Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 511/2622/21
Провадження № 1-кс/499/37/26
У Х В А Л А

Іменем України

19 березня 2026 року селище Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_4 про відвід судді Іванівського районного суду Одеської області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000137 від 06.02.2020 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 10.03.2026 року в провадження судді ОСОБА_1 передано матеріали справи за заявою ОСОБА_4 про відвід судді Іванівського районного суду Одеської області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000137 від 06.02.2020 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

У справі призначено судове засідання та повідомлено учасників провадження про дату та час судового засідання.

Заяву про відвід судді обґрунтовано наступними обставинами.

Під час судового засідання 05.03.2026 року прокурор надавала пояснення щодо письмових доказів долучених до матеріалів кримінального провадження, а саме журналів реєстрації вхідної кореспонденції.

Водночас надані прокурором пояснення суперечили змісту самого письмового доказу, який було долучено стороною обвинувачення. Це полягало в тому, що прокурор зазначила, що в журналі реєстрації вхідної кореспонденції відсутня реєстрація заяви ОСОБА_7 .

Після цього обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що сам письмовий доказ спростовує пояснення прокурора, і наглядно показав, де саме в журналі зареєстрована заяву ОСОБА_7 (аркуш 107 реєстрація № 4639 від 22.10.2019).

Головуючий суддя почав ставити запитання обвинуваченому щодо змісту долученого стороною обвинувачення письмового доказу:

«Яким числом зареєстрована заява?

Чому заява не була зареєстрована в день надходження?

В який день тижня була отримана заява? та інші»

Стороною захисту було заявлено заперечення, оскільки на даній стадії судового розгляду допит обвинуваченого не проводиться, а також з огляду на те, що зазначений доказ було подано стороною обвинувачення, яка відповідно до принципу змагальності сторін повинна самостійно доводити обставини, на які посилається.

Більш того, це не поодинокі випадки, раніше вже були долучені всі письмові докази, і саме за ініціативою суду, 05.03.2026 відбулось надання пояснень з приводу долучених письмових доказів - журналів реєстрації вхідної кореспонденції Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області.

Додатковою підставою для відводу судді є те, що під час судового розгляду суддя допустив істотне відхилення від вимог кримінального процесуального законодавства, що може свідчити про упередженість або неналежне здійснення правосуддя.

Зокрема, суддя усупереч вимогам Кримінального процесуального кодексу України фактично визначив окремою стадією судового розгляду надання пояснень з приводу цивільного позову, хоча КПК України не передбачає такої окремої процесуальної стадії.

Такі дії суду виходять за межі встановленого законом порядку судового розгляду кримінального провадження.

Крім того, суддею не було розглянуто заявлене стороною захисту клопотання про повернення транспортного засобу, який у даному кримінальному провадженні визнано речовим доказом. Нерозгляд такого клопотання суперечить вимогам кримінального процесуального законодавства щодо обов`язку суду розглянути подані учасниками провадження клопотання та ухвалити відповідне процесуальне рішення.

Такі дії суду порушують принципи змагальності сторін та рівності їх процесуальних прав, передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, а також створюють обґрунтовані сумніви щодо неупередженості суду.

Відповідно до статті 6 Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Аналогічні гарантії закріплені у статті 55 та статті 129 Конституція України.

Невиконання судом обов`язку розглянути подане клопотання, а також відступ від встановленого кримінальним процесуальним законом порядку судового розгляду створюють обґрунтовані сумніви щодо дотримання судом принципу безсторонності та забезпечення права сторін на справедливий судовий розгляд.

Обвинувачений у судовому засіданні на задоволенні заяви наполягав та просив відвести суддю ОСОБА_6 .

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 також просила задовольнити заяву про відвід судді ОСОБА_6 надала пояснення з приводу підстав відводу та посилалась на наявність обставин які викликають сумнів в упередженості судді ОСОБА_6 .

Прокурор в судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви про відвід судді, посилалась на відсутність будь яких обставин, що ставлять під сумнів дії судді, будь яких процесуальних порушень суддею не вчинялось.

Суд, дослідивши надані для розгляду матеріали, розглянувши дану заяву по суті прийшов до наступного висновку.

В провадженні судді Іванівського районного суду Одеської області ОСОБА_6 перебуває кримінальне провадження №0000137 від 06.02.2020 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник висловили свою недовіру головуючому у справі та заявив йому відвід у даному кримінальному провадженні.

Згідно з положеннями ст. 80 КПК України у разі наявності обставин, передбачених статтями 75, 76 КПК України, особами, які беруть участь у кримінальному провадженні, з наведенням вмотивованого обґрунтування може бути заявлений відвід судді.

Відповідно до вимог ч.1 ст.75 Кримінального процесуального кодексу України, передбачено, що слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Сторона захисту обґрунтовуючи свій відвід судді посилалась на процесуальні дії судді які викликають у них сумнів в упередженості.

Проте суд не погоджується з такими посиланнями сторони захисту, так як посилання сторони захисту є необґрунтовані та не підтверджені.

Суд не знаходить в доводах ОСОБА_4 доказів сумніватися у безсторонності судді ОСОБА_6 в розгляді кримінального провадження відносно нього, а незгода з процесуальними рішеннями та діями судді не є підставою для відводу.

У п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13.06.2007 № 8 «Про незалежність судової влади» роз`яснено, що процесуальні дії судді, законність та обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно незгода сторони з винесенням суддею судового рішення, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін у справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Суд в даному випадку констатує вважає, що поведінка судді ОСОБА_6 не дає жодних об`єктивних підстав вважати, що він не є безсторонньою або що йому бракує неупередженості під час розгляду даної справи та взагалі не може бути підставою для відводу та будь-яких сумнівів у неупередженості судді. Крім того, немає жодної з визначених підстав для відводу судді.

Згідно вимог ст.75 КПК України посилання обвинуваченого самі по собі не є підставою для відводу судді ОСОБА_6 . Суд вважає за необхідне звернути увагу на недоведеність посилань обвинуваченого на підстави відводу судді ОСОБА_6 .

В той же час заслухавши позицію та думку сторони захисту, взявши її до уваги, суд прийшов до такого.

Відповідно ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи в рамках розумного розгляду незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішує питання щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановлює обґрунтованість будь-якого висунутого проти його кримінального оскарження.

Правове регулювання відводу судді визначається статтями 75, 76 КПК України, в яких наведено вичерпний перелік підстав, за наявності яких суддя безумовно підлягає відводу.

Зокрема, згідно з п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Тлумачення цього положення закону дозволяє дійти висновку, що у даному випадку підставою для відводу не обов`язково має бути беззаперечно доведений факт необ`єктивності чи зацікавленості судді. Згідно з названою процесуальною нормою унеможливлюється участь судді у розгляді справи за наявності лише сумніву щодо його неупередженості.

З огляду на те, що зовнішні прояви можуть мати певну важливість, Європейський суд з прав людини у справі «De Cubber v. Belgium» зазначив, що «правосуддя має не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться». Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві («Wettstein v. Switzerland», «Castillo Algar v. Spain», «Білуха проти України»).

Зокрема, у справі «Білуха проти України» від 09.11.2006 («Belukha v. Ukraine», заява № 33949/02) Європейський суд з прав людини з посиланням на його усталену практику вказав, що наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. При цьому Європейський суд з прав людини вказує на те, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним все ж є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Будь-який суддя, у відношенні якого існує легітимний привід боятися відсутності безсторонності, має вийти зі справи» (рішення у справі «Мікаллеф проти Мальти», «Денисов проти України»). Слово «боятися» підкреслює допустиму ірраціональність сумніву. Обставини prima facie вбачаються інтуїтивно, вони не передбачають раціонального аналізу. Сумніви можуть бути фактично необґрунтованими; достатньо того, що у розумної людини, на її перший погляд, вони викликають побоювання упередженості суду.

Відповідно до п. 12 Висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, передбачено, що незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Отже, достатнім для відводу є обґрунтоване припущення, що суддя у силу дії певних чинників не зможе виглядати в очах незацікавлених спостерігачів безстороннім та неупередженим.

Враховуючи вищевикладене, з метою унеможливлення буд-яких сумнівів в об`єктивності судді, виходячи з вищевказаних положень КПК України, Бангалорських принципів поведінки суддів, рішень ЄСПЛ, для усунення можливих сумнівів щодо реалізації права на справедливий судовий розгляд та законності судового рішення, відповідно до принципів статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, з метою уникнення у майбутньому сумнівів у неупередженості та об`єктивності судді під час розгляду даної справи та виключення будь-яких сумнівів щодо дотримання судом принципів законності, враховуючи позицію обвинуваченого та його захисника у даному кримінальному провадженні, а також для того, щоби за суб`єктивним критерієм з боку стороннього спостерігача не виникали сумніви у неупередженості судді ОСОБА_6 під час вирішення даного кримінального провадження суд вважає за необхідне задовольнити заяву про відвід судді.

Відповідно до ч. 2, 4 ст. 82 КПК України у разі задоволення заяви про відвід (самовідвід) судді, який здійснює судове провадження одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею. Суддя (судді), на розгляд яких передається кримінальне провадження або справа, визначається у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.76, 80 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_4 про відвід судді Іванівського районного суду Одеської області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000137 від 06.02.2020 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України - задовольнити.

Відвести суддю Іванівського районного суду Одеської області ОСОБА_6 від участі у кримінальному провадженні №0000137 від 06.02.2020 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Кримінальне провадження №0000137 від 06.02.2020 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України передати до канцелярії Іванівського районного суду Одеської області для визначення іншого складу суду у порядку ст. 35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_8