У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2026 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді, клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні відомості щодо якого внесено до ЄРДР за №0002067 від 26.11.2025 року за кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В:

Прокурор ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із даним клопотанням, яке обґрунтовує тим, що до Ужгородського РУП надійшло повідомлення про те, що 26.11.2025 о 17:59 год. на лінію 102 надійшло повідомлення від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що 25.11.2025 о 18:00 год невідома особа чоловічої статі у капюшоні близько 40 років вихватив з рук два мобільні телефони марки «Айфон 13 Про Макс НОМЕР_1 та «Ксіомі Редмі 9» номер НОМЕР_2 .

В ході особистого обшуку 27.11.2025 під час затримання гр. ОСОБА_5 за адресою: м. Ужгород, вул. Карпатської України, 10А, виявлено та вилучено: Шкіряну сумку, червоного кольору, яку упаковано у спец пакет НПУ № RIC 2175018; Банківську картку «Ощадбанк» з № НОМЕР_3 та терміном дії до 12/28, банківську картку «Ощадбанк» № НОМЕР_4 з терміном дії до 01/29 та банківську картку «Приватбанк» універсальна № НОМЕР_4 з терміном дії до 01/27, які упаковані до спец пакету НПУ №NPU 5812170; Мобільний телефон марки «Apple» iPhone 13 Pro Max, золотистого кольору, 6/256 ГБ, ІМЕІ: НОМЕР_5 з SIM-картою контактним номером телефону НОМЕР_6 , який упаковано до спец пакету НПУ №NPU 5812172; Мобільний телефон марки «Motorolla» Е13, темно-синього кольору, ІМЕІ: НОМЕР_7 , з SIM-картою номером телефону НОМЕР_8 , який упаковано до спец пакету НПУ № NPU 5812171; Кросівки марки «Nike» Jordan, чорно-білого кольору, з вставками коричневого кольору, які упаковано до спец пакету НПУ № WAR 1384855.

Відповідно до постанови слідчого СВ Ужгородського РУП від 27.11.2025 вищевказане майно визнано речовим доказом у кримінальному проводженні, оскільки воно може містити сліди кримінального правопорушення, здійснення ним протиправної діяльності, пов`язаної зі крадіжкою чужого майна під час дії воєнного стану, та іншу необхідну інформацію для проведення подальшого досудового розслідування та встановлення об`єктивних обставин кримінального провадження.

З урахуванням наведеного, з метою забезпечення збереження вилучених речей як речових доказів у даному кримінальному провадженні, прокурор у клопотанні просить накласти на них арешт.

Прокурор ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, однак подав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримує, просить задовольнити.

Власник майна у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, що підтверджується рапортом слідчого ОСОБА_6 .

У відповідності до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Зважаючи на неявку в судове засідання осіб, які беруть участь у розгляді клопотання, фіксування за допомогою технічних засобів, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, не здійснювалося.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160 - 166, 170 - 174 цього Кодексу.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

За змістом ч.1 ст.170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов),чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. За змістом ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.98КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Частиною 11 ст.170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Витягом з ЄРДР підтверджено, що Ужгородським РУП ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0002067 від 26.11.2025 року, попередня правова кваліфікація ч. 4 ст. 186 КК України.

27.11.2025 року за адресою м. Ужгород, вул. Карпатської України, 10А, було затримано гр. ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України, та згідно протоколу затримання слідує, що в ході його особистого огляду було виявлено та вилучено: Шкіряну сумку, червоного кольору, яку упаковано у спец пакет НПУ № RIC 2175018; Банківську картку «Ощадбанк» з № НОМЕР_3 та терміном дії до 12/28, банківську картку «Ощадбанк» № НОМЕР_4 з терміном дії до 01/29 та банківську картку «Приватбанк» універсальна № НОМЕР_4 з терміном дії до 01/27, які упаковані до спец пакету НПУ №NPU 5812170; Мобільний телефон марки «Apple» iPhone 13 Pro Max, золотистого кольору, 6/256 ГБ, ІМЕІ: НОМЕР_5 з SIM-картою контактним номером телефону НОМЕР_6 , який упаковано до спец пакету НПУ №NPU 5812172; Мобільний телефон марки «Motorolla» Е13, темно-синього кольору, ІМЕІ: НОМЕР_7 , з SIM-картою номером телефону НОМЕР_8 , який упаковано до спец пакету НПУ № NPU 5812171; Кросівки марки «Nike» Jordan, чорно-білого кольору, з вставками коричневого кольору, які упаковано до спец пакету НПУ № WAR 1384855.

Постановою слідчого ОСОБА_7 від 27.11.2025 року вилучене майно та речі визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Враховуючи наведене, вивчивши подане прокурором клопотання та додані до нього докази, беручи до уваги обставини вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість доводів прокурора, що тимчасово вилучені речі та майно, мають значення речових доказів у кримінальному проваджені та відповідають критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, оскільки такі могли зберегти на собі сліди злочину, містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

На переконання слідчого судді, прокурором в цій частині, на виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України, доведено слідчому судді необхідність такого арешту майна з метою збереження речового доказу, наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

Прокурором у клопотанні наведено достатньо підстав для застосування такого виду заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, а відтак, за наведених вище обставин, слідчий суддя при розгляді даного клопотання вбачає потенційну загрозу та шкоду для кримінального провадження в разі відмови у накладенні арешту та повернення вилученого майна.

Така шкода може виразитись у втраті речових доказів стороною обвинувачення та унеможливить подальше провадження досудового розслідування, проведення відповідних судових експертиз та встановленню істини у справі, а також у втраті майна, що у свою чергу очевидно переважає над неможливістю власником (володільцем) тимчасово володіти, розпоряджатися вказаним майном.

Також, враховуючи, що таке майно було вилучене ще 15.12.2025 року, при цьому, прокурором станом на день розгляду клопотання не доведено, що таке майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, містить які-небудь відомості, які мають важливе значення для досудового розслідування.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для часткового задоволення клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Накласти арешт на вилучені в ході проведення особистого обшуку 27.11.2025 під час затримання гр. ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , майно та речі, а саме : шкіряну сумку червоного кольору, банківську картку «Ощадбанк» з № НОМЕР_3 та терміном дії до 12/28, банківську картку «Ощадбанк» № НОМЕР_4 з терміном дії до 01/29 та банківську картку «Приватбанк» універсальна № НОМЕР_4 з терміном дії до 01/27, мобільний телефон марки «Apple» iPhone 13 Pro Max, золотистого кольору, 6/256 ГБ, ІМЕІ: НОМЕР_5 з SIM-картою контактним номером телефону НОМЕР_6 , мобільний телефон марки «Motorolla» Е13, темно-синього кольору, ІМЕІ: НОМЕР_7 , з SIM-картою номером телефону НОМЕР_8 , кросівки марки «Nike» Jordan, чорно-білого кольору, з вставками коричневого кольору.

Роз`яснити, що у відповідності до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала слідчого судді не набрала законної сили.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Копію ухвали вручити слідчому, а іншим учасникам направити не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1