Слобідський районний суд міста Харкова
Номер провадження № 1-кп/641/471/2026 Справа № 641/2064/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2026 року м. Харків

Слобідський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про кримінальне правопорушення у якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.10.2025 за №0038295 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, військовослужбовця військової служби за мобілізацією, на момент вчинення кримінального правопорушення перебував на посаді: кулеметника 2 механізованого відділення 1 механізованого взводу 1 механізованої роти 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший солдат» зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , має статус учасника бойових дій, раніше не судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407, ч. 4 ст. 186 КК України,

установив:

На розгляді Слобідського районного суду міста Харкова перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про кримінальне правопорушення в якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.10.2025 за № 0038295 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407, ч. 4 ст. 186 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 . Прокурор послався на наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: вчинити спроби переховуватися від правосуддя; фізично або психологічно незаконно впливати на учасників провадження, а саме примусити змінити свої показання або взагалі відмовитись від них, щоб уникнути покарання, так як судовий розгляд тільки розпочався, свідки судом не допитані, докази не досліджені; разі перебування на волі, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України він може вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити те, в якому обвинувачується, як то самовільно залишити місце служби, або вчинити ті самі дії з метою ухилення від служби (дезертирство).

Також просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту за кримінальним провадженням від 13.10.2025 за № 0038295.

Обвинувачений ОСОБА_4 проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував, просив обрати запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою. Проти призначення судового розгляду не заперечував.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечувала, вважала доводи прокурора про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, необґрунтованими, просила застосувати запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, а саме цілодобовий домашній арешт або визначити мінімальний розмір застави.

Проти призначення судового розгляду не заперечував.

Потерпіла ОСОБА_7 у підготовче судове засідання не з`явилася, надала суду клопотання, в якому просила підготовче судове засідання у кримінальному провадженні провести без її участі, проти призначення до судового розгляду не заперечує.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали провадження, дійшов таких висновків.

Під час підготовчого судового засідання угод про визнання винуватості чи про примирення у порядку ст. 468-475 КПК України до суду не надійшло. Підстав для закриття кримінального провадження не вбачається. Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінального процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону. Підстав для направлення обвинувального акту для визначення підсудності не встановлено, дане кримінальне провадження підсудне Слобідському районному суду міста Харкова. Судом з`ясовано питання про склад осіб, які братимуть участь в судовому розгляді, визначено, що проведення судового розгляду буде здійснюватися суддею одноособово. Отже, судом вчинено всі необхідні дії з підготовки кримінального провадження до судового розгляду, а тому наявні достатні підстави для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження щодо вирішення клопотання прокурора про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, виходить з такого.

Беручи до уваги, що ухвала Слобідського районного суду міста Харкова від 15.01.2026 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 припиняє свою дію 12.03.2026, судове провадження не розпочато, прокурором подане відповідне клопотання, суд вважає за необхідне розглянути питання щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Згідно із п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Дослідивши матеріали кримінального провадження в рамках заявленого клопотання, суд доходить висновку, що обраний обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою необхідно продовжити.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Відповідно до правової позиції ЄСПЛ суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Характер та фактичні обставини інкримінованих ОСОБА_4 кримінальних правопорушень свідчить про його підвищену суспільну небезпеку. У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

При цьому суд зазначає, що сама тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому, не є основною чи безпосередньою підставою для тримання під вартою, а оцінюється в сукупності з наявними ризиками, передбаченими ст. 177 КПК України.

Оцінюючи наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_4 у випадку визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, у яких він обвинувачується, суд враховує спосіб та обставини вчинення кримінальних правопорушень, їх суспільну небезпеку, реальну можливість переховування обвинуваченого від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, в тому числі, перешкоджанню здійснення швидкого та об`єктивного судового розгляду та може продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, або вчинити інше кримінальне правопорушення, крім того враховує підстави, якими прокурор обґрунтовує клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ці факти встановлені ухвалою слідчого судді при обранні заходу забезпечення у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , і у суду відсутні відомості, що дані ризики на даний час відпали або зменшились.

Продовження існування вказаних ризиків виключає підстави для скасування чи зміни обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який, оскільки будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.

Судом враховано аргументи, які наводилися обвинуваченим ОСОБА_4 та його захисником адвокатом ОСОБА_5 , проте в даному конкретному випадку суд дійшов переконання, що ці аргументи не переважують вимог суспільного інтересу, який полягає у встановленні істини у справі, недопущенні перешкоджанню цьому, забезпеченні належної процесуальної поведінки обвинуваченого і виконання процесуальних рішень по справі. Обставини, що підтверджують існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1ст. 177 КПК України на час розгляду клопотання не змінилися, стороною захисту протилежне не доведено.

Відповідно до положень ч. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ст. 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Верховною Радою України, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 год 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому продовжено по теперішній час.

Вказана норма, враховуючи обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину на даному етапі розслідування, на думку слідчого судді, не дозволяє застосувати до обвинуваченого інший, ніж тримання під вартою, запобіжний захід, отже клопотання сторони обвинувачення має бути задоволене.

Задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи всі обставини справи, ставлення обвинуваченого до інкримінованого йому кримінального правопорушення, враховуючи норму ч. 3 ст. 183 КПК України, відповідно до якої слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Пунктом 2 ч. 5 ст. 182 КПК України визначено, що розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Закон визначає сукупність обставин, а також критерії, якими повинен керуватися суд при визначенні у кожному конкретному випадку розміру застави. Такими обставинами є: 1) всі обставини кримінального правопорушення; 2) майновий та сімейний стан підозрюваного, обвинуваченого; 3) інші дані про його особу (наприклад, поведінка під час кримінального провадження); 4) ризики, передбачені в ст. 177 КПК, а критеріями - те, що розмір застави: а) достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та, водночас, б) не буде завідомо непомірним для нього. Це означає, що, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати за рішенням суду про звернення застави у дохід держави утримувала підозрюваного, обвинуваченого від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого - її внесення не призвело до втрати ним та його утриманцями засобів для гідного проживання людини.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

Отже, з урахуванням майнового стану обвинуваченого, враховуючи конкретні обставини інкримінованого кримінального правопорушення, тяжкості кримінальних правопорушень, в яких він обвинувачується, які за своєю правовою кваліфікацією згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином, вчиненим в умовах воєнного стану, суд дійшов висновку про можливість визначити ОСОБА_4 заставу у вигляді 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 166400 гривень, оскільки застава в такому розмірі зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

Такий розмір застави є прийнятним з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Так, зокрема у рішенні від 20.11.2010 у справі «Мангурас проти Іспанії» (заява № 12050/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що гарантії, передбачені пунктом 3 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, покликані забезпечити явку обвинуваченого в судове засідання. Сума застави повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечити його безпеку.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення клопотання прокурора.

Керуючись ст. 177, 178, 183, 197, 201, 331, 369, 372, 395 КПК України, суд

постановив:

Призначити судовий розгляд за обвинувальним актом у кримінальному провадженні, відомості про кримінальне правопорушення у якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань13.10.2025 за № 0038295, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407, ч. 4 ст. 186 КК України, на 18 березня 226 року на 11 год 00 хв. в приміщенні Слобідського районного суду міста Харкова.

Судовий розгляд здійснювати у відкритому судовому засіданні суддею одноособово.

У судове засідання викликати учасників судового провадження.

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 задовольнити частково.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів до 09 травня 2026 року включно, із застосуванням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 50 (п`ятдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 166 400 гривень.

Копію ухвали направити до ДУ «Харківський слідчий ізолятор».

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого такі обов`язки:

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду (в залежності від стадії кримінального провадження);

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд (в залежності від стадії кримінального провадження) про зміну місця проживання та/або місця роботи;

-утримуватись від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними в рамках даного кримінального провадження;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд з Україну.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

Застава, не звернена в дохід держави, повертається обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Строк дії ухвали в частині продовження строку запобіжного заходу встановити до 09 травня 2026 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

На ухвалу суду першої інстанції в частині оскарження продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Cуддя ОСОБА_1