ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2026 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_2 про самовідвід від розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України, -

встановив:

Суддею Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_2 подано заяву про самовідвід від розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України (Єдиний унікальний номер справи: №522/948/25).

Обґрунтовуючи поданий самовідвід суддя посилається на те, що з матеріалів даного кримінального провадження, зокрема з обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що обвинуваченому ОСОБА_3 ставиться у вину вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України спільно з «ОСОБА1», матеріали досудового розслідування відносно якого виділені в окреме кримінальне провадження №0001497, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.12.2024 року. Крім того, про обставини цієї справи, зокрема про спільну участь у злочині ОСОБА_3 та «ОСОБА1», головуючому судді стало відомо під час розгляду угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0001497, відомості про яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.12.2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України. 10 липня 2025 року під головуванням судді ОСОБА_2 розглянуто кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 та затверджено угоду про визнання винуватості, з ухваленням відносно ОСОБА_6 вироку, яким останнього визнано винним вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України, та призначене йому узгоджене сторонами покарання.

Учасники судового провадження будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду, в судове засідання не з`явились.

Враховуючи неявку учасників судового провадження, а також їх необов`язкову участь у розгляді заяви про самовідвід, суд відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України, вважає за можливе судовий розгляд проводити за відсутності учасників провадження та без фіксації за допомогою технічних засобів.

Дослідивши заяву про самовідвід та додані до неї матеріали, суд приходить висновку про таке.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Частиною 1 ст. 80 КПК України передбачено, що за наявності підстав, передбачених ст.ст. 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 КПК України у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є обов`язком судді. Відповідно до цінності 2 принципу «Неупередженість» Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН №2006/23 від 27.07.2006 (далі Бангалорські принципи), неупередженість є необхідною умовою належного виконання суддею своїх обов`язків.

Згідно з п. 2.5 застосування цінності 2 принципу «Неупередженість» Бангалорських принципів, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Європейський суд з прав людини щодо тлумачення понять «незалежний», «безсторонній» та щодо визначення критеріїв неупередженості (безсторонності): суб`єктивний та обєктивний у рішенні у справі «Агрокомплекс» проти України» (рішення від 06.10.2011, заява № 23465/03) зазначив: «…незалежність та неупередженість судів, із об`єктивної точки зору, вимагає, щоб кожен окремий суддя був вільним він неналежного впливу».

Відповідно до Другого принципу «Неупередженість» Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН №2006/23 від 27.07.2006 та усталеної практики Європейського суду з прав людини щодо тлумачення понять «незалежний», «безсторонній» та щодо визначення критеріїв неупередженості (безсторонності) (рішення ЄСПЛ у справі «Агрокомплекс» проти України» від 06.10.2011; «Білуха проти України» від 09.11.2006), - заявлений суддею самовідвід не може бути предметом перевірки судом з точки зору обґрунтованості, з огляду на те, що ніхто не може змусити суддю здійснювати судовий розгляд, у разі його (судді) внутрішнього переконання з посиланням на конкретні обставини щодо можливості виникнення сумнівів в його неупередженості.

Так, судом встановлено, що в провадженні судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_2 перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України (Єдиний унікальний номер справи: №522/948/25). Головуючий суддя вбачаючи обставини, передбачені п.4 ч.1 ст.75 КПК заявила собі самовідвід.

Розглядом заяви про самовідвід, яка передана разом з матеріалами кримінального провадження відносно ОСОБА_3 , встановлено, що суддя ОСОБА_7 брала участь у розгляді кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , який за матеріалами обох кримінальних проваджень є співучасником злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , і, затвердивши угоду про визнання винуватості, висловилась про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні злочину за попередньою змовою з ОСОБА_3 , під час розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_4 ознайомлювалась з матеріалами справи, зокрема з матеріалами, які стосувались обставин злочинів, у вчиненні якого у цій справі обвинувачується ОСОБА_3 .

З урахуванням наведеного, приймаючи до уваги положення п.4 ч.1 ст.75, ч.1 ст.80 КПК України, враховуючи, що «інститут відводу» покликаний ліквідувати найменший сумнів у відправленні суддею правосуддя, навіть якщо сумніви є безпідставними, оскільки тут є головним «публічний інтерес», з метою уникнення будь-яких сумнівів у об`єктивності судді у стороннього спостерігача, з метою недопущення виникнення сумнівів в неупередженості та безсторонності в прийнятті рішення по кримінальному провадженню, з урахуванням наведених вище обставин, суд дійшов висновку про існування обставин, які унеможливлюють участь судді ОСОБА_7 у розгляді кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України, у зв`язку із чим заявлений суддею самовідвід підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 75, 76, 81, 369 372, 376 КПК України, суд

постановив:

Заяву судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_7 про самовідвід задовольнити.

Відвести суддю Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_7 від розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України (єдиний унікальним номер справи №522/948/25, провадження №1-кп/522/1846/26).

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя

Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1

Єдиний унікальний номер справи: №522/948/25

Номер провадження № 1-кс/522/934/26

Головуючий суддя ОСОБА_1