen Jetta», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 24.07.2024 належав ОСОБА_5 , та на даний час власником якого є ОСОБА_8 , в частині заборони ОСОБА_5 користуватись вказаним автомобілем.

Автомобіль марки «Volkswagen Jetta», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова (VIN): НОМЕР_5 , передати на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_8 , мешканки АДРЕСА_1 , та володільцю майна ОСОБА_5 , із забороною відчуження, розпорядження вказаним автомобілем до прийняття остаточного рішення у даному кримінальному провадженні, зобов`язавши їх забезпечити належне зберігання вказаного транспортного засобу, у відповідності до ч.2 ст. 100 КПК України, у разі необхідності у проведенні огляду речового доказу під час судового розгляду, попередивши ОСОБА_8 та ОСОБА_5 про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України необхідність збереження арештованого майна

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1