Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2026 року м. Київ

Суддя Подільського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , обвинуваченого -

ОСОБА_4 , його захисника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_5 , подане в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0005257 від 19.12.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України, про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває вказане кримінальне провадження.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 , подав клопотання про скасування арешту майна, що накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 07.03.2024 у справі № 761/7938/24 у кримінальному провадженні №0005257 від 19.12.2022, а саме:

- транспортний засіб «Mercedes Benz 312D», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , жовтого кольору, категорія М, тип пасажирський, 1998 року випуску;

- ключі від транспортного засобу «Mercedes Benz 312D», д.н.з. НОМЕР_1 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 на автомобіль «Mercedes Benz 312D», д.н.з. НОМЕР_1 .

Клопотання обґрунтовано тим, що в обвинуваченого ОСОБА_4 виникла необхідність у використанні в роботі арештованого транспортного засобу.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 подане клопотання підтримали та просили задовольнити.

Прокурор заперечив проти задоволення вказаного клопотання, долучивши письмові заперечення, в яких вказано, що автомобіль використовувався обвинуваченим для вчинення злочину; транспортний засіб визнано речовим доказом; санкція ч. 3 ст. 307 КК України передбачає покарання позбавлення волі від 9 до 12 років з конфіскацією майна, тобто у разі доведення вини обвинуваченого, таке майно може бути конфісковано; майно відповідає й критерію спеціальна конфіскація (ст. 96-2 КК України), оскільки ТЗ використовувався як засіб вчинення кримінального правопорушення.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши клопотання та інші письмові докази, суд дійшов наступного висновку.

Положеннями частин 1, 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Статтею 174 КПК України визначено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно.

Прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації.

Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Статтею 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За змістом ч. 1 ст. 59 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Якщо конфіскується частина майна, суд повинен зазначити, яка саме частина майна конфіскується, або перелічити предмети, що конфіскуються.

Частиною 1 ст. 96-2 КК України визначено, що спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно:

1) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави;

4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

У вказаній справі арешт майна накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 07.03.2024 у справі № 761/7938/24 у кримінальному провадженні №0005257 від 19.12.2022, зокрема на:

- транспортний засіб «Mercedes Benz 312D», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , жовтого кольору, категорія М, тип пасажирський, 1998 року випуску;

- ключі від транспортного засобу «Mercedes Benz 312D», д.н.з. НОМЕР_1 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 на автомобіль «Mercedes Benz 312D», д.н.з. НОМЕР_1 .

В ухвалі вказано, що «Приймаючи до уваги викладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, в межах якого здійснюється досудове розслідування, а також те, що ч. 2 ст. 307 КК України, за якою підозрюється ОСОБА_4 , передбачає додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, у зв`язку із чим клопотання підлягає задоволенню. Крім того, з обсягу наданих даних убачається, що вказане майно відповідає ознакам ст. 98 КПК України, є речовим доказом як таке, що використовувалось для вчинення злочину, а також є підстави уважати, що набуте кримінально-протиправним шляхом».

До клопотання не долучено документів щодо обґрунтування виникнення у обвинуваченого ОСОБА_4 необхідності у використанні в роботі арештованого транспортного засобу, а також судом не встановлено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

За викладених обставин та відповідних норм кримінального процесуального законодавства, суд дійшов висновку, що матеріалами клопотання не обґрунтовано та в судовому засіданні не встановлено підстав для скасування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження, тому клопотання підлягає відмові у задоволенні.

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 , поданого в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0005257 від 19.12.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України, про скасування арешту майна - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 06.05.2026.

Суддя ОСОБА_1