ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 522/901/26

Провадження № 1-кп/522/2383/26

02.03.2026 м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні за ЄРДР № 0000005 від 05.01.2026, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, адвоката, місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 369-2, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368-3, ч. 2 ст. 369-2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

На території м. Одеси створено та функціонує Товариство з обмеженою відповідальністю ІНФОРМАЦІЯ _1 (код ЄДРПОУ - НОМЕР_1) (далі - ТОВ ІНФОРМАЦІЯ_1), основним видом економічної діяльності якого є постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря.

Згідно п. 1.1 Статуту ТОВ ІНФОРМАЦІЯ_1, у редакції від 22.12.2023 (далі - Статут), Товариство з обмеженою відповідальністю ІНФОРМАЦІЯ _: іменоване надалі за текстом як «Товариство», створено у відповідності Конституції України, Цивільного Кодексу України, Господарського кодексу України, законів України «Про товариства з обмеженою відповідальністю та додатковою відповідальністю», «Про зовнішньоекономічну діяльність», «Про інвестиційну діяльність», інших законодавчих актів України та цього Статуту.

Відповідно до п. 1.2 Статуту учасниками Товариства є: громадянин України ОСОБА, матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження № 0001091 (далі - ОСОБА_1), реєстраційний номер облікової картки платника податків HOMEP_2.

Згідно п. 4.1 Статуту Товариство є юридичною особою за законодавством України, має самостійний баланс, рахунки в установах банків, круглу печатку зі своїм найменуванням, штампи, бланки, а також знаки для товарів і послуг.

Рішенням № 1/20 загальних зборів учасників ТОВ ІНФОРМАЦІЯ _1 від 30.04.2020 на посаду директора Товариства призначено ОСОБУ_1 з 04.05.2020 з наданням йому відповідних повноважень.

Відповідно до п. 16.4 Статуту Директор Товариства діє згідно з діючим законодавством України, цим Статутом, підписаним з ним контрактом, та має право самостійно вирішувати питання діяльності Товариства, за винятком питань, віднесених, до виключної компетенції Загальних зборів Учасників.

Пунктом 16.5 Статуту визначено, що директор зокрема виконує такі функції:

- без довіреності здійснює дії від імені Товариства;

- видає накази та розпорядження, обов`язкові для виконання всіма працівниками та підрозділами Товариства;

- представляє Товариство у державних та інших органах, відповідає за результати діяльності перед органами державної виконавчої влади;

- є розпорядником майна та коштів Товариства;

- приймає на роботу та звільняє з роботи працівників Товариства згідно чинного законодавства;

-контролює дотримання штатної та фінансової дисципліни у Товаристві.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 КК України, службовими особами є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також постійно чи тимчасово обіймають в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов?язані з виконанням організаційно- розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною службовою особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Також, відповідно до примітки 1 до ст. 364 КК України, службовими особами є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов?язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Таким чином, директор ТОВ ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1, обіймаючи посаду директора відповідного підприємства та здійснюючи організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції є службовою особою.

Розпорядженням начальника (голови) Одеської обласної військової (державної) адміністрації № 347/A-2025 від 18.04.2025 «Про визначення підприємств критично важливими для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період на території Одеської області» ТОВ ІНФОРМАЦІЯ 1 визначено критично важливим для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період на території Одеської області.

Разом з цим, в березні 2025 року, точну дату та час не встановлено, у директора ТОВ ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБИ_1, виник злочинний умисел, направлений на одержання неправомірної

вигоди для себе за фіктивне працевлаштування громадян у ТОВ ІНФОРМАЦІЯ_1 для забезпечення їм бронювання від мобілізації.

Так, реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на одержання неправомірної вигоди для себе за фіктивне працевлаштування громадян у ТОВ ІНФОРМАЦІЯ_1 для забезпечення їм бронювання від мобілізації, директор ТОВ ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1, у березні 2025 року, точну дату та час не встановлено, розуміючи, що для підшукування осіб, які за неправомірну вигоду бажають фіктивно

працевлаштуватись на роботу для отримання бронювання від мобілізації необхідне залучення сторонньої особи, звернувся до адвоката ОСОБА_4 , який, під виглядом встановленого законодавством порядку надання послуг з правової допомоги громадянам з питань мобілізації та військового обліку, здійснював пособництво в організації фіктивного працевлаштування на

критично важливому для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення підприємстві.

Так, директор ТОВ ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1, повідомив адвокату ОСОБА_4 , що

останній може пропонувати своїм клієнтам працевлаштування у ТОВ ІНФОРМАЦІЯ_1 для отримання бронювання від мобілізації за надання ними неправомірної вигоди в розмірі 8000 доларів США, з яких 6000 доларів США визначались як неправомірна вигода особисто для ОСОБИ_1, а 2000 доларів США визначались як винагорода ОСОБА_4 у посередництві при отриманні неправомірної вигоди.

Таким чином, директор ТОВ ІНФОРМАЦІЯ_ ОСОБА_І визначив роль пособника для адвоката ОСОБА_4 в реалізації свого злочинного умислу.

Додатково встановлено, що на території м. Одеси проживає військовозобов`язаний громадянин України - ОСОБА_6 , який у зв?язку із особистими причинами не оновив вчасно військово-облікові дані за місцем своєї реєстрації у м. Вознесенськ, Миколаївської області.

У зв`язку з відсутністю знань та страхом перед відповідальністю за порушення мобілізаційного законодавства ОСОБА_6 вирішив звернутися за правовою допомогою до адвоката ОСОБА_4 , який без оформлення відповідних договірних документів про надання правової допомоги, у

невстановлений час та місці, під час телефонної розмови з ОСОБА_6 , повідомив останньому, що за грошову винагороду може посприяти йому у знятті з розшуку як особи, що ухиляється від мобілізації, шляхом зміни місця обліку з ІНФОРМАЦІЯ_2 на ІНФОРМАЦІЯ_3 та в подальшому ухиленні від мобілізації шляхом фіктивного працевлаштування на підприємстві критичної інфраструктури та подальшого бронювання.

Після вищевказаного, ОСОБА_6 вирішив не вчиняти протиправних дій та звернувся до правоохоронних органів з повідомленням про злочинні наміри адвоката ОСОБА_4 .

Так, 22.04.2025 у період часу з 17 год 53 хв по 17 год 57 хв адвокат ОСОБА_4 , перебуваючи у транспортному засобі марки «ZEEKR» модель «001» д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився на узбіччі за адресою: м. Одеса, провулок Джевецького (Лермонтовський), 3А, при особистій зустрічі з ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний намір, направлений на одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, посягаючи на охоронювані законодавством суспільні відносини у сфері службової діяльності та

професійної діяльності, пов`язаної з наданням публічних послуг, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, виказав останньому прохання надати неправомірну вигоду у розмірі 1500 доларів США за вплив на прийняття рішення посадовими особами

ІНФОРМАЦІЯ_4 щодо зняття ОСОБА_6 з розшуку, як особи, що ухиляється від мобілізації, що є передумовою працевлаштування на підприємство критичної інфраструктури.

Надалі, 30.04.2025 о 15 год 14 хв адвокат ОСОБА_4 , перебуваючи в офісному приміщенні за адресою АДРЕСА_3 , завершуючи реалізацію свого злочинного наміру, направленого на одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, посягаючи на охоронювані законодавством суспільні відносини у сфері службової діяльності та професійної діяльності, пов`язаної з наданням публічних послуг, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх

настання, тобто діючи з прямим умислом, особисто одержав від ОСОБА_6 неправомірну вигоду у загальному розмірі 1500 доларів США, на виконання раніше виказаного прохання, за вплив на прийняття рішення посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_4 щодо зняття

ОСОБА_6 з розшуку, як особи, що ухиляється від мобілізації.

Дії ОСОБА_4 стороною обвинувачення кваліфіковано за ч. 2 ст. 369-2 КК України, як: одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

Крім того, 22.04.2025 у період часу з 17 год 53 хв по 17 год 57 хв адвокат

ОСОБА_4 , перебуваючи у транспортному засобі марки «ZEEKR» модель

«001» д.н.з. НОМЕР_2 , який знаходився на узбіччі за адресою: м. Одеса, провулок Джевецького (Лермонтовський), 3А, реалізуючи злочинний намір ОСОБИ 1, направлений на одержання службовою особою юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми неправомірної вигоди для себе за вчинення дій з використанням наданих їй повноважень в інтересах того, хто

надає таку вигоду, посягаючи на охоронювані законодавством суспільні відносини у сфері службової діяльності та професійної діяльності, пов`язаної з наданням публічних послуг, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом та завідомо для ОСОБИ_1, при особистій зустрічі з ОСОБА_6 , особисто повідомив останнього про необхідність надання ним грошових коштів у загальному розмірі 8000 доларів США, в якості неправомірної вигоди для посадових осіб товариства з обмеженої відповідальністю, яке може здійснювати бронювання працівників від мобілізації, а також про подальшу можливість працевлаштування на відповідне підприємство та отримання бронювання від мобілізації.

Надалі, 23.04.2025, точний час встановити не надалось за можливе, при невстановлених

обставинах, адвокат ОСОБА_4 повідомив директору ТОВ ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБІ_1, повні анкетні та інші дані у вигляді засобів зв`язку ОСОБА_6 , який бажає отримати бронювання

шляхом працевлаштування на підприємство критичної інфраструктури.

У свою чергу директор ТОВ ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1, реалізуючи злочинний намір, направлений на одержання службовою особою юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми неправомірної вигоди для себе за вчинення дій з використанням наданих їй повноважень в інтересах того, хто надає таку вигоду, посягаючи на охоронювані законодавством суспільні відносини у сфері службової діяльності та професійної діяльності, пов`язаної з наданням публічних послуг, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, діючи з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, особисто повідомив адвокату ОСОБА_4 , що працевлаштування до ТОВ ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 можливе за надання останнім неправомірної вигоди в розмірі 8000 доларів США, згідно заздалегідь визначених умов у березні 2025 року між ОСОБА_4 та ОСОБОЮ _1.

Так, 30.04.2025 о 15 год 14 хв адвокат ОСОБА_4 , діючи відповідно до визначеної йому ролі пособника та завідомо для ОСОБИ_1, перебуваючи в офісному приміщенні за адресою:

АДРЕСА_3 , продовжуючи реалізацію злочинного наміру ОСОБИ_1, направленого на одержання службовою особою юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми неправомірної вигоди для себе за вчинення дій з використанням наданих їй повноважень в інтересах того, хто надає таку вигоду, посягаючи на охоронювані законодавством суспільні відносини у сфері службової діяльності та професійної діяльності, пов`язаної з наданням публічних послуг, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, особисто отримав від ОСОБА_6 грошові кошти у загальному розмірі 8000 доларів США, з яких 6000 доларів США в якості неправомірної вигоди для директора ТОВ ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБИ_1, за вчинення ним в інтересах ОСОБА_6 , дій з використанням наданих йому повноважень, а саме за офіційне працевлаштування ОСОБА_6 до ТОВ ІНФОРМАЦІЯ _1 та подальше забезпечення його бронювання від мобілізації як працівника даного підприємства.

В подальшому, 30.04.2025 адвокат ОСОБА_4 , перебуваючи на території м. Одеси, у достовірно невстановлений час та при невстановлених обставинах, діючи відповідно до раніше визначеної йому ролі пособника, завершуючи реалізацію злочинного наміру ОСОБИ_1, направленого на одержання службовою особою юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми неправомірної вигоди для себе за вчинення дій з використанням наданих їй повноважень в інтересах того, хто надає таку вигоду, посягаючи на охоронювані законодавством суспільні відносини у сфері службової діяльності та професійної діяльності, пов?язаної з наданням публічних послуг, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, забезпечив передачу через невстановлену під час досудового розслідування особу, яка не була обізнана про злочинні наміри останніх, частини неправомірної вигоди в розмірі 6000 доларів США директору ТОВ ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБІ_1.

Дії ОСОБА_4 стороною обвинувачення кваліфіковано за ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368-3 КК України, як: пособництво в одержанні службовою особою юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми неправомірної вигоди для себе за вчинення дій з використанням наданих їй повноважень в інтересах того, хто надає таку вигоду.

Крім того, на території м. Одеси проживає військовозобов`язаний громадянин України - ОСОБА_7 , який у зв`язку з особистими причинами не оновив вчасно військово- облікові дані за місцем своєї реєстрації у м. Одесі.

У зв`язку із відсутністю знань та страхом перед відповідальністю за порушення мобілізаційного законодавства ОСОБА_7 вирішив звернутися за правовою допомогою до адвоката ОСОБА_4 , який перебуваючи на території м. Одеси, 18.06.2025 у невстановленому місці, під час телефонної розмови з ОСОБА_7 , повідомив останньому, що за грошову винагороду може посприяти йому у знятті з розшуку у ТЦК та СП як особи, що ухиляється від мобілізації.

ОСОБА_7 вирішив не вчиняти протиправних дій та звернувся до правоохоронних органів з повідомленням про злочині наміри адвоката ОСОБА_4 .

Так, 14.07.2025 приблизно о 14 год 00 хв адвокат ОСОБА_4 , перебуваючи у невстановленому місці, в ході телефонної розмови з ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний намір, направлений на одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, посягаючи на охоронювані законодавством суспільні відносини у сфері службової діяльності та професійної діяльності, пов?язаної з наданням публічних послуг, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, виказав останньому прохання надати неправомірну вигоду у розмірі 11000 доларів США за вплив на прийняття рішення невстановленими посадовими особами ТЦК та СП щодо зняття

ОСОБА_7 з розшуку, як особи, що ухиляється від мобілізації.

Надалі, 14.07.2025 о 15 год 20 хв адвокат ОСОБА_4 , перебуваючи у транспортному засобі марки «ZEEKR» модель «001» д.н.з. НОМЕР_3 , який знаходився на узбіччі навпроти будівлі Приморського районного суду м. Одеси за адресою: м. Одеса, вул. Балківська, 33, завершуючи реалізацію свого злочинного наміру, направленого на одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, посягаючи на охоронювані законодавством суспільні відносини у сфері службової діяльності та професійної діяльності, пов?язаної з наданням публічних послуг, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, особисто одержав ОСОБА_7 неправомірну вигоду у загальному розмірі 10 000 доларів США та 40 000 гривень, на виконання раніше виказаного прохання, за вплив на прийняття рішення невстановленими посадовими особами ТЦК та СП щодо зняття ОСОБА_7 з розшуку, як особи, що ухиляється від мобілізації.

Після цього ОСОБА_4 затримано працівниками правоохоронних органів в порядку ст. 208 КПК України, а його злочинну діяльність було припинено.

Дії ОСОБА_4 стороною обвинувачення кваліфіковано за ч. 2 ст. 369-2 КК України, як: одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

Відповідно до ст. 472 КПК України 22.01.2026 між прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_8 та підозрюваним ОСОБА_4 за участю захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_9 укладено угоду про визнання винуватості.

Так, згідно з умовами зазначеної угоди обвинувачений ОСОБА_4 зобов`язалася під час судового провадження беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень в обсязі обвинувального акту, активно сприяти розкриттю кримінальних правопорушень, при цьому сторона обвинувачення і сторона захисту погодили призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за:

- ч. 2 ст. 369-2 КК України у виді штрафу у розмірі трьох тисяч шестисот шістдесяти восьми неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 62 356 грн.;

- ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368-3 КК України у виді штрафу у розмірі чотирьох тисяч восьмисот дев`яноста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 83 130 грн., з позбавленням права обіймати керівні посади в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від організаційно-правової форми, які мають право на бронювання співробітників в період дії воєнного стану на території України строком на 1 рік;

Штраф обрахований відповідно до ч. 2 ст. 53 КК України в розмірі не менше отриманого внаслідок вчинення кримінального правопорушення доходу в розмірі 2000 доларів США, що станом на 30.04.2025 за курсом НБУ складало 83 120 грн;

- ч. 2 ст. 369-2 КК України у виді штрафу у розмірі двадцяти шести тисяч дев`ятисот тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 457 810 грн.

Штраф обрахований відповідно до ч. 2 ст. 53 КК України в розмірі не менше отриманого внаслідок вчинення кримінального правопорушення доходу в розмірі 10 000 доларів США, що станом на 14.07.2025 за курсом НБУ складало 417 800 грн. та 40 000 грн.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, з урахуванням положень ч. 2 ст. 53 КК України, визначити остаточне покарання шляхом повного складання призначених покарань, а саме у виді штрафу в розмірі тридцяти п`яти тисяч чотирьохсот вісімдесяти восьми неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 603 296 грн., з позбавленням права обіймати керівні посади в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від організаційно-правової форми, які мають право на бронювання співробітників в період дії воєнного стану на території України строком на 1 рік.

Крім того, сторони домовились про покладення на ОСОБА_4 обов`язку співпрацювати зі стороною обвинувачення, у викритті кримінального правопорушення № 0001091 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 3 ст. 368-3 КК України, шляхом надання викривальних показань у межах своєї обізнаності під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження № 0001091.

Обставини, якими сторони керувались при досягненні угоди є: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення; співпраця зі стороною обвинувачення у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину; ОСОБА_4 ініційовано перерахування грошових коштів у сумі 150 000 грн. на потреби ЗСУ; дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше не судимий, має постійне місце проживання та реєстрації, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

У судовому засіданні прокурор та обвинувачений ОСОБА_4 просили суд затвердити угоду про визнання винуватості. При цьому обвинувачений свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 369-2, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368-3, ч. 2 ст. 369-2 КК України, за вказаних вище обставин, визнав повністю та підтвердив, що угода про визнання винуватості укладена ним добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді та погодився із призначенням узгодженого сторонами покарання.

Також обвинувачений зазначив, що він розуміє надані їй законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який буде застосований в результаті затвердження угоди та наполягав на її затвердженні.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні підтвердив, що угода про визнання винуватості між підзахисним ОСОБА_4 та прокурором у кримінальному провадженні укладена у його присутності, а також у присутності захисника ОСОБА_9 та проти затвердження угоди він не заперечує.

Вивчивши угоду про визнання винуватості, надані матеріали кримінального провадження, вислухавши думку прокурора, обвинуваченої та її захисника, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 474 КПК України якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до п. 1 ч. 4, ч. 5 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів (крім кримінальних проваджень щодо корупційних кримінальних правопорушень та кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією). Укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Згідно з п. 2 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо корупційних кримінальних правопорушень та кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи (осіб) у вчиненні будь-якого корупційного кримінального правопорушення чи кримінального правопорушення, пов`язаного з корупцією, та якщо інформація щодо вчинення такою особою (особами) кримінального правопорушення буде підтверджена доказами, і за умови повного або часткового (з урахуванням характеру та ступеня участі особи у вчиненні злочину) відшкодування підозрюваним або обвинуваченим завданого збитку або заподіяної шкоди (якщо такі збитки або шкода були завдані).

Згідно зі ст. 472 КПК України в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), умови часткового звільнення підозрюваного, обвинуваченого від цивільної відповідальності у вигляді відшкодування державі збитків внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, умови застосування спеціальної конфіскації, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473цього Кодексу, наслідки невиконання угоди. В угоді зазначається дата її укладення та вона скріплюється підписами сторін.

Вирішуючи питання щодо можливості затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 481 КПК України письмове повідомлення про підозру здійснюється: адвокату, депутату місцевої ради, депутату Верховної Ради Автономної Республіки Крим, сільському, селищному, міському голові - Генеральним прокурором, його заступником, керівником обласної прокуратури в межах його повноважень.

Зазначене положення закону корелюється з гарантією передбаченою п. 13 ч. 23 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», згідно з яким повідомлення про підозру адвоката у вчиненні кримінального правопорушення може бути здійснене виключно Генеральним прокурором, його заступником, прокурором Автономної Республіки Крим, області, міста Києва та міста Севастополя.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про прокуратуру» систему прокуратури України становлять: 1) Офіс Генерального прокурора; обласні прокуратури; 3) окружні прокуратури; 5) Спеціалізована антикорупційна прокуратура.

У разі потреби рішенням Генерального прокурора можуть утворюватися спеціалізовані прокуратури на правах структурного підрозділу Офісу Генерального прокурора, на правах обласних прокуратур, на правах підрозділу обласної прокуратури, на правах окружних прокуратур, на правах підрозділу окружної прокуратури. Це правило не поширюється на випадок утворення Спеціалізованої антикорупційної прокуратури.

Згідно з положеннями п. 3 наказу Генерального прокурора «Про особливості організації діяльності спеціалізованих прокуратур у сфері оборони» від 17.05.2023 № 130 наказано спеціалізованим прокуратурам у сфері оборони (на правах обласних) забезпечувати виконання повноважень, визначених Законом України "Про прокуратуру", іншими законодавчими актами, наказами Генерального прокурора, з урахуванням положень цього наказу на території:

Спеціалізованій прокуратурі у сфері оборони Південного регіону - Вінницької, Кіровоградської, Миколаївської, Одеської та Херсонської областей, Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, а також у військово-морській зоні "Чорноморська", що включає води територіального моря і внутрішні води України у Чорному морі.

Аналіз зазначених положень законодавства дозволяє зробити висновок про те, що спеціалізована прокуратури (на правах обласних) має такий самий юридичний статус та повноваження, як і обласна прокуратура, але діє у спеціалізованій сфері, а керівник такої прокуратури має повноваження, аналогічні керівнику обласної прокуратури, зокрема і право повідомлення про підозру адвокату.

Так, остаточне письмове повідомлення про підозру ОСОБА_4 від 02.01.2026 підписано Керівником Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони.

За даних обставин, приходжу до висновку, що повідомлення про підозру ОСОБА_4 , як адвокату, здійснено уповноваженим відповідно до законодавства прокурором.

Згідно із ч. ч. 1,3 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Діяння обвинуваченого кваліфікуються за:

- ч. 2 ст. 369-2 КК України, як: одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави;

- ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368-3 КК України, як: пособництво в одержанні службовою особою юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми неправомірної вигоди для себе за вчинення дій з використанням наданих їй повноважень в інтересах того, хто надає таку вигоду;

- ч. 2 ст. 369-2 КК України, як: одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

Зазначені кримінальні правопорушення, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до нетяжких злочинів.

Під час розгляду справи обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчинені кримінальних правопорушень визнав у повному обсязі, при цьому судом з`ясовано, що останній цілком розуміє права, визначені п.п. 1-4 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

З урахуванням викладених обставин, суд вважає, що зазначена угода про визнання винуватості в цілому відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Згідно з ч. 5 ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

За таких обставин угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим підлягає затвердженню вироком суду.

Цивільний позов у кримінальному провадженні - не пред`являвся, речові докази - відсутні.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта для проведення судової технічної експертизи документів № 3578-34-25 від 16.09.2025 у кримінальному провадженні у сумі 56826,72 грн., підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до приписів ст. ст. 118, 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 8, 9 176-178, 181, 194, 314, 373, 374, 376, 392, 394, 395, 468, 469, 473- 475, 532КПК України,

УХВАЛИВ:

Угоду про визнання винуватості, укладену 22.01.2026 між прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_9 - затвердити.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 369-2, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368-3, ч. 2 ст. 369-2 КК України та призначити покарання за:

- ч. 2 ст. 369-2 КК України у виді штрафу у розмірі трьох тисяч шестисот шістдесяти восьми неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 62 356 грн.;

- ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368-3 КК України у виді штрафу у розмірі чотирьох тисяч восьмисот дев`яноста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 83 130 грн., з позбавленням права обіймати керівні посади в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від організаційно-правової форми, які мають право на бронювання співробітників в період дії воєнного стану на території України строком на 1 рік;

- ч. 2 ст. 369-2 КК України, з урахуванням положень ч. 2 ст. 53 КК України, у виді штрафу у розмірі двадцяти шести тисяч дев`ятисот тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 457 810 грн.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом повного складання призначених покарань, остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в розмірі тридцяти п`яти тисяч чотирьохсот вісімдесяти восьми неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 603 296 грн., з позбавленням права обіймати керівні посади в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від організаційно-правової форми, які мають право на бронювання співробітників в період дії воєнного стану на території України строком на 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судової технічної експертизи у кримінальному провадженні у сумі 56826,72 грн.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням положень ч. 4 ст. 394 КПК України.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші часники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1