Справа № 308/2406/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2026 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ужгород клопотання заступника начальника відділу СУ ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні за №0000099 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.02.2026 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч.4 ст. 296, ч. 2 ст. 347 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Заступник начальника відділу СУ ГУНП в Закарпатській області майор поліції ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням у кримінальному провадженні за №0000099 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.02.2026 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 347 КК України, про арешт майна.

Клопотання надійшло на адресу суду 18.02.2026 року поштовими засобами зв`язку. Згідно відмітки на поштовому конверті клопотання здано на пошту 14.02.2026 року.

Клопотання обґрунтовує тим, що 13 лютого 2026 року, близько о 00 годині 50 хвилин надійшло повідомлення від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , про те, що просить прийняти міри до невідомої особи, яка 12.02.2026 року, близько 23 години 30 хвилин, з хуліганських мотивів кинула на територію його дворогосподарства, яке розташоване за адресою АДРЕСА_1 , ручну гранату типу РГН, чим самим пошкодила фасаду на його будинку та вікно, завдавши при цьому матеріальної шкоди. За вказаною адресою також проживає ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заступник начальника СКП ВП №1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області, разом зі своєю родиною.

Відомості про кримінальне правопорушення, були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000099 від 13 лютого 2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 347 КК України.

13 лютого 2026 року в період часу з 02:20 по 04:50 годину, на підставі добровільної згоди власника ОСОБА_5 , старшим слідчим СВ ВП №1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області, ОСОБА_7 , проведено огляд місця події за адресою АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено металеві уламки неправильної форми та різного розміру у кількості 36 одиниць, які поміщено в спец пакет АБ028217, металевий предмет зовні схожий на кільце від гранати, який вилучено та поміщено до паперового конверту НПУ СУ, три пластикові уламки неправильної форми та різного розміру зі слідами кіптяви, які вилучено та поміщено до спец пакету АВ1158077, предмет зовні схожий на важіль від запалу з маркуванням УДЗ С-2 92, який вилучено та поміщено до паперового конверту НПУ.

Також, 13 лютого 2026 року в період часу з 05:20 по 06:00 годину, старшим слідчим СВ ВП №1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області, ОСОБА_7 , проведено огляд місця події, а саме земельної ділянки, що навпроти будинку АДРЕСА_2 , де виявлено слід низу взуття, який вилучено на гіпсовий зліпок та упаковано до картонної коробки.

Відповідно до постанови винесеної старшим слідчим СВ ВП №1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області, майором поліції ОСОБА_7 , металеві уламки неправильної форми та різного розміру у кількості 36 одиниць, які поміщено в спец пакет АБ028217, металевий предмет зовні схожий на кільце від гранати, який вилучено та поміщено до паперового конверту НПУ СУ, три пластикові уламки неправильної форми та різного розміру зі слідами кіптяви, які вилучено та поміщено до спец пакету АВ1158077, предмет зовні схожий на важіль від запалу з маркуванням УДЗ С-2 92, який вилучено та поміщено до паперового конверту НПУ, слід низу взуття, який вилучено на гіпсовий зліпок та упаковано до картонної коробки, з метою збереження речового доказу, проведення експертизи та слідчих дій.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухому майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна, щодо об`єкта нерухомого майна, житло та інші володіння розташовані за адресою: АДРЕСА_3 , у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності належить ОСОБА_5

Сторона обвинувачення вказує, що метою накладення арешту є збереження речових доказів, з метою унеможливити розпоряджатися вищевказаним майном, щоб запобігти зникненню, втраті або пошкодженню відповідного майна.

Підставою для накладення арешту є те, що вилучені речі - відповідно до ст.98 КПК України визнані речовими доказами згідно постанови слідчого, а тому виникла необхідність у кримінальному провадженні вжити заходи щодо збереження речових доказів у вигляді арешту вказаного майна.

Не накладення арешту на майно може призвести до того, що власник вилученого майна, приховає, пошкодить, зіпсує, знищить, перетворить або відчужить його іншим особам, що призведе до неможливості їх дослідження у кримінальному провадженні.

Слідчий в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату,час і місце розгляду справи, при цьому, 19.02.2026 року подав заяву, відповідно до змісту якої просить провести розгляд клопотання про арешт майна без його участі, клопотання підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.

Власник майна в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду поданого клопотання повідомлений належним чином, при цьому, згідно ч. 1 ст. 172 КПК України його неприбуття не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, у зв`язку з неприбуттям учасників судового провадження фіксування кримінального провадження в суді технічними засобами не здійснювалося.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за №0000099 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.02.2026 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 347 КК України.

До матеріалів клопотання долучено добровільну згоду на проникнення до приватної власності для проведення огляду місця події ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 .

14.02.2026 року ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в межах кримінального провадження за №0000099 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.02.2026 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 347 КК України, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а саме: у носінні, зберіганні, придбані, вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу та у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 347 КК України, а саме: в умисному пошкодженні майна, що належить працівникові правоохоронного органу, у зв`язку з виконанням службових обов`язків працівником правоохоронного органу.

Згідно протоколу огляду місця події від 13.02.2026 року слідує, що огляд був проведений старшим слідчим СВ ВП №1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області капітаном поліції ОСОБА_7 , на підставі добровільної згоди власника ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , в період з 02 год. 20 хв. по 04 год. 50 хв., де виявлено та вилучено: металеві уламки неправильної форми та різного розміру у кількості 36 одиниць, які поміщено в спец пакет АБ028217, металевий предмет зовні схожий на кільце від гранати, який вилучено та поміщено до паперового конверту НПУ СУ, три пластикові уламки неправильної форми та різного розміру зі слідами кіптяви, які вилучено та поміщено до спец пакету АВ1158077, предмет зовні схожий на важіль від запалу з маркуванням УДЗ С-2 92, який вилучено та поміщено до паперового конверту НПУ.

Згідно протоколу огляду місця події від 13.02.2026 року слідує, що огляд був проведений старшим слідчим СВ ВП №1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області капітаном поліції ОСОБА_7 , на земельній ділянці, що навпроти будинку АДРЕСА_2 , в період з 05 год. 20 хв. по 06 год. 00 хв., де виявлено та вилучено: слід низу взуття, який вилучено на гіпсовий зліпок та упаковано до картонної коробки.

Постановою старшого слідчого СВ ВП №1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_7 від 13.02.2026 року у кримінальному провадженні за №0000099 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.02.2026 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 347 КК України вищевказані вилучені речі визнано речовими доказами.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру речових прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, щодо об`єкта нерухомого майна №464233000 від 14.02.2026 року будинок за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_5 .

Відповідно до ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Зазначене майно відповідає критеріям, визначеним ч.2 ст.167 КПК України, тобто є тимчасово вилученим майном.

Згідно ч.2 ст.168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.

Відповідно до положень ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Внесене слідчим в межах кримінального провадження №0000099 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.02.2026 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 347 КК України, клопотання про арешт майна відповідає вимогам ч.2 ст. 171 КПК України та подано у визначений КПК України строк.

Частиною 10 ст.170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Метою поданого клопотання про арешт майна слідчий визначив збереження речових доказів у відповідності до п.1 ч.2 ст.170 КПК України.

Речовими доказами, відповідно до ст. 98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

У ч.2 ст.173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Як вбачається з матеріалів клопотання досудове розслідування у даному кримінальному провадженні здійснюється за попередньою кваліфікацією кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 347 КК України.

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження. Водночас наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що право власності є непорушним, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Дослідивши матеріали клопотання, оцінивши надані сторонами докази, встановивши обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту з слідчий просить накласти арешт, а саме: металеві уламки неправильної форми та різного розміру у кількості 36 одиниць, які поміщено в спец пакет АБ028217, металевий предмет зовні схожий на кільце від гранати, який вилучено та поміщено до паперового конверту НПУ СУ, три пластикові уламки неправильної форми та різного розміру зі слідами кіптяви, які вилучено та поміщено до спец пакету АВ1158077, предмет зовні схожий на важіль від запалу з маркуванням УДЗ С-2 92, який вилучено та поміщено до паперового конверту НПУ, слід низу взуття, який вилучено на гіпсовий зліпок та упаковано до картонної коробки, відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, зберегло на собі сліди злочинної діяльності та може містити інформацію щодо обставин вчинення кримінального правопорушення. Слідчий довів можливість використання зазначеного вище майна як доказу у кримінальному провадженні. Завданням арешту майна у даному кримінальному провадженні є забезпечення збереження речових доказів, запобігання можливості їх використання, перетворення, передачі, відчуження, оскільки існують відповідні ризики.

На цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна з метою забезпечення кримінального провадження, оскільки не застосування такого заходу може призвести до настання негативних наслідків.

Доказів настання негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна для власника такого майна під час розгляду клопотання слідчим суддею не встановлено.

Слідчий суддя вважає, що накладення арешту на вказане майно на даному етапі кримінального провадження є виправданим і необхідним, оскільки сприятиме досягненню мети щодо всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування, а відсутність такого арешту може сприяти втраті доказів.

При цьому, слідчим суддею враховано, що відповідно до положень ч. 2 статті 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, після проведення певних процесуальних та слідчих дій, буде встановлена належність або неналежність вилученого майна до обставин, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженню, що не позбавляє права зацікавлених осіб ставити питання про скасування арешту в порядку статті 174 КПК України.

Слідчий суддя звертає увагу, що на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходу забезпечення кримінального провадження - арешту майна.

У зв`язку із наведеним клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучене в ході проведення огляду місця події 13.02.2026, а саме:

- металеві уламки неправильної форми та різного розміру у кількості 36 одиниць, які поміщено в спец пакет АБ028217, металевий предмет зовні схожий на кільце від гранати, який вилучено та поміщено до паперового конверту НПУ СУ, три пластикові уламки неправильної форми та різного розміру зі слідами кіптяви, які вилучено та поміщено до спец пакету АВ1158077, предмет зовні схожий на важіль від запалу з маркуванням УДЗ С-2 92, який вилучено та поміщено до паперового конверту НПУ, слід низу взуття, який вилучено на гіпсовий зліпок та упаковано до картонної коробки.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області ОСОБА_1