провадження №: 1-кс/752/2465/26
У Х В А Л А

08.04.2026 року слідчий суддя Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_4 ,

власника майна ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання представника власника майна ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000011, відомості щодо якого внесені 24.01.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 191 КК України, про скасування арешту майна,-

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшло вказане клопотання, в якому представник власника майна просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 23.01.2026 у справі № 752/20337/24 (провадження №: 1-кс/752/761/26), а саме з грошових коштів у сумі 2 095 000 (два мільйони дев`яносто п`ять тисяч) грн. та 7100 (сім тисяч сто) доларів США.

Своє клопотання мотивує тим, що в матеріалах клопотання прокурора відсутні будь-які документи, які б підтверджували, що ОСОБА_5 причетна до вчинення кримінального правопорушення, а вилучене її майно може бути, в силу ст. 98 КПК України, речовим доказом в рамках кримінального провадження №0000011. При цьому, у вказаному кримінальному провадженні відпала потреба у накладеному арешті, оскільки після накладення арешту зібрано достатньо доказів, які підтверджують непричетність власника майна до вчиненого кримінального правопорушення, тобто яка не є підозрюваною.

В судовому засіданні власник майна - ОСОБА_6 та її представник - адвокат ОСОБА_4 підтримали вимоги клопотання та просили скасувати арешт з вказаних грошових коштів, оскільки було достатньо часу з моменту вилучення грошових коштів для проведення експертиз та перевірки законності грошових коштів органом досудового розслідування під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.

Одночасно з тим, прокурор заперечував щодо скасування арешту з грошових коштів, оскільки орган досудового розслідування вважає, що вказані грошові кошти здобуті злочинним шляхом.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали клопотання та додані до нього копії документів, вважає необхідним задовольнити вказане клопотання, виходячи з наступного.

Положеннями ч. 1 ст. 170 КПК України встановлено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчим суддею встановлено, що відділом розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000011 від 24.01.2023 за підозрою ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 191 КК України, ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 191 КК України, а саме за фактом заволодіння бюджетними коштами Управлінням освіти Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, виділених на проведення закупівлі джерел резервного живлення (генераторів) для облаштування укриттів.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 23.01.2026 у справі № 752/20337/24 (провадження №: 1-кс/752/761/26), накладено арешт, на майно, яке вилучене 13.01.2026 під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на грошові коши в сумі 2 095 000 (два мільйони дев`яносто п`ять тисяч) грн. та 7100 (сім тисяч сто) доларів США, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Окрім цього, слід зазначити, що відповідно до п. 2 ч. 3. ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Із матеріалів клопотання представника власника майна вбачається, що ОСОБА_5 04.09.2023 шляхом укладення нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу (зареєстровано в реєстрі №2238) продала однокімнатну квартиру та отримано від покупця грошові кошти у сумі 1 131 000 грн., що підтверджується копією договору купівлі-продажу нерухомого майна.

Разом з тим, 25.03.2025 шляхом укладення договору купівлі-продажу №8046/2025/5231599 (філія ТСЦ 8046) ОСОБА_5 продала власний транспортний засіб та отримано від покупця грошові кошти у сумі 1 520 225 грн., що підтверджується копією договору купівлі-продажу транспортного засобу.

При цьому, слідчим суддею встановлено, що вказані грошові кошти, які були вилучені у ОСОБА_5 отримала в законний спосіб, що підтверджується відповідними документами та використовувались б для своїх соціальних потреб, а також ОСОБА_5 жодним чином не причетна до вчинення кримінального правопорушення, що свідчить про відсутність ризиків приховування, пошкодження, зникнення, втрати, використання, перетворення, передачі цього майна.

Крім того, в судовому засіданні прокурором не доведено та не підтверджено будь-якими доказами того, що вказані грошові кошти, які були вилучені у ОСОБА_5 набуті кримінально протиправним шляхом або отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно узагальнення судової практики Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження (від 07.02.2014 року), визначено, що відносно осіб, які не є підозрюваними (яким у порядку, передбаченому ст. 276-279 КПК, повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК) або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про накладення арешту на їх майно.

З огляду на викладене правильною є практика, коли слідчі судді визнають клопотання про накладення арешту на майно передчасними та відмовляють у їх задоволенні, оскільки на момент їх розгляду, особам, про майно яких йдеться в клопотанні, не повідомлено про підозру.

Разом з цим, слідчим суддею встановлено, що власник вказаних вилучених грошових коштів не є підозрюваною або обвинуваченою у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення, процесуальні та слідчі дії з вилученими грошовими коштами не проводяться, а подальший арешт майна є неспівмірним втручанням у право власності ОСОБА_5 .

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про те, що у подальшому арешті майна відпала потреба, оскільки власник вилучених грошових коштів - ОСОБА_5 отримала їх в законний спосіб, а також не є підозрюваною або обвинуваченою у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення, а тому подальший арешт майна є неспівмірним втручанням у право власності ОСОБА_5 , у зв`язку із цим клопотання про скасування арешту з майна підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 174, 372 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника власника майна ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна - задовольнити.

Скасувати арешт з майна, який накладений ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 23.01.2026 (справа №752/20337/24 (провадження №:1-кс/752/761/26), у кримінальному провадженні №0000011, відомості щодо якого внесені 24.01.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 191 КК України, а саме з грошових коштів у сумі 2 095 000 (два мільйони дев`яносто п`ять тисяч) грн. та 7100 (сім тисяч сто) доларів США, які належать ОСОБА_5 .

Повернути власнику майна - ОСОБА_5 грошові кошти у сумі 2 095 000 (два мільйони дев`яносто п`ять тисяч) грн. та 7100 (сім тисяч сто) доларів США.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1