Справа № 583/997/26
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" березня 2026 р. Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

представника потерпілої ОСОБА_7 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт, що надійшов від прокурора Охтирської окружної прокуратури, у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000034 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Білка, Тростянецького р-ну, Сумської обл., зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта базова середня, не одруженого, не працює, раніше неодноразово судимого,

1.12.2024 Тростянецьким районним судом Сумської області за ч. 1 ст. 162 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1700 грн. Ухвалою Тростянецького районного суду Сумської області від 18.12.2025 штраф замінено на громадські роботи;

- 08.05.2025 Тростянецьким районним судом Сумської області за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 240 годин,

- 06.02.2026 року Тростянецьким районним судом Сумської обл., за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 389 КК України до 5 років 20 днів позбавлення волі,

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 4 ст. 185 КК України

ВСТАНОВИВ:

20.11.2025, близько 21 год. 00 хв., точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи їх настання, незаконно проник до житла.

Так, ОСОБА_5 , перебуваючи разом з неповнолітньою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходився поблизу домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . При цьому, ОСОБА_5 умисно ввів в оману ОСОБА_8 , повідомивши їй неправдиві відомості про те, що вказане домоволодіння є його місцем проживання, у зв`язку з чим остання добросовісно вважала, що він має законні підстави перебувати у зазначеному житлі.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне проникнення до володіння особи, діючи умисно та усвідомлюючи незаконний і протиправний характер своїх дій, ОСОБА_5 , не маючи будь-яких правових підстав, проник на територію домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом перелазу через огорожу, після чого відчинив ворота, зачинені на накидний засув, та незаконно допустив на територію домоволодіння ОСОБА_8 . У подальшому, обійшовши будинок, ОСОБА_5 виявив одне з дерев`яних вікон житлового будинку, яке було зачинене на засув, що давало можливість його відчинення. Підійшовши до вказаного вікна, ОСОБА_5 відчинив засув та через вікно незаконно проник усередину житлового будинку.

Надалі, продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_5 незаконно допустив до вказаного житла ОСОБА_8 , що належить на праві власності ОСОБА_9 , чим грубо порушив гарантоване ст. 30 Конституцією України право власника на недоторканність житла.

Крім того, 24.12.2025, близько 05 год. 00 хв., точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 перебував у нежитловому приміщенні, розташованому на першому поверсі будівлі за адресою: АДРЕСА_3 , перед входом до магазину ТОВ «АТБ-маркет».

У зазначеному нежитловому приміщенні, до якого мається вільний доступ через незачинені двері, серед інших торгових об`єктів, у його частині площею 3 кв.м., розташований торговий кіоск « ІНФОРМАЦІЯ_3 », у якому здійснює підприємницьку діяльність фізична особа - підприємець ОСОБА_10 , та використовує його на правах суборендатора, відповідно до договору суборенди нерухомого майна та додаткової угоди до нього від 01.11.2025. У вказаний час у ОСОБА_5 виник умисел на незаконне проникнення до іншого володіння особи, а саме до частини нежитлового приміщення - торгового кіоску « ІНФОРМАЦІЯ_3 », розташованого у зазначеному нежитловому приміщенні, у якому здійснює підприємницьку діяльність ФОП « ОСОБА_10 ».

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне проникнення до торгівельного приміщення, діючи умисно, усвідомлюючи, що його дії носять незаконний та протиправний характер, з метою вчинення дрібної крадіжки чужого майна, ОСОБА_5 , не маючи будь-яких правових підстав, застосовуючи власну фізичну силу, відчинив двері торгового кіоску « ІНФОРМАЦІЯ_3 », через які незаконно проник торговельного приміщення, розташованого в частині нежитлового приміщення площею 3 кв. м., на першому поверсі будівлі за адресою: АДРЕСА_3 , чим порушив право власника на недоторканність іншого володіння особи, гарантоване ст. 30 Конституції України. У подальшому, ОСОБА_5 , перебуваючи у кіоску, вчинив дрібну крадіжку чужого майна, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 51 КУпАП, що підтверджується постановою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 06.01.2026 року.

Крім того, на початку грудня 2025 року, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, близько 01 год. 00 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи на АДРЕСА_4 , звернув увагу на домоволодіння АДРЕСА_5 , розташоване по вказаній вулиці.

У вказаний час у ОСОБА_5 виник умисел на незаконне проникнення до житла з метою проживання, а саме до житлового будинку, розташованого на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне проникнення до житла, діючи умисно, усвідомлюючи, що його дії мають незаконний та протиправний характер, ОСОБА_5 вільно проник на територію домоволодіння з боку земельної ділянки, яка не була огороджена. У подальшому він підійшов до вхідних дверей житлового будинку, які були зачинені на навісний замок, та, застосовуючи фізичну силу, смикнув навісний замок, унаслідок чого пошкодив дужку навісного замка, що надало можливість відчинити вхідні двері житлового будинку АДРЕСА_4 .

Після цього ОСОБА_5 , без згоди та дозволу власника, незаконно проник до житлового будинку, розташованого за вищевказаною адресою, який на праві приватної власності належить ОСОБА_11 на підставі договору купівлі-продажу від 25.10.2011, ВРН № 372100, та в якому зареєстрований ОСОБА_12 .

Надалі, продовжуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_5 , без будь-яких правових підстав незаконно проживав у вказаному житловому будинку у період часу з грудня 2025 року по 15 січня 2026 року, чим порушив право власника на недоторканість житла, гарантоване ст. 30 Конституції України.

Разом із цим, продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_5 , який раніше був судимий за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, судимість якого у встановленому законом порядку не знята і не погашена, на шлях виправлення не став та знову вчинив корисливий злочин проти власності в умовах воєнного стану за таких обставин.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України та Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який діє на теперішній час.

Так, 12.01.2026 о 06 год. 13 хв. ОСОБА_5 , з метою вчинення крадіжки чужого майна, прибув до нежитлового приміщення, розташованого на першому поверсі будівлі за адресою: АДРЕСА_3 , перед входом до магазину «АТБ-маркет».

У зазначеному нежитловому приміщенні, до якого мається вільний доступ через незачинені двері, серед інших торгових об`єктів, у його частині площею 3 кв.м., розташований торговий кіоск « ІНФОРМАЦІЯ_3 », у якому здійснює підприємницьку діяльність фізична особа - підприємець ОСОБА_10 .

У подальшому, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на крадіжку чужого майна з приміщення зазначеного торгового кіоску, 12.01.2026, приблизно о 07 год. 01 хв., ОСОБА_5 , керуючись корисливим умислом, діючи таємно, скориставшись тим, що його дії не були помічені сторонніми особами, застосовуючи власну фізичну силу, відчинив двері торгового кіоску « ІНФОРМАЦІЯ_3 », через які незаконно проник до приміщення, розташованого в частині нежитлового приміщення площею 3 кв.м, на першому поверсі будівлі за адресою: АДРЕСА_3 .

Перебуваючи всередині торгового кіоску, ОСОБА_5 таємно викрав грошові кошти в сумі 4700 грн, що належали фізичній особі - підприємцю ОСОБА_10 , після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденими грошовими коштами на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованих йому у вину кримінальних правопорушень за обставин викладених у обвинувальному акті визнала повністю та пояснив, що дійсно у зазначені в обвинувальному акті дати та час незаконно, без дозволу власників проникав до житлових будинків за адресами: АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_4 , чим порушив недоторканість житла власників. На території домоволодінь проникав через огорожі, а безпосередньо до житлових будинків, першого разу через віконний отвір, вдруге зірвавши навісний замок на дверях. Також 24.12.2025 застосовуючи власну фізичну силу, відчинив двері торгового кіоску « ІНФОРМАЦІЯ_3 », через які незаконно проник торговельного приміщення, розташованого в частині нежитлового приміщення площею 3 кв.м., на першому поверсі будівлі за адресою: АДРЕСА_3 . Звідти вчинив дрібну крадіжку за що був притягнутий до адміністративної відповідальності.

Також, 12.01.2026 після 6 години, прибув першого поверху будівлі за адресою: Сумська область, м. Охтирка, вул. Армійська, буд. 1, перед входом до магазину «АТБ-маркет». Застосувавши власну фізичну силу, відчинив двері торгового кіоску « ІНФОРМАЦІЯ_3 », через які незаконно проник до приміщення. Там виявив гроші в сумі 4700 грн. різними купюрами що перебували в шухляді. З викраденими грошима покинув місце злочину. Гроші в подальшому витратив на власні потреби.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позицій, суд вирішив відповідно до положення ч. 3, ст. 349 КПК України обмежитися допитом обвинуваченого, не досліджуючи докази відносно фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином, вина обвинуваченого ОСОБА_5 знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і її дії суд кваліфікує за ст. 185 ч. 4 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у інше приміщення, вчинена в умовах воєнного стану та за ст. 162 ч. 1 КК України - незаконне проникнення до житла.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, який вину визнав, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, та враховує його вік, сімейний стан. Обвинувачений не працює, не одружений, раніше судимий.

До пом`якшуючого покарання обвинуваченого ОСОБА_5 обставин суд відносить щире каяття, та активне сприяння у розкритті кримінальних правопорушень.

До обставини, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 суд відносить вчинення кримінальних правопорушень передбачених ст. 162 ч. 1 КК України повторно.

З урахуванням даних обставин, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_5 покарання за вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 162 КК України у виді позбавлення та обмеження волі, на строк необхідний і достатній для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Також щодо ОСОБА_5 необхідно застосувати ч. 1, ст. 70 КК України визначивши остаточне покарання за сукупністю злочинів.

Встановлено, що вироком Тростянецького районного суду Сумської обл. від 06.02.2026, справа № 588/1464/25, Провадження № 1-кп/588/30/26, ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 185, частиною 2 статті 389 КК України, та призначено йому покарання: - за частиною 4 статті 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років; - за частиною 2 статті 389 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік. На підставі частини 1 статті 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років. На підставі ч. 1 ст. 71, ч. 1 ст. 72 КК України за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Тростянецького районного суду Сумської області від 11.12.2024, яке ухвалою Тростянецького районного суду Сумської області від 18.12.2025 було замінено на покарання у виді громадських робіт, а також частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Тростянецького районного суду Сумської області від 08.05.2025 та остаточно призначено до відбуття ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 20 (двадцять) днів.

За змістом ч. 4 ст. 70 КК України, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, остаточне покарання призначається за правилами, визначеними частинами 1-3 цієї статті.

Встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив інкриміновані йому кримінальні правопорушення до ухвалення вироку Тростянецького районного суду Сумської обл. від 06.02.2026, тому остаточне покарання обвинуваченому необхідно призначити згідно з ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, застосувавши принцип часткового складання призначеного покарання за цим вироком та покарання, призначеного вироком Тростянецького районного суду Сумської обл. від 06.02.2026. підстав для повного чи часткового зарахування покарання відбутого за попереднім вироком відсутні, оскільки ОСОБА_5 за цим вироком його не відбував.

До обвинуваченого ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили слід продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки не застосування запобіжного заходу або застосування більш м`якого не забезпечить запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України враховуючи, що він вчинив тяжкий злочин, вже засуджений до реального відбуття покарання за попереднім вироком, отже може переховуватись від відбування покарання, бо засуджується до реального його відбуття, може вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Потерпілою ОСОБА_10 заявлено цивільний позов до ОСОБА_5 про стягнення 6250,00 грн. матеріальної шкоди завданої внаслідок викрадення майна.

Відповідно до ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Судом встановлено, що винними діями обвинуваченого ОСОБА_5 потерпілій завдана матеріальна шкода, внаслідок викраденого і неповернутого їм майна.

Зі змісту ст. 129 КПК України вбачається, що ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

У разі виправдання обвинуваченого за відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення суд залишає позов без розгляду.

Визначаючи розмір матеріальної шкоди, суд виходить із вимог ст. 1166 Цивільного кодексу України, яка передбачає, що майнова шкода завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі, особою яка її завдала.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. Визнання позову не суперечить закону і не порушує права інших осіб.

На підставі зазначеного суд вважає, що цивільний позов потерпілої ОСОБА_10 про відшкодування матеріальної шкоди підлягає повному задоволенню.

Питання речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374-376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст. 162 ч. 1, ст. 185 ч. 4 КК України та призначити йому покарання:

за ч. 4 ст. 185 КК України покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

за ч. 1 ст. 162 КК України покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ч. 1, ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарання, призначеного за даним вироком, та покарання за вироком Тростянецького районного суду Сумської області від 06.02.2026 р., призначити остаточне покарання ОСОБА_5 у виді позбавлення волі на строк 5 (п`яти) років 2 (двох) місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати із часу вступу вироку в законну силу.

У строк відбування покарання ОСОБА_5 зарахувати час його перебування під вартою починаючи із 16.01.2026 р. по час вступу вироку в законну силу із розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід до вступу вироку в закону силу, у виді тримання під вартою.

Цивільний позов ОСОБА_10 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_10 (мешканки: АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_2 ) 6250 (шість тисяч двісті п`ятдесят) гривень матеріальної шкоди.

Речові докази: 4 шеврони, що поміщені до спецпакету НПУ № NPU 5166944, та зберігаються в кімнаті для зберігання речових доказів Охтирського РВП ГУНП України в Сумській області згідно квитанції №002446 від 13.01.2026 р., після вступу вироку у законну силу, повернути ОСОБА_5 або його довіреній особі.

Арешт на майно (4 шеврони), що було накладено згідно ухвали слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської обл. від 14.01.2026 року, після вступу вироку в законну силу скасувати.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, потерпілою, прокурором виключно з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Сумського апеляційного суду через Охтирський міськрайонний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Роз`яснити учасникам судового провадження їх право на отримання в суді копії вироку.

Суддя Охтирського міськрайонного суду ОСОБА_1