Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/319/26 Головуючий у суді І-ї інстанції >
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2026 року. м. Кропивницький

Кропивницький апеляційний суд у складі судді-доповідача ОСОБА_2 , при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою скаржника ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Фортечного районного суду міста Кропивницького від 24 квітня 2026 року

В С Т А Н О В И В:

11 травня 2026 року до Кропивницького апеляційного суду надійшла апеляційна скарга скаржника ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Фортечного районного суду міста Кропивницького від 24 квітня 2026 року, якою в задоволеніскарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ ВП №2 (м. Кропивницький) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області в рамках кримінального провадження №0009282 відмовлено.

Не погоджуючись з указаною ухвалою слідчого судді ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити його скаргу в повному обсязі: визнати протиправною бездіяльність уповноважених прокурорів та слідчих у кримінальному провадженні № 0009282; зобов`язати уповноваженого прокурора або слідчого закрити кримінальне провадження № 0009282 на підставі ч. 5 ст. 28 та п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення та недотриманням розумних строків досудового розслідування.

Перевіривши матеріали апеляційної скарги, вважаю, що у відкритті апеляційного провадження слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до п. 8 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

В офіційному тлумаченні ч. 2 ст. 55 Конституції України, викладеному в Рішенні Конституційного Суду України від 14.12.2011 № 19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

Частина 1 статті 309 КПК України містить вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування, зокрема про: 1) відмову у наданні дозволу на затримання; 2) застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або відмову в його застосуванні; 3) продовження строку тримання під вартою або відмову в його продовженні; 4) застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту або відмову в його застосуванні; 5) продовження строку домашнього арешту або відмову в його продовженні; 6) поміщення особи в приймальник-розподільник для дітей або відмову в такому поміщенні; 7) продовження строку тримання особи в приймальнику-розподільнику для дітей або відмову в його продовженні; 8) направлення особи до медичного закладу для проведення психіатричної експертизи або відмову у такому направленні; 9) арешт майна або відмову у ньому; 10) тимчасовий доступ до речей і документів, яким дозволено вилучення речей і документів, які посвідчують користування правом на здійснення підприємницької діяльності, або інших, за відсутності яких фізична особа - підприємець чи юридична особа позбавляються можливості здійснювати свою діяльність; 11) відсторонення від посади або відмову у ньому; 11-1) продовження відсторонення від посади; 12) відмову у здійсненні спеціального досудового розслідування; 13) закриття кримінального провадження на підставі частини дев`ятої статті 284 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 309 КПК України, під час досудового розслідування також можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження або на рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження на підставі пункту 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній.

Скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді (ч. 3 ст. 309 КПК України).

Таким чином, норми кримінального процесуального закону України чітко визначають порядок і дають перелік тих ухвал слідчого судді, які підлягають апеляційному оскарженню, забезпечуючи таким чином апеляційне оскарження рішень суду (слідчого судді).

Аналогічного висновку дійшла колегія суддів Першої судової палати Кримінального суду у постанові Верховного Суду від 20.03.2025 у справі №308/10038/24 (провадження №51-4550км24).

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді в задоволеніскарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ ВП №2 (м. Кропивницький) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області в рамках кримінального провадження №0009282 відмовлено.

Тобто, скарга розглянута слідчим суддею по суті, відповідно до вимог ст. 306 КПК України, з прийняттям рішення, передбаченого п. 4 ч. 2 ст. 307 КПК України.

Зважаючи на викладене, з огляду на те, що слідчим суддею за результатами розгляду скарги, поданої у порядку, передбаченому ч. 1 ст. 303 КПК України, постановлене рішення, передбачене п. 3 ч. 2 ст. 307 КПК України, в аспекті положень ст. 309 КПК України, ухвала слідчого судді про відмову в задоволені скарги на бездіяльність слідчого щодо не розгляду клопотання про закриття кримінального провадження, як у даному випадку, не підлягає окремому апеляційному оскарженню.

Крім того, варто зазначити на необґрунтованість доводів апеляційної скарги із посиланням на правову позицію Верховного Суду, викладену у постановах у справах №243/6674/17 та №806/5175/14-к щодо можливості апеляційного оскарження ухвали слідчого судді у цій справі, адже правова позиція у вищезгаданих постановах стосується ухвал слідчих суддів у разі постановлення ухвал, що не передбачені кримінальними процесуальними нормами. У даному випадку оскаржується ухвала слідчого судді, розглянута по суті відповідно до вимог ст. 306 КПК України, з прийняттям рішення, передбаченого п. 4 ч. 2 ст. 307 КПК України, та яка не підлягає окремому апеляційному оскарженню згідно з вичерпним переліком таких, встановлених ст. 309 КПК України.

Вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначено положеннями ст. 309 КПК і цей перелік ухвал слідчих суддів розширеному тлумаченню не підлягає. Водночас, частиною 3 ст. 309 КПК прямо передбачено, що скарги та інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження у суді. Тому таке обмеження права на апеляційне оскарження ухвал слідчого судді є виправданим і воно може бути пов`язане, зокрема, із забороною оскарження рішень слідчого судді, які не призводять ні до встановлення обмежень конституційних прав особи, ні до неможливості оскарження вже встановлених правообмежень та які не перешкоджатимуть здійсненню ефективного досудового розслідування чи кримінального провадження в цілому. Саме такий підхід відповідатиме основному завданню (призначенню) судово-контрольного провадження, яке знайшло своє нормативне закріплення в КПК, - «здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні» (п. 18 ч. 1 ст.3 КПК). Наявність визначених у законі вимог щодо звернення до суду вищого рівня в разі незгоди із судовим рішенням не є тотожним обмеженню в доступі до правосуддя, а отже не означає обмеження у праві на справедливий судовий розгляд. А тому, відмова апеляційного суду у відкритті апеляційного провадження у зв`язку із оскарженням судового рішення слідчого судді, окреме оскарження якого на цій стадії законом не передбачене, не є свідченням обмеження доступу до правосуддя.

Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394 цього Кодексу.

Аналіз вищезазначених норм свідчить про те, що у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Керуючись, п.4 ч.3 ст. 399 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Фортечного районного суду міста Кропивницького від 24 квітня 2026 року та повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали разом з апеляційною скаргою та з усіма доданими до неї матеріалами невідкладно надіслати скаржнику.

Ухвала про повернення апеляційної скарги може бути оскаржена в касаційному порядку.

Суддя: