Справа № 344/4746/26
Провадження № 1-кс/344/2102/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2026 року місто Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого слідчого відділу Івано-Франківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Окружної прокуратури міста Івано-Франківська ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000451, внесеного 09 березня 2026 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого зазначив, що 08 березня 2026 року близько 14 год 55 хв, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем в м. Івано-Франківську марки «Volkswagen Tiguan», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався в середній смузі руху по проїзній ділянці дороги вул. Івасюка в напрямку вул. Паркова, зі сторони вул. Незалежності, заїхавши на регульоване перехрестя вул. Івасюка-Хоткевича-Пляжна, проявив неуважність, не переконався у безпеці руху, здійснив поворот праворуч з середньої смуги руху на вул. Пляжна та допустив зіткнення з автомобілем марки «Subaru Forester», реєстраційний номер НОМЕР_2 , водій якого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рухався в тому ж напрямку в крайній правій смузі руху. Після зіткнення автомобіль марки «Subaru Forester», реєстраційний номер НОМЕР_3 , по інерції руху відкинуло в автомобіль марки «АВ СПЛАВ G031BY-03», реєстраційний номер НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який розвертався на початку вул. Пляжна в м. Івано-Франківську. У результаті ДТП ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження.

Під час проведення огляду місця події 08 березня 2026 року вилучено автомобіль марки «Volkswagen Tiguan», реєстраційний номер НОМЕР_1 , сірого кольору, який доставлено на територію спецмайданчика ГУНП в Івано-Франківській області, що по вул. Глібова в м. Калуші Івано-Франківської області.

09 березня 2026 року автомобіль марки «Volkswagen Tiguan», реєстраційний номер НОМЕР_5 , сірого кольору, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000451 від 09 березня 2026 року.

Встановлено, що вказаний транспортний засіб, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 , на праві приватної власності належить ОСОБА_5 .

За вказаних обставин слідчий за погодженням з прокурором просить накласти арешт на вилучене майно.

Відповідно до протоколу автоматизованого визначення слідчого судді від 10 березня 2026 року, клопотання передано для розгляду слідчому судді ОСОБА_1 .

Прокурор та слідчий у судове засідання не з`явилися.

Слідчий подав до суду заяву, в якій просить клопотання про арешт майна розглядати без його участі, вимоги клопотання підтримує у повному обсязі.

Власник майна до суду не прибув, будучи належним чином повідомленим, про причини неявки суд не повідомив, жодних заяв, клопотань до суду не надходило.

Згідно частини першої статті 172 Кримінального процесуального кодексу України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Враховуючи вимоги Кримінального процесуального кодексу України щодо часових меж розгляду скарги, оскільки слідчим суддею було вжито всіх можливих заходів, спрямованих на недопущення порушення прав будь-кого з учасників кримінального провадження, враховуючи, що заборони розгляду такого роду клопотань за відсутності належним чином повідомлених учасників кримінального провадження немає, слідчий суддя вважає за можливе здійснити розгляд даного клопотання з постановленням ухвали на підставі положень частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо розгляду справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно частини четвертої статті 107 Кримінального процесуального кодексу України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши подане клопотання, слідчий суддя виходить з наступного.

Згідно частини першої статті 131 Кримінального процесуального кодексу України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до пункту 7 частини другої статті 131 Кримінального процесуального кодексу України, заходами забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Частина перша статті 170 Кримінального процесуального кодексу України передбачає, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно частини другої статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності з вимогами абзацу 1 частини третьої статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною першою статті 98 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до частини п`ятої статті 171 Кримінального процесуального кодексу України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

У судовому засіданні встановлено, що слідчим відділом Івано-Франківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування по матеріалах кримінального провадження внесеного 09 березня 2026 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000451 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.286 Кримінального кодексу України.

Постановою слідчого від 09 березня 2026 року автомобіль марки «Volkswagen Tiguan», реєстраційний номер НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженню №0000451 від 09 березня 2026 року.

Слідчим суддею встановлено, що слідчий звернувся з вказаним клопотанням, що відповідає вимогам статті 171 Кримінального процесуального кодексу України, та у строк, встановлений частиною п`ятою статті 171 Кримінального процесуального кодексу України.

Стороною кримінального провадження, яка звернулася з клопотанням, поза розумним сумнівом доведено наявність достатніх підстав вважати, що вказані у клопотанні речі можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні, тобто відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 Кримінального процесуального кодексу України.

Отже, на підставі вищенаведеного та враховуючи наявність правових підстав для задоволення клопотання, з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки незастосування накладення арешту може призвести до наслідків, визначених частиною одинадцятою статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, зокрема, таких як його можливе приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вилученого майна, існує сукупність підстав вважати, що вони в подальшому можуть мати доказове значення під час досудового розслідування та могли зберегти на собі сліди злочину або містять інші відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, керуючись засадами розумності та співмірності, слідчий суддя вважає, що клопотання слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

У Х В А Л И Л А:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки «Volkswagen Tiguan», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вилучений під час огляду місця події 08 березня 2026 року, із забороною права користування, відчуження та розпорядження, до його скасування у встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1