печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2026 року Печерський районний суд міста Києва у складі: слідчого судді Печерського районного суду м. Києва - ОСОБА_1 , при секретарі - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора четвертого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000171 від 06.02.2026,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор четвертого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, з метою збереження речових доказів, а саме: на грошові кошти, які знаходяться на розрахункових рахунках ТОВ «Українське тютюнове виробництво» (), відкритих у:

1.1 АТ «ПУМБ» (МФО 334851), а саме: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ;

1.2 АТ «АСВIО БАНК» (МФО 353489), а саме: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 ;

1.3 АБ «УКРГАЗБАНК» (МФО 320478), а саме: НОМЕР_6 , НОМЕР_7 .

Метою арешту майна у зазначеному випадку є збереження речових доказів у вказаному кримінальному провадженні та забезпечення невідворотності настання негативних наслідків для особи за вчинення кримінальних правопорушень через позбавлення особи економічних переваг, одержаних внаслідок її протиправної поведінки, а також унеможливлення одержання такою особою будь-яких вигод внаслідок вчинення кримінального правопорушення, зокрема, доходів від нього.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

З наданих в обґрунтування матеріалів вбачається, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 06.02.2026 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000171 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

Досудовим розслідуванням перевіряється діяльність ТОВ «Українське тютюнове виробництво» (, Рівненська область, Рівненський район, селище Гоща, вулиця Шевченка, 69).

Так, за даним ДПС України на виробничих потужностях ТОВ «Українське тютюнове виробництво» відповідно до ліцензійних умов має перебували 4 лінії з виробництва тютюнових виробів. Крім того, відповідно до податкової звітності у ТОВ «Українське тютюнове виробництво» на залишку значиться 589 тон тютюну.

Разом із тим, під час проведення обшуку на виробничих потужностях ТОВ «Українське тютюнове виробництво» (Рівненська область, Рівненський район, селище Гоща, вулиця Шевченка, 69) виявлено лише одну лінію з виробництва тютюнових виробів з чотирьох офіційно зареєстрованих за цим підприємством, а в ході проведення обшуку у складському приміщенні, за результатами перерахунку фактичних залишків сировини із 589 тон, які значаться на залишку, виявлено лише 18 тон тютюну та 60 тон відходів його переробки (сировина, відходи, пил, брак).

Вказані обставини прямо вказують на виготовлення підакцизних товарів в особливо великих розмірах на потужностях підприємства поза податковим обліком із завданням збитків державному бюджету на суму понад півмільйонна гривень.

Доцільно також зазначити, що на підставі п. 7 ч. 2 ст. 46 Закону України України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» 08.07.2025 ліцензії ТОВ «Українське тютюнове виробництво» на право оптової торгівлі рідинами, що використовуються в електронних сигаретах та на право виробництва тютюнових виробів припинені.

Згідно висновку аналітичного дослідження ДПС України від 02.06.2025, відповідно до «Звіту про обсяги виробництва та обігу (у тому числі імпорту та експорту) спирту (у тому числі біоетанолу), спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах за березень 2025 року у платника податків ТОВ "Українське тютюнове виробництво» за адресою: м. Рівне, вул. Будівельників, 12 зберігається наступна сировина:

- тютюн з часткою або повністю відділеною середньою жилкою (тютюнова сировина) - вагою 360,65 тон;

- тютюн для куріння, із вмістом або без вмісту замінників тютюну у будь-якій пропорції, у первинних упаковках масою нетто більше як 500 г. - вагою 229,606 тон.

Різниця (недостача) задекларованого на кінець березня 2025 і фактично встановленого залишку сировини складає 511,161 тон.

Із врахуванням ставки акцизного податку на 2025 рік, зокрема 73 Євро за 1 кг, сума ймовірно несплаченого акцизного податку складає 1 679 163 885 грн.

Вищевказані обставини діяльності ТОВ «Українське тютюнове виробництво» свідчать про те, що підприємством у період з 01.01.2022 по 14.04.2025 ймовірно було реалізовано сировину у кількості 511,161 тон на загальну суму 127 790 250,0 грн (без ПДВ), без відображення в бухгалтерському та податковому обліку, без нарахування і сплати відповідних платежів і зборів, передбачених чинним законодавством, ймовірно з метою їх подальшої легалізації.

Встановлено, що ТОВ «Українське тютюнове виробництво» (), у своїй протиправній діяльності на даний час використовує наступні банківські рахунки, відкриті у:

АТ «ПУМБ» (МФО 334851), а саме: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ;

АТ «АСВIО БАНК» (МФО 353489), а саме: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 ;

АБ «УКРГАЗБАНК» (МФО 320478), а саме: НОМЕР_6 , НОМЕР_7 .

Таким чином, існують підстави вважати, що грошові кошти, які знаходься на розрахунковому рахунку вищевказаного підприємства, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та використовуватимуться для вчинення інших кримінальних правопорушень (легалізації (відмивання) та приховування майна, отриманого злочинним шляхом).

У ході проведення досудового розслідування кримінального провадження виникла необхідність у накладенні арешту на вказані грошові кошти зазначеного товариства, оскільки органом досудового розслідуванням винесена постанова та їх визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Прокурор групи прокурорів направив на адресу суду заяву, згідно якої розгляд клопотання просив проводити без його участі. Доводи клопотання підтримує в повному обсязі.

Слідчий суддя розглянув вказане клопотання за відсутності власників майна на підставі ч. 1 ст. 172 КПК України.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання слідчим суддею не здійснювалась.

Вивчивши клопотання та дослідивши його матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч. 1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Крім того, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, арешт з метою забезпечення речових доказів, по суті являє форму забезпечення доказів у кримінальному провадженні та не вимагає обов`язкового повідомлення підозри у кримінальному провадженні, не пов`язується з особою, підозрюваною у вчиненні кримінального провадження.

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Так, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження, та полягає у тимчасовому позбавленні права на відчуження, розпорядження та/або користування майном (ч. 1, п. 7 ч. 2 ст. 131, ч. 1 ст. 170 КПК України).

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати (ч. 2 ст. 173 КПК України):

- правову підставу для арешту майна;

- розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

- наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Зважаючи на обставини кримінального правопорушення, яке розслідуються у межах цього кримінального провадження, доводи прокурора про існування ризиків відчуження, знищення, спотворення речових доказів у кримінальному провадженні є цілком обґрунтованими.

Викладене в клопотанні прокурора переконує слідчого суддю у тому, що мета цього заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді запобігання цьому ризику може бути досягнута.

Критерії розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження є оціночними поняттями. Європейський Суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що будь-яке втручання у право особи з боку держави має забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

На переконання слідчого судді, загальні інтереси суспільства у вигляді досягнення завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України (зокрема, захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування тощо), виправдовують ступінь втручання у право власності особи, яке пов`язане з накладенням арешту на належне їй майно.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на майно, а саме: на грошові кошти, які знаходяться на розрахункових рахунках ТОВ «Українське тютюнове виробництво» (), оскільки таке майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, його визнано речовим доказом у кримінальному провадженні та метою такого арешту є забезпечення зберігання речових доказів.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, не надано та не встановлено.

Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб. Тому вказаний арешт підлягає задоволенню лише в частині накладення арешту на видаткові операції по рахунках за виключенням операцій зі сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), та виплат заробітної плати працівникам.

Слідчий суддя наголошує, що накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або невідворотним позбавленням такого права. Хоча власник і обмежується у реалізації всіх правомочностей щодо відповідного майна, проте таке обмеження має тимчасовий характер.

Тимчасовий характер арешту майна обумовлений наявністю правового механізму, передбаченого ст. 174 КПК України, за яким арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст. 98, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора четвертого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000171 від 06.02.2026 - задовольнити.

Накласти арешт на майно, у кримінальному провадженні № 0000171 від 06.02.2026, з метою збереження речових доказів, а саме: на грошові кошти, які знаходяться на розрахункових рахунках ТОВ «Українське тютюнове виробництво» (), в частині видаткових операцій по рахунках за виключенням операцій зі сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), та виплат заробітної плати працівникам, відкритих у:

1.1 АТ «ПУМБ» (МФО 334851), а саме: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ;

1.2 АТ «АСВIО БАНК» (МФО 353489), а саме: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 ;

1.3 АБ «УКРГАЗБАНК» (МФО 320478), а саме: НОМЕР_6 , НОМЕР_7 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1