Справа № 308/2591/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2026 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , представника ОСОБА_4 ОСОБА_5 , представника БО БФ «Марікейт» - ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000360 від 09.05.2025 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України про накладення арешту на майно,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000360 від 09.05.2025 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно.

В обгрунтування вимог клопотання прокурор посилається на те, що 09.05.2025 року до слідчого відділення відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області надійшли матеріали оперативних працівників про те, що в ході проведення оперативно-розшукових заходів в рамках оперативно-розшукової справи №48/55/106-2025 від 11.02.2025 встановлено, що на території Закарпатської області діє група осіб, які з метою матеріального збагачення та подальшого перепродажу, ввозять в Україну через митні пости транспортні засоби на іноземній реєстрації під виглядом гуманітарної допомоги, які в подальшому реалізовують з метою власного збагачення.

Відомості про вищевказану подію внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000360 від 09 травня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України.

В ході проведення досудового розслідування вказаного кримінального провадження було отримано відомості стосовно особи, причетної до функціонування протиправного механізму ввезення на митну територію України через пункти пропуску Закарпатської митниці, безкоштовно отриманої гуманітарної допомоги транспортних засобів, без сплати ввізного мита, для подальшої їх реалізації з метою отримання прибутку, а саме ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , рольова участь якого полягає в організація тимчасового збереження транспортних засобів за адресою: АДРЕСА_2 , а також оформлення та реалізація транспортних засобів, які були ввезені на територію України, як гуманітарна допомога з метою подальшого збуту для отримання матеріального збагачення.

Прокурор зазначає, що 17 лютого 2026 року в ході проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме за адресою: АДРЕСА_2 , який проводився на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду (справа № 308/1146/26 1-кс/308/911/26), слідчий СВ відділу поліції № 1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області виявив та вилучив:

- 59 купюр номіналом 100 доларів США, 79 купюр номіналом 100 Євро, паперовий пакет в якому знаходиться 18 купюр номіналом 50 Євро та паперовий пакет в якому знаходиться 36 купюр номіналом 50 Євро, які упаковано до спец. пакету НПУ RIC2183336;

- мобільний телефон марки Apple моделі Iphone 15, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , з н.м.т. НОМЕР_3 , який упаковано до спец. пакету НПУ NPU5176227;

- акт приймання-передачі благодійної допомоги №7 від 05.01.2026, акт відрядження БО БФ «Марікейт» від 23.09.2025 на особу « ОСОБА_8 », документи під назвою «Danovy doklad, Kupni Smlouva, Faktura, Protokol CZ -3126-25-07-1667, Europska Unia, Protokol o kontrole марки Ford Ranger, VIN: НОМЕР_4 , упаковано до спец. пакету НПУ WAR 1883889;

- автомобіль марки «Volkswagen» марки «Passat», білого кольору, VIN: НОМЕР_5 , д.н.з. « НОМЕР_6 », який поміщено на спец. майданчик за адресою: с. Оноківці, вул. Головна, 55;

- декларація та документи на ТЗ «Volkswagen» марки «Passat», білого кольору, які упаковано до спец. пакету НПУ WAR1883888;

- автомобіль марки «Skoda», моделі «Octavia», д.н.з. « НОМЕР_7 », синього кольору, VIN: НОМЕР_8 », який поміщено на спец. майданчик за адресою: с. Оноківці, вул. Головна, 55;

- технічний паспорт, свідоцтво про реєстрацію ТЗ та декларація до ТЗ марки «Skoda», моделі «Octavia», які упаковано до спец. пакету НПУ WAR1879751;

- автомобіль марки «Mercedes-Benz», д.н.з. « НОМЕР_9 », синього кольору, VIN: НОМЕР_10 , який поміщено на спец. майданчик за адресою: с. Оноківці, вул. Головна, 55;

- декларація та свідоцтво про реєстрацію ТЗ марки «Mercedes-Benz», які упаковано до спец. пакету НПУ WAR1879752;

- автомобіль марки «Toyota», д.н.з. « НОМЕР_11 » (теперішній д.н.з. НОМЕР_12 ), VIN: НОМЕР_13 , який поміщено на спец. майданчик за адресою: с. Оноківці, вул. Головна, 55;

- декларація та контрольний талон з ТЗ марки «Toyota», які упаковано до спец. пакету НПУ WAR1883887;

- автомобіль марки «Toyota», д.н.з. «576:S9I», VIN: НОМЕР_14 , який поміщено на спец. майданчик за адресою: с. Оноківці, вул. Головна, 55;

- декларація та свідоцтво про реєстрацію ТЗ марки «Toyota», які упаковано до спец. пакету НПУ WAR1883886;

- автомобіль марки «Volkswagen», марки «Transporter», д.н.з. « НОМЕР_15 », VIN: НОМЕР_16 , який поміщено на спец. майданчик за адресою: с. Оноківці, вул. Головна, 55;

- декларація та свідоцтво про реєстрацію ТЗ марки Volkswagen», марки «Transporter», які упаковано до спец. пакету НПУ WAR1883885;

- матерчата папка з різного роду чорновими записами на аркушах паперу, яку поміщено у спец. пакет НПУ PSP3125898.

17 лютого 2026 року вказані речі на підставі постанови слідчого СВ відділу поліції № 1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області визнані речовими доказами.

Прокурор зазначає, що вищевказане майно відповідно до статті 98 КПК України є речовим доказом даного кримінального провадження, а тому в органу досудового розслідування виникла необхідність у накладанні арешту на вилучене майно.

На даний час існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вищевказані речі є доказами у кримінальному провадженні, адже вони відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України (вони є матеріальні об`єкти, які могли зберегти на собі сліди злочину, містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження). У зв`язку із цим є необхідність у накладенні арешту на вказане майно з метою збереження речових доказів.

Позиція сторін :

В судовому засіданні прокурор подане клопотання підтримав частково. Просив суд не накладати арешт на транспортні засоби та документи, що стосуються таких транспортних засобів, оскільки вилучені транспортні засоби прямували для потреб військових частин. В іншій частині клопотання підтримав, просив слідчого суддю задовольнити клопотання.

Представник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив. Подав до суду письмове клопотання, згідно якого зазначив, що вилучені автомобілі та гроші не можуть мати значення для кримінального провадження і тим більше вони не здобуті злочинним шляхом, оскільки грошові кошти є заощадженнями сім`ї ОСОБА_4 та його дружини, про що вони повідомили відразу працівникам поліції під час їх вилучення.

Зазначає, що гроші є заощадженнями сім?ї, оскільки дружина офіційно працює у ТОВ «Медікавер Україна» де отримує офіційні доходи і тільки протягом 2025 року отримала 300 027,67 гривень. Решта коштів офіційно отримані від реалізації житла по АДРЕСА_3 сума реалізації якого склала майже 8000 доларів США, 10000 Євро отримані внаслідок позики ОСОБА_4 у ОСОБА_9 , також від продажу автомобіля Мерседес-Бенц Віто, д.н.з. НОМЕР_17 .

Зазначає, що вилучені автомобілі є гуманітарною допомогою, які офіційно завезені в Україну для передачі Збройним Силам України. Вказані автомобілі належать Благодійному Фонду «МАРІКЕЙТ» (м.Київ, ідентифікаційний номер 43532396) і згідно актів приймання-передачі вже визначені для передачі у військові частини НОМЕР_18 , НОМЕР_19 , НОМЕР_18 . Власником даних автомобілів ОСОБА_4 не є.

Просить звернути увагу на те, що ОСОБА_10 раніше не судимий, до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягався. На утриманні має малолітню дитину ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В даному кримінальному проваджені він не є підозрюваним, повідомлення про підозру йому не вручалося, про таку не повідомлялося.

Вказує на те, що слідчим суддею при прийнятті ухвали про дозвіл на проведення обшуку, дозвіл надано лише на відшукання та вилучення: мобільного телефону, блокнотів, чорнових записів, митних декларацій. Дозвіл на вилучення інших речей, в тому числі грошей та автомобілів не надавався.

З посиланням на викладене просив відмовити в задоволенні клопотання в частині накладення арешту на транспортні засоби, документацію на них та грошові кошти. Окрім того вказав, що не заперечує проти накладення арешту на мобільні телефони та чорнові записи.

Представник БО БФ «Марікейт» - адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні проти задоволення клопотання в частині накладення арешту на транспортні засоби та належні до них документи заперечив. Подав до суду письмові заперечення, згідно яких зазначив, що вилучені автомобілі належать Благодійній організації «Благодійний Фонд» «МАРІКЕЙТ» (, м. Київ, вул. Празька,3), які були отриманні як гуманітарна допомога, що підтверджується документально, а саме відповідними митними деклараціями.

Вказані в клопотанні 6 (шість) транспортних засобів мали бути передані «Благодійним Фондом» «МАРІКЕЙТ» для потреб військовослужбовців військової частини НОМЕР_18 . Вказані вище 6 (шість) транспортних засобів тимчасово зберігались у громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який працює на БО "БФ"МАРІКЕЙТ" та забезпечував ремонт, зберігання та доставку транспортних засобів до представників ВЧ НОМЕР_18 («Птахи Мадяра»).

Вказує, що сторона захисту вважає, що на даний час не має необхідності в утриманні та арешті вилучених транспортних засобів, із наступних причин :

1. Формулювання в постанові про визнання та приєднання в якості речових доказів та у самому клопотанні про накладення арешту є формальним та абстрактним. Жодного факту та жодного доказу, які підтверджують обставини, що вилучене майно є речовим доказом та вони можуть мати значення для встановлення істини у кримінальному провадженні, стороною обвинувачення не надано та не долучено. У вказаних документах наведені скопійовано загальні норми законодавства, щодо речей та предметів, які теоретично можуть підпадати під ознаки речових доказів. Взагалі не аргументовано чому саме "БФ"МАРІКЕЙТ" чи ОСОБА_12 може мати відношення до вчиненого кримінального правопорушення та чому і яким чином вилучені речі можуть мати значення для встановлення істини у вказаному кримінальному провадженні.

2. "БФ"МАРІКЕЙТ" та ОСОБА_12 , не має жодного відношення до вчинення кримінального правопорушення, розслідування якого здійснює сторона обвинувачення. Працівниками поліції не зафіксовано жодного факту незаконного використання з метою отримання прибутку гуманітарної допомоги, благодійних пожертв або безоплатної допомоги вчинених з майном благодійного фонду «МаріКейт» чи ОСОБА_12 .

3. Стороною обвинувачення не доведено, що саме вилучені транспортні засоби здобутті незаконним шляхом, або те, що автомобілі могли бути продані.

З посиланням на викладене просив відмовити в задоволенні клопотання в частині накладення арешту на транспортні засоби та належні до них документи. Щодо накладення арешту на інше майно залишив це питання на розсуд суду.

Перевіривши докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділенням відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке 09.05.2025 року внесені до ЄРДР за №0000360, попередня правова кваліфікація ч. 3 ст. 201-2 КК України.

Слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого суді від 11.02.2026 року у справі №308/1146/26 було надано дозвіл на проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме за адресою: АДРЕСА_2 , та в приміщеннях віднесених до неї, яка належить йому на праві власності, з метою відшукання та вилучення наступних речей, документів та: мобільного телефону з карткою мобільного зв?язку НОМЕР_20 , блокнотів, чорнових записів, митних декларацій.

Слідчим суддею встановлено, що 17.02.2026 року під час проведення обшуку за адресою АДРЕСА_2 було виявлено та вилучено:

- 59 купюр номіналом 100 доларів США, 100 купюр номіналом по 50 фунтів, 79 купюр номіналом 100 Євро, паперовий пакет в якому знаходиться 18 купюр номіналом 50 Євро та паперовий пакет в якому знаходиться 36 купюр номіналом 50 Євро, які упаковано до спец. пакету НПУ RIC2183336;

- мобільний телефон марки Apple моделі Iphone 15, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , з н.м.т. НОМЕР_3 , який упаковано до спец. пакету НПУ NPU5176227;

- акт приймання-передачі благодійної допомоги №7 від 05.01.2026, акт відрядження БО БФ «Марікейт» від 23.09.2025 на особу « ОСОБА_8 », документи під назвою «Danovy doklad, Kupni Smlouva, Faktura, Protokol CZ -3126-25-07-1667, Europska Unia, Protokol o kontrole марки Ford Ranger, VIN: НОМЕР_4 , упаковано до спец. пакету НПУ WAR 1883889;

- автомобіль марки «Volkswagen» марки «Passat», білого кольору, VIN: НОМЕР_5 , д.н.з. « НОМЕР_6 », який поміщено на спец. майданчик за адресою: с. Оноківці, вул. Головна, 55;

- декларація та документи на ТЗ «Volkswagen» марки «Passat», білого кольору, які упаковано до спец. пакету НПУ WAR1883888;

- автомобіль марки «Skoda», моделі «Octavia», д.н.з. « НОМЕР_7 », синього кольору, VIN: НОМЕР_8 », який поміщено на спец. майданчик за адресою: с. Оноківці, вул. Головна, 55;

- технічний паспорт, свідоцтво про реєстрацію ТЗ та декларація до ТЗ марки «Skoda», моделі «Octavia», які упаковано до спец. пакету НПУ WAR1879751;

- автомобіль марки «Mercedes-Benz», д.н.з. « НОМЕР_9 », синього кольору, VIN: НОМЕР_10 , який поміщено на спец. майданчик за адресою: с. Оноківці, вул. Головна, 55;

- декларація та свідоцтво про реєстрацію ТЗ марки «Mercedes-Benz», які упаковано до спец. пакету НПУ WAR1879752;

- автомобіль марки «Toyota», д.н.з. « НОМЕР_11 » (теперішній д.н.з. НОМЕР_12 ), VIN: НОМЕР_13 , який поміщено на спец. майданчик за адресою: с. Оноківці, вул. Головна, 55;

- декларація та контрольний талон з ТЗ марки «Toyota», які упаковано до спец. пакету НПУ WAR1883887;

- автомобіль марки «Toyota», д.н.з. «576:S9I», VIN: НОМЕР_14 , який поміщено на спец. майданчик за адресою: с. Оноківці, вул. Головна, 55;

- декларація та свідоцтво про реєстрацію ТЗ марки «Toyota», які упаковано до спец. пакету НПУ WAR1883886;

- автомобіль марки «Volkswagen», марки «Transporter», д.н.з. « НОМЕР_15 », VIN: НОМЕР_16 , який поміщено на спец. майданчик за адресою: с. Оноківці, вул. Головна, 55;

- декларація та свідоцтво про реєстрацію ТЗ марки Volkswagen», марки «Transporter», які упаковано до спец. пакету НПУ WAR1883885;

- матерчата папка з різного роду чорновими записами на аркушах паперу, яку поміщено у спец. пакет НПУ PSP3125898.

Постановою слідчого ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_13 від 17.02.2026 року який здійснює досудове розслідування у вказаному кримінальному вилучені в ході обшуку речі визнано речовими доказами .

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч.5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160 - 166, 170 - 174 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Згідно ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідно до частини 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Таким чином арешт може бути накладено на майно у вигляді речей, документів ( в тому числі цінних паперів , грошей (у будь якій валюті готівкою або безготівковому вигляді), на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, корпоративні права.

Згідно положень ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

У кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) (п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК).

Застосовуючи положення п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК слідчий суддя зауважує, що стандарт доведення «достатні підстави», необхідність застосування якого у даній ситуації передбачає ч. 3 ст. 170 КПК, не вимагає від сторони обвинувачення надання безумовних та беззаперечних доказів, а передбачає необхідність наведення достатньо вагомих фактів та об`єктивних відомостей, аналіз яких у їх взаємозв`язку між собою дозволяє дійти висновку про відповідність вилученого майна критеріям речових доказів.

При цьому, з огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Також, арешт майна з підстав передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Отже, чинним КПК не заборонено з метою збереження речових доказів накладати арешт на майно у кримінальному провадженні, коли у ньому нікому, в тому числі й тим, на чиє майно накладається арешт, не повідомлено про підозру.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5)розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно ч.10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 11 ст.170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст.173 КПК України).

Щодо відповідності майна ознакам речового доказу

Надаючи оцінку тому чи майно, на яке просить прокурор накласти арешт, відповідає ознакам речового доказу, слідчим суддею ураховуються зміст поняття «речові докази» та обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Так, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб (п. п. 1, 2, 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК).

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 98 КПК).

У кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) (п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК)

Застосовуючи положення п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК слідчий суддя зауважує, що стандарт доведення «достатні підстави», необхідність застосування якого у даній ситуації передбачає ч. 3 ст. 170 КПК, не вимагає від сторони обвинувачення надання безумовних та беззаперечних доказів, а передбачає необхідність наведення достатньо вагомих фактів та об`єктивних відомостей, аналіз яких у їх взаємозв`язку між собою дозволяє дійти висновку про відповідність вилученого майна критеріям речових доказів.

Зважаючи на обставини, зазначені у клопотанні та встановлені в ході судового розгляду, слідчий суддя приходить до висновку про наявність достатніх підстав вважати, що на вилучених в ході обшуку речах наявні відомості, які можуть бути використані для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України прокурор довів слідчому судді необхідність арешту майна на вилучені в ході обшуку від 17.02.2026 року речах , а саме: 59 купюр номіналом 100 доларів США, 79 купюр номіналом 100 Євро, паперовий пакет в якому знаходиться 18 купюр номіналом 50 Євро та паперовий пакет в якому знаходиться 36 купюр номіналом 50 Євро, які упаковано до спец. пакету НПУ RIC2183336; мобільний телефон марки Apple моделі Iphone 15, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , з н.м.т. НОМЕР_3 , який упаковано до спец. пакету НПУ NPU5176227; акт приймання-передачі благодійної допомоги №7 від 05.01.2026, акт відрядження БО БФ «Марікейт» від 23.09.2025 на особу « ОСОБА_8 », документи під назвою «Danovy doklad, Kupni Smlouva, Faktura, Protokol CZ -3126-25-07-1667, Europska Unia, Protokol o kontrole марки Ford Ranger, VIN: НОМЕР_4 , упаковано до спец. пакету НПУ WAR 1883889; матерчата папка з різного роду чорновими записами на аркушах паперу, яку поміщено у спец. пакет НПУ PSP3125898 - з метою збереження речових доказів та наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України, а тому клопотання в цій частині підлягає до задоволення.

Метою накладення арешту на це майно, слідчим суддею є забезпечення кримінального провадження у частині збереження речових доказів.

Так, слідчий суддя дійшов висновку, що вилучені речі, а саме 59 купюр номіналом 100 доларів США, 79 купюр номіналом 100 Євро, паперовий пакет в якому знаходиться 18 купюр номіналом 50 Євро та паперовий пакет в якому знаходиться 36 купюр номіналом 50 Євро, які упаковано до спец. пакету НПУ RIC2183336; мобільний телефон марки Apple моделі Iphone 15, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , з н.м.т. НОМЕР_3 , який упаковано до спец. пакету НПУ NPU5176227; акт приймання-передачі благодійної допомоги №7 від 05.01.2026, акт відрядження БО БФ «Марікейт» від 23.09.2025 на особу « ОСОБА_8 », документи під назвою «Danovy doklad, Kupni Smlouva, Faktura, Protokol CZ -3126-25-07-1667, Europska Unia, Protokol o kontrole марки Ford Ranger, VIN: НОМЕР_4 , упаковано до спец. пакету НПУ WAR 1883889; матерчата папка з різного роду чорновими записами на аркушах паперу, яку поміщено у спец. пакет НПУ PSP3125898 містять відомості, які можуть бути використані як докази фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідають критеріям, визначеним ст. 98 КПК України.

Одночасно, слідчий суддя вважає, що прокурором дотримано вимог ст.ст. 170,171 КПК України і в клопотанні прокурора наявне обґрунтування необхідності арешту речей виявлених під час обшуку та конкретизовано підстави та мета накладення на них арешту.

Слідчим суддею встановлено, клопотанням та матеріалами доданими до клопотання доведено, що вилучені в ході обшуку речі, а саме: 59 купюр номіналом 100 доларів США, 79 купюр номіналом 100 Євро, паперовий пакет в якому знаходиться 18 купюр номіналом 50 Євро та паперовий пакет в якому знаходиться 36 купюр номіналом 50 Євро, які упаковано до спец. пакету НПУ RIC2183336; мобільний телефон марки Apple моделі Iphone 15, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , з н.м.т. НОМЕР_3 , який упаковано до спец. пакету НПУ NPU5176227; акт приймання-передачі благодійної допомоги №7 від 05.01.2026, акт відрядження БО БФ «Марікейт» від 23.09.2025 на особу « ОСОБА_8 », документи під назвою «Danovy doklad, ОСОБА_14 , Protokol CZ -3126-25-07-1667, Europska Unia, Protokol o kontrole марки Ford Ranger, VIN: НОМЕР_4 , упаковано до спец. пакету НПУ WAR 1883889; матерчата папка з різного роду чорновими записами на аркушах паперу, яку поміщено у спец. пакет НПУ PSP3125898 у відповідності до ст. 98 КПК України, мають значення у кримінальному провадженні як речові докази.

Згідно протоколу обшуку від 17.02.2026 року за місцем проживання ОСОБА_4 за вказаною адресою відшукано та вилучено грошові кошти, а саме 59 купюр номіналом 100 доларів США, 100 купюр номіналом по 50 фунтів, 79 купюр номіналом 100 Євро, паперовий пакет в якому знаходиться 18 купюр номіналом 50 Євро та паперовий пакет в якому знаходиться 36 купюр номіналом 50 Євро.

Водночас прокурор в клопотанні не просить накласти арешт на вилучені грошові кошти - 100 купюр номіналом по 50 фунтів.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що хоча ухвалою слідчого судді від 11.02.2026 року прямо не надано дозвіл на відшукання грошових коштів, згідно положень ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий має право, зокрема, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження.

Як вбачається із заперечень адвоката ОСОБА_5 наданих в письмових поясненнях грошові кошти є заощадженнями сім`ї ОСОБА_4 та його дружини, про що вони повідомили відразу працівникам поліції під час їх вилучення. Зазначив, що гроші є заощадженнями сім?ї, оскільки дружина офіційно працює у ТОВ «Медікавер Україна» де отримує офіційні доходи і тільки протягом 2025 року отримала 300 027,67 гривень. Решта коштів офіційно отримані від реалізації житла по АДРЕСА_3 сума реалізації якого склала майже 8000 доларів США, 10000 Євро отримані внаслідок позики ОСОБА_4 у ОСОБА_9 , також від продажу автомобіля Мерседес-Бенц Віто, д.н.з. НОМЕР_17 .

Разом з тим, слідчий суддя зазначає, що договір купівлі-продажу кімнати на суму 203 229,20 грн. було здійснено 13.10.2021 року.

Згідно пояснень представника та наданої ним копії розписок, ОСОБА_4 отримав у борг 15.12.2025 грошові кошти у сумі 10 000 Євро від ОСОБА_15 .

Водночас, представником не доведено, що саме грошові кошти, отримані ОСОБА_4 у позику були вилучені за місцем проживання ОСОБА_4 . При цьому, право власності на позичені кошти переходить до позичальника з моменту передачі цих коштів позикодавцем, а тому такі кошти не можуть належати позикодавцям.

Враховуючи викладене та беручи до уваги, що вказані грошові кошти вилучені за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , існують обґрунтовані підстави вважати, що такі кошти належать саме ОСОБА_4 .

З урахуванням наведеного, беручи до уваги установлені органом досудового розслідування обставини, з метою збереження речових доказів, слідчий суддя вважає, що прокурор довів необхідність арешту зазначеного майна на підставі п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, з метою забезпечення речових доказів у кримінальному провадженні, та запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з практикою ЄСПЛ, який, проаналізувавши питання пропорційності втручання в право на мирне володіння майном, дійшов висновку, що ст.1 Протоколу №1 до Конвенції передбачає втручання в право мирного володіння майном за умови існування розумного взаємозв`язку пропорційності між використаними засобами, якими обмежується право, та ціллю заради досягнення якої застосовуються такі засоби (п. 203 рішення ЄСПЛ від 05.03.2019 у справі «Узан та інші проти Туреччини» / Uzan and others v. Turkey, заяви №19620/05, 41487/05, 17613/08, 19316/08). Тобто, обмежити особу в праві мирно володіти майном можна не просто, коли існує необхідність здійснення такого втручання в її право з метою виконання завдань кримінального провадження, а виключно, якщо виконати завдання кримінального провадження в інший спосіб, аніж через застосування такого обмеження, за наявних обставин неможливо.

Тимчасове накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав, хоча власник і обмежується у реалізації всіх правомочностей права власності, такий захід є тимчасовим, відповідні обмеження за вищевказаних фактичних обставин є розумними і співмірними з огляду на завдання кримінального провадження, з урахуванням чого слідчий суддя погоджується, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи осіб з метою виконання завдань кримінального провадження.

Слідчим суддею встановлена безумовна переконливість щодо застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, оскільки у разі його не застосуванні може призвести до зникнення та навіть втрати слідів, предметів як речових доказів, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, окрім того вилучення майна проведено згідно встановленої процедури, враховуючи правову підставу для арешту майна та достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, наслідки арешту майна для інших осіб, приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини та положення ст.1 Протоколу №1 до Конвенції, яка проголошує, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права, при цьому позбавлення цього права відбувається в суворому додержанні як національного, так і міжнародного законів, щоб не призводити до свавілля з боку правоохоронних органів не втручання в право власності, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, оскільки за його допомогою може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, тому слідчий суддя вважає, що клопотання в частині , яке підтримано прокурором в судовому засіданні обґрунтоване й підлягає до задоволення з підстав та мотивів викладених вище.

Незастосування арешту майна може призвести до його зникнення, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, а тому наявні правові підстави для арешту майна шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування .

За таких обставин слідчий суддя при розгляді даного клопотання вбачає потенційну загрозу та шкоду для кримінального провадження в разі відмови у накладенні арешту та повернення вилученого майна.

Така шкода може виразитись у втраті речового доказу стороною обвинувачення та унеможливить подальше провадження досудового розслідування та встановленню істини у справі, що очевидно переважає над відсутністю в даний час повідомленої підозри винуватій у вчиненні злочинів особі, а також неможливістю власником (володільцем) тимчасово володіти, розпоряджатися та користуватися вказаним майном.

Крім того, матеріали провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потре-би досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою попередження настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, тому підстав сумніватися в співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження слідчий суддя не вбачає.

Застосування будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження, у тому числі і арешт майна, є втручанням у права і свободи особи, проте таке втручання можливе, якщо потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання, обов`язковою ж умовою для такого втручання має бути встановлення обставин, які б не допустили до порушення принципу розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Що стосується клопотання прокурора в частині накладення арешту на майно, а саме:

- автомобіль марки «Volkswagen» марки «Passat», білого кольору, VIN: НОМЕР_5 , д.н.з. « НОМЕР_6 », який поміщено на спец. майданчик за адресою: с. Оноківці, вул. Головна, 55, власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Німеччини серії НОМЕР_6 є ОСОБА_16 та згідно декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою був завезений ОСОБА_17 , а отримувачем є БО «Благодійний фонд «Марікейт»», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Празька, буд. 3;

- декларація та документи на ТЗ «Volkswagen» марки «Passat», білого кольору, які упаковано до спец. пакету НПУ WAR1883888;

- автомобіль марки «Skoda», моделі «Octavia», д.н.з. « НОМЕР_7 », синього кольору, VIN: НОМЕР_8 », який поміщено на спец. майданчик за адресою: с. Оноківці, вул. Головна, 55, власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Чеської Республіки серії НОМЕР_7 є ОСОБА_18 та згідно декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою був завезений ОСОБА_8 , а отримувачем є БО «Благодійний фонд «Марікейт»», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Празька, буд. 3;

- технічний паспорт, свідоцтво про реєстрацію ТЗ та декларація до ТЗ марки «Skoda», моделі «Octavia», які упаковано до спец. пакету НПУ WAR1879751;

- автомобіль марки «Mercedes-Benz», д.н.з. « НОМЕР_9 », синього кольору, VIN: НОМЕР_10 , який поміщено на спец. майданчик за адресою: с. Оноківці, вул. Головна, 55, який згідно декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою був завезений ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а отримувачем є БО «Благодійний фонд «Марікейт»», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Празька, буд. 3;

- декларація та свідоцтво про реєстрацію ТЗ марки «Mercedes-Benz», які упаковано до спец. пакету НПУ WAR1879752;

- автомобіль марки «Toyota», д.н.з. « НОМЕР_11 » (теперішній д.н.з. НОМЕР_12 ), VIN: НОМЕР_13 , який поміщено на спец. майданчик за адресою: с. Оноківці, вул. Головна, 55, власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Австрії серії НОМЕР_21 є товариство «backaldrin InternationalThe Kornspitz Company Gmb» та згідно декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою був завезений ОСОБА_17 , а отримувачем є БО «Благодійний фонд «Марікейт»», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Празька, буд. 3;

- декларація та контрольний талон з ТЗ марки «Toyota», які упаковано до спец. пакету НПУ WAR1883887;

- автомобіль марки «Toyota», д.н.з. «576:S9I», VIN: НОМЕР_14 , який поміщено на спец. майданчик за адресою: с. Оноківці, вул. Головна, 55, власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Австрії серії НОМЕР_22 є ОСОБА_20 та згідно декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою був завезений ОСОБА_21 , а отримувачем є БО «Благодійний фонд «Марікейт»», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Празька, буд. 3;

- декларація та свідоцтво про реєстрацію ТЗ марки «Toyota», які упаковано до спец. пакету НПУ WAR1883886;

- автомобіль марки «Volkswagen», марки «Transporter», д.н.з. « НОМЕР_15 », VIN: НОМЕР_16 , який поміщено на спец. майданчик за адресою: с. Оноківці, вул. Головна, 55, власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Німеччини серії НОМЕР_23 є ОСОБА_22 та згідно декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою був завезений ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а отримувачем є БО «Благодійний фонд «Марікейт»», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Празька, буд. 3;

- декларація та свідоцтво про реєстрацію ТЗ марки Volkswagen», марки «Transporter», які упаковано до спец. пакету НПУ WAR1883885, то слідчий суддя бере до уваги, що прокурор в судовому засіданні не підтримав подане клопотання в цій частині, а відтак не довів правові підстави та мету для накладення арешту на майно в цій частині.

З огляду на викладене, у зв`язку з тим, що клопотання про накладення арешту в цій частині не було підтримано прокурором, слідчий суддя не знаходить правових підстав для задоволення клопотання про накладення арешту на майно в цій частині.

Розяснити, що згідно ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Таким чином, клопотання прокурора підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст.170-173,309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000360 від 09.05.2025 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України про накладення арешту на майно задовольнити частково.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно в ході проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , а саме:

- 59 купюр номіналом 100 доларів США, 79 купюр номіналом 100 Євро, паперовий пакет в якому знаходиться 18 купюр номіналом 50 Євро та паперовий пакет в якому знаходиться 36 купюр номіналом 50 Євро, які упаковано до спец. пакету НПУ RIC2183336;

- мобільний телефон марки Apple моделі Iphone 15, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , з н.м.т. НОМЕР_3 , який упаковано до спец. пакету НПУ NPU5176227;

- акт приймання-передачі благодійної допомоги №7 від 05.01.2026, акт відрядження БО БФ «Марікейт» від 23.09.2025 на особу « ОСОБА_8 », документи під назвою «Danovy doklad, Kupni Smlouva, Faktura, Protokol CZ -3126-25-07-1667, Europska Unia, Protokol o kontrole марки Ford Ranger, VIN: НОМЕР_4 , упаковано до спец. пакету НПУ WAR 1883889;

- матерчата папка з різного роду чорновими записами на аркушах паперу, яку поміщено у спец. пакет НПУ PSP3125898 - шляхом тимчасового обмеження права на відчуження, користування та розпорядження.

В решті вимог клопотання відмовити.

Копію ухвали вручити прокурору, а іншим учасникам направити не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала про накладення арешту виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Дата оголошення повного тексту ухвали 12.03.2026 року о 09 год. 05 хв.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1