Справа № 589/5458/24
Провадження № 1-кп/589/296/26
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2026 року

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Шостка кримінальне провадження № 0001279 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шостка Сумської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

07.06.2023 Шосткинським міськрайонним судом Сумської області за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі на підставі ст.75 КК України звільнений з іспитовим строком 1 рік, засудженого:

02.04.2025 Шосткинським міськрайонним судом Сумської області за ч.1 ст.125 КК України до 200 годин громадських робіт,

23.07.2025 Шосткинським міськрайонним судом Сумської області за ч.2 ст. 389, 71 КК України до 2 років 50 днів пробаційного нагляду,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

15.10.2024р. близько 11 год. 40 хв. ОСОБА_4 , повертався з центру міста до себе додому та проходив по вул. Миру в бік парку «Свободи» в м. Шостка, Сумської області. Проходячи у дворі багатоквартирного будинку АДРЕСА_3 , в районі 2 та 3 під`їздів він побачив раніше не відомого йому ОСОБА_5 , який стояв на одному місці та не рухався. На думку ОСОБА_4 , таким чином ОСОБА_5 поводив себе дивно, вважав, що останній перебуває в стані наркотичного сп`яніння. Після цього ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_5 та почав робити йому зауваження, які ОСОБА_5 відкидав та заперечував своє перебування в стані наркотичного сп`яніння. На цьому підґрунті між ними виникла словесна сварка, в ході якої вони почали лаятись та висловлювати в бік один одного нецензурні вислови. Дана словесна сварка перейшла в бійку, в ході якої вони почали наносити один одному удари кулаками по голові та тулубу, а також боротися та таскати один одного за верхній одяг. В якийсь момент вони від даної штовханини впали на землю. ОСОБА_5 виліз на ОСОБА_4 та таким чином знаходився зверху обличчям до ОСОБА_4 , ОСОБА_4 в цей час лежав на землі спиною до низу, обличчям до ОСОБА_5 . Таким чином, ОСОБА_5 нейтралізував дії ОСОБА_4 , спрямовані на нанесення йому тілесних ушкоджень, та не давав йому піднятись із землі на ноги. Після цього, ОСОБА_4 , розуміючи, що не може самостійно звільнитись від ОСОБА_5 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , з правої кишені своєї кофти дістав розкладний металевий ніж типу «метелик» та наніс останньому не менше двох ударів ножем в області грудної клітини зліва та лівого стегна зліва, внаслідок чого відповідно до висновку судово медичної експертизи № 403 від 24.10.2024 спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді проникаючої колото-різаної рани лівої половини грудної клітини без пошкодження внутрішніх органів, яка кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження за ознакою небезпеки для життя, а також різаної рани лівої кісті та різаної рани лівого стегна, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, так як для загоєння ран потрібен строк більше 6, але менше 21 доби.

Вказані злочинні дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

В ході розгляду справи обвинувачений ОСОБА_4 вину в вчиненні вказаного злочину визнав частково: не погодився з нанесенням потерпілому удару ножем в області грудної клітини зліва, інші обставини підтвердив. Так, під час допиту обвинувачений пояснив наступне. 15.10.2024р. в обідню пору йшов додому та проходив повз будинок, побачив потерпілого та з ним вийшла сварка. Раніше з потерпілим він був незнайомий. На думку обвинуваченого, потерпілий порушував громадський порядок, оскільки, як йому здалось, той перебував в стані наркотичного сп`яніння. Обвинувачений зробив йому зауваження, на що потерпілий відповів, що не перебуває в стані наркотичного сп`яніння. Потім між ними розпочалася бійка, хто кого перший вдарив не пам`ятає, однак коли потерпілий сидів на ньому, обличчям до обвинуваченого, а обвинувачений лежав на землі, останній намагався скинути потерпілого з себе, але в нього не вийшло, після чого він дістав з карману ніж «метелик» та вдарив ним потерпілого по нозі. Зазначив, що вдарив лише один раз, і впевнений у цьому. Ударів в грудну клітину точно не було. Вдарив потерпілого по нозі для того, щоб він встав з нього. Після чого потерпілий зліз із нього, а обвинувачений встав та пішов. Потерпілий також встав із землі, у нього була кров на голові, та він наздогнав обвинуваченого та хотів конфліктувати далі. Також обвинувачений зазначив, що ніж, яким наніс удар потерпілому, він поклав собі в карман, потім видав представникам поліції.

Незважаючи на часткове визнання обвинуваченим вини, його винуватість у вчиненні вказаного вище злочину підтверджується наступними доказами.

Відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення та іншу подію від 15.10.2024, ОСОБА_5 повідомив про те, що 15.10.2024 невідома особа в період часу з 13 по 14 год, перебуваючи неподалік дитячої лікарні, що розташована за адресою: вул. Марата, 23 в м. Шостка, спричинила потерпілому тілесні ушкодження.

В ході допиту потерпілий пояснив, що вказані події відбулись 15.10.2024р. приблизно в обідній час у дворі будинку бібліотеки по вул. Миру. Зазначив, що йшов по своїх справах в магазин «АТБ», зупинився у дворі вказаного будинку біля коліс, щоб зав`язати шнурки. Обвинувачений в цей час проходив повз та в грубій формі, виражаючись нецензурною лексикою, зробив йому зауваження з приводу того, що, на його думку, потерпілий був в стані наркотичного сп`яніння. На що потерпілий йому відповів, що вказане не відповідає дійсності та що це взагалі не його справа. Обвинувачений почав грубити у відповідь і майже одразу між ними почалась бійка. Ножа обвинувачений дістав майже відразу, коли вони стояли на ногах, але потерпілий цього спочатку не помітив. Коли він вже це помітив, обвинувачений порізав йому руку та, поки вони вдвох ще стояли на ногах, наніс удар в ліву ногу. Після чого потерпілий повалив обвинуваченого разом з ножом на землю і сів на нього зверху, а той в свою чергу наніс йому удар в тулуб, в лівий бік. Потерпілий зазначив, що ударів ножом було мінімум три, в тому числі в ліву руку, оскільки йому накладали на рану шви. Після того, як вони обидва піднялись із землі, обвинувачений хотів втекти, а потерпілий намагався його наздогнати. Однак потерпілий відчув на собі кров та вирішив не наздоганяти його, а попрямував в сторону ЦРЛ. По дорозі зустрів пару знайомих, також зайшов в аптеку, купив бинти. Після чого за рекомендацією друзів взяв таксі та доїхав до приймального відділення ЦРЛ. Лікувався в лікарні на стаціонарі приблизно до тижня.

Як вбачається з протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілого від 17.10.2024р., останній за формою вух, носом, формою голови, невеликим підборіддям та загальними рисами пізнав ОСОБА_4 як особу, з яким він бився у дворі будинку АДРЕСА_3 15.10.2024р. та який спричинив йому ножове поранення.

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_6 від 16.10.2024р., останній за формою вух, носом, тонких губ, малим підборіддям також пізнав ОСОБА_4 як учасника бійки з іншим хлопцем у дворі будинку АДРЕСА_3 .

Покази потерпілого щодо кількості та локалізації тілесних ушкоджень узгоджуються із даними судово-медичної експертизи та іншими доказами.

Так, згідно з висновком судово-медичної експертизи тілесних ушкоджень № 403 у ОСОБА_5 мала місце проникаюча колото-різана рана лівої половини грудної клітки без пошкодження внутрішніх органів, яка кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження за ознакою небезпеки для життя; також мали місце різана рана лівої кисті та різана рана лівого стегна, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, так як для загоєння ран потрібен строк більше 6, але менше 21 доби. Дані ушкодження виникли від дії предмета з колюче-ріжучими властивостями, про що свідчить їх характер, та могли виникнути 15.10.2024 близько 13 години. Зазначено, що потерпілому було нанесено не менше двох-трьох травматичних впливів. Потерпілий в момент спричинення йому тілесних ушкоджень міг знаходитись обличчям до нападаючого, в вертикальному, горизонтальному або близькому до них положенні.

Згідно з протоколом огляду місця події від 15.10.2024р. в палаті № 6 КНП Шосткинська ЦРЛ було вилучено одяг потерпілого, зокрема: шкіряну куртку, на лівій передній частині якої виявлені сліди РБК; джинсові сині штани, які в області колінних суглобів забруднені землею спереду, а на задній частині з лівого боку штанів маються плями РБК; футболку з великою плямою РБК зліва; кофту сірого кольору, на лівій частині якої також наявні сліди РБК як на внутрішній так і на зовнішній поверхні, шапку та взуття потерпілого.

В свою чергу, обвинувачений згідно із заявами від 16.10.2024р. і 18.10.2024р. добровільно видав свої речі: спортивні штани чорного кольору, спортивну кофту зі вставками білого та синього кольорів горизонтального положення, в яких він був одягнутий під час конфлікту, наручний годинник, розкладний ніж типу «метелик» та мобільний телефон. Вказані речі були оглянуті згідно з протоколом від 18.10.2024

Також вказані речі стали предметами експертних досліджень.

Висновками експерта № 1959, № 2536 встановлена групова належність з відповідними антигенами крові потерпілого і обвинуваченого, результати яких використані для проведення досліджень вилучених речових доказів.

Відповідно до висновку експерта № 290 на джинсах, належних ОСОБА_5 , на задній лівій половинці виявлено колото-різане пошкодження, яке утворилося від колюче-ріжучої дії плаского клинкового знаряддя- типу ножа, що володіє колюче ріжучими властивостями та має порівняно гостре лезо і П подібний в перетині обух з помірно виразними ознаками дії леза, в лівому кінці знайдені сліди впливу обуха. Проведеним експериментально-порівняльним дослідженням встановлено, що колото-різане пошкодження на цих джинсах було заподіяне клинком ножа, виданого обвинуваченим.

З висновку експерта № 295 встановлено, що на спинці майки, належної ОСОБА_5 , ліворуч виявлено колото-різане пошкодження, яке могло утворитися від колюче-ріжучої дії гострокінцевого односторонньо-гострого предмета, типу ножа, що володіє колюче-ріжучими властивостями, та який має доволі гостре лезо, дія якого відобразилась в краях пошкодження. Враховуючи конструктивні особливості наданого на дослідження клинка ножа (ступінь гостроти леза, кінця (вістря), властивості обуху), пошкодження на тканині майки спричинено клинком ножа, виданого обвинуваченим.

Також відповідно до висновку експерта № 294 на спинці худі (кофти з капюшоном), належної ОСОБА_5 , ліворуч виявлено колото-різане пошкодження №1, яке могло утворитися від колюче-ріжучої дії, гострокінцевого односторонньо-гострого предмета, типу ножа, що володіє колюче-ріжучими властивостями, та який має доволі гостре лезо, дія якого відобразилась в краях пошкодження. На спинці худі (кофти) ліворуч виявлено колото-різане пошкодження №2, яке могло утворитися від колюче-ріжучої дії гострокінцевого односторонньо-гострого предмета, типу ножа, що володіє колюче-ріжучими властивостями, та який має доволі гостре лезо, дія якого відобразилась в краях пошкодження. Враховуючи конструктивні особливості наданого на дослідження клинка ножа (ступінь гостроти леза, кінця (вістря), властивості обуху), пошкодження на тканині кофти потерпілого спричинені клинком ножа, наданого на експертизу, належного ОСОБА_4 .

Відповідно до висновків експертів №30, №31, №32 та №1959 на вказаних майці, кофті, джинсових штанах і на шкіряній куртці потерпілого, вилучених в лікарні 15.10.2024р., виявлена кров потерпілого ОСОБА_5 .

Із протоколу слідчого експерименту, проведеного за участі обвинуваченого 22.10.2024, вбачається, що обвинувачений самостійно показав місце, де відбулася сутичка та бійка з потерпілим - двір будинку АДРЕСА_3 . ОСОБА_4 вказав напрямок свого руху (з вулиці Марата), звідки він йшов до того моменту, як зустрів потерпілого. Після цього ОСОБА_4 підійшов до ділянки місцевості, яка розташована у дворі будинку АДРЕСА_3 , а саме в центральній частині будинку та повідомив, що саме в цьому місці між ними відбулася сутичка та бійка. Після цього ОСОБА_4 за допомогою манекену продемонстрував як наносив удари потерпілому. Так, він повернув його обличчям до себе, та імітуючи, що вони знаходяться в положенні лежачи, макетом ножа, який він тримав в правій руці, наніс два удари в область ніг та лівого боку манекену. Після цього ОСОБА_4 пішов в бік парку в бік колишньої вул. К. Маркса та повідомив, що після бійки він пішов до дому в цьому напрямку.

Слід зазначити, що відповідно до висновку експерта №404 механізм утворення тілесних ушкоджень, виявлених на тілі потерпілого ОСОБА_5 відповідає механізму виникнення тілесних ушкоджень, продемонстрованому обвинуваченим під час проведення слідчого експерименту за його участі 22.10.2024 року.

Відповідно до консультаційного висновку спеціаліста від 16.10.2024р. у ОСОБА_4 на наступний після бійки день було виявлено 2 садна в ділянці другого пальця правої кісті 0,5*0,4 см.

Досліджені вище докази не містять протиріч, переконливі як кожен окремо, так і їх сукупність у взаємозв`язку. Жоден із них не спростований, містить інформацію щодо предмету доказування, отриманий в установленому законом порядку. Зокрема, відповідає вимогам закону процедура відібрання зразків для експертизи, а також порядок вилучення речових доказів у кримінальному провадженні. Медичну картку потерпілого здобуто в порядку тимчасового доступу. Вказані докази є належними та допустимими.

Слід зазначити, що хоча обвинувачений під час допиту в судовому засіданні не підтвердив факту нанесення потерпілому удару в грудну клітину, разом з тим такі обставини підтверджуються висновком судово-медичної експертизи тілесних ушкоджень потерпілого, показами потерпілого в цій частині, які узгоджуються із демонстрацією вказаних дій обвинуваченим під час слідчого експерименту, коли він показував як наносив удари ножом. При цьому висновком експерта підтверджено, що механізм утворення тілесних ушкоджень, виявлених на тілі потерпілого ОСОБА_5 , відповідає механізму виникнення тілесних ушкоджень, продемонстрованому обвинуваченим під час проведення цього слідчого експерименту.

Також наведеними доказами спростовуються покази потерпілого в тій частині, що обвинувачений порізав йому руку та наніс удар в ліву ногу, до того як потерпілий повалив обвинуваченого на землю, а тому судом такі покази ОСОБА_5 до уваги не приймаються.

Встановлені судом обставин (положення учасників під час бійки, локалізація ударів, знаряддя) дозволяють дійти висновку, що обвинувачений на момент спричинення ним удару в область грудної клітини потерпілому предметом травмуючої дії (ножем) усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, в силу свого життєвого досвіду передбачав його суспільно небезпечні наслідки у вигляді тяжких тілесних ушкоджень, хоча і не бажав, але свідомо припускав їх настання, що однозначно свідчить про наявність у нього непрямого умислу на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень.

При цьому, незважаючи на те, що в момент заподіяння тяжкого тілесного ушкодження потерпілий сидів на обвинуваченому, він в цей час не наносив обвинуваченому удари, навпаки, за їхніми показами дії потерпілого були спрямовані на нейтралізацію обвинуваченого і його утримання. Наведене свідчить, що визначальним у поведінці ОСОБА_4 було не відвернення нападу чи захист, а бажання спричинити шкоду потерпілому, тобто такі його дії за своїми ознаками не становлять необхідної оборони, а набувають протиправного характеру і мають розцінюватись на загальних підставах.

Таким чином, суд дійшов до висновку про правильність кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 121 КК України та доведеність поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_4 у вчиненні цього злочину.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Так, суд, призначаючи покарання ОСОБА_4 , враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, його насильницький характер та наслідки. Також суд враховує дані про особу винного, який є особою молодого віку, раніше судимий, на обліку у лікаря психіатра і нарколога не перебуває. При цьому обвинувачений має професійно-технічну освіту, неодружений, утриманців не має, проживає з матір`ю, не працює. Згідно з характеристикою за місцем мешкання: скарг на обвинуваченого не надходило.

Обвинувачений сприяв здійсненню досудового розслідування злочину, що підтверджено стороною обвинувачення в обвинувальному акті та наданими суду матеріалами кримінального провадження. Крім того, обвинувачений частково відшкодував потерпілому шкоду, сплативши 2700 грн, що підтверджується наявною у матеріалах розпискою потерпілого від 26.11.2024р. про їх отримання.

Тому, на підставі ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає активне сприяння розкриттю злочину та часткове відшкодування шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Отже, реалізуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, врахувавши все вищевикладене, в тому числі обставини та наслідки злочину, думку потерпілого щодо незастосування позбавлення волі, суд дійшов висновку, що за вчинене кримінальне правопорушення обвинувачений заслуговує покарання у виді позбавлення волі на строк наближений до мінімальної межі санкції ч. 1 ст. 121 КК України, оскільки, на думку суду, його виправлення і перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства.

Незважаючи на наявність пом`якшуючих обставин, підстав для застосування ст. 69 КК України, як про це фактично просив потерпілий, судом не вбачається, оскільки обставини справи свідчать про недостатність факторів знищуючих ступінь тяжкості злочину, що б давало суду підстави для застосування ст. 69 КК України при призначенні ОСОБА_4 покарання.

Остаточно призначаючи ОСОБА_4 покарання, суд враховує таке.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що 02.04.2025р. ОСОБА_4 було засуджено вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області за ч.1 ст.125 КК України до 200 годин громадських робіт, а 23.07.2025р. його було засуджено вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області за ч. 2 ст. 389 КК України та призначено покарання на підставі ст. 71 КК України за сукупністю цих вироків у виді 2 років 50 днів пробаційного нагляду. Вказане остаточне покарання він не відбував.

На підставі положень ч. 4 ст. 70 КК України враховуючи, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України, він вчинив до постановлення вказаних вище вироків, приймаючи до уваги кількість кримінальних правпорушень, які утворюють реальну сукупність, разом з тим обставини їх вчинення, суд вважає необхідним шляхом поглинення покарання, призначеного вироком від 23.07.2025р., покаранням, призначеним за даний злочини, остаточно визначити за сукупністю кримінальних правопорушень покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Саме такий вид і розмір покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

При цьому суд не враховує вирок від 14.08.2025р. Шосткинського міськрайонного суду Сумської області, яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, адже такий сплачено, тобто судимість погашена.

Вирішуючи заявлений ОСОБА_5 до ОСОБА_4 цивільний позов про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 1288 грн 49 к., а також 25000 грн. моральної шкоди, суд виходить з наступного.

Обґрунтовуючи свій позов, ОСОБА_5 зазначив, що внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 , які полягали у завданні йому тілесних ушкоджень, йому була заподіяна матеріальна шкода та моральна шкода на вказані суми. До позову долучив чеки на придбання риб`ячого жиру, лікарських рослин та олій, вітамінів, шприца на загальну суму 671,11 грн.

Під час допиту потерпілий пояснив, що нанесена йому моральна шкода полягає у фізичному болі в момент нанесення тілесних ушкоджень, він втратив багато крові, в незручностях, спричинених тілесними ушкодженнями, його рука і досі погано працює, також є дискомфорт в нозі. Зазначив, що на ліки в нього пішло більше 10 тисяч, а кошти, надані йому обвинуваченим, на його думку, можуть покрити тільки витрати за пошкоджений одяг.

В свою чергу обвинувачений цивільний позов не визнав в повному обсязі, зазначив, що витрати на лікування потерпілому вже було відшкодовано. Моральну шкоду не визнає взагалі.

Перевіряючи обґрунтованість вимог цивільного позову, суд вважає необхідним зупинитись на наступному.

За загальним правилом ч. 1 ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Згідно зі ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Разом тим, потерпілий не довів факту понесення ним витрат на лікування чи іншої матеріальної шкоди на суму 1288 грн. 49 коп. Долучені до позову чеки на придбання по спливу тривалого часу (декількох місяців) після події злочину риб`ячого жиру, лікарських рослин та олій, вітамінів, шприца на суму 671,11 грн. за відсутності відповідних призначень лікарів таких обставин не підтверджують, а тому цивільній позов в цій частині вимог задоволенню не підлягає.

В свою чергу, що стосується моральної шкоди, то суд зазначає наступне.

Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів (ст. 23 ЦК України).

Згідно зі ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

У цьому контексті суд враховує визнання Європейським Судом з прав людини (далі ЄСПЛ) існування спростовної презумпції завдання моральної шкоди у разі порушення окремих прав і свобод людини.

Зокрема, в рішенні ЄСПЛ від 28.05.1985р. у справі «Абдулазіз, Кабалес і Балкандалі проти Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії» зазначається, що «з огляду на її природу, стверджувана моральна шкода не завжди може бути предметом чіткого доведення. Проте розумно припустити, що особи, які…зіткнулися з проблемами...можуть зазнати страждань і тривоги». Звідси випливає, що фактичною основою для висновку про наявність негативних наслідків у немайновій сфері потерпілої особи у більшості ситуацій може бути як таке розумне припущення про природність їх виникнення за подібних обставин.

Суд вважає, що заподіяння ОСОБА_4 потерпілому тілесних ушкоджень призвело до фізичного болю і фізичних страждань, а також до моральних страждань останнього, його переживань з приводу вчиненого по відношенню до нього злочину, настання негативних наслідків для здоров`я потерпілого. Таким чином, потерпілому заподіяно моральну шкоду.

Між вказаним протиправним діянням цивільного відповідача (вчиненням злочину) та заподіяною моральною шкодою потерпілому мається причинний зв`язок і вбачається вина обвинуваченого, а тому, вимоги про стягнення моральної шкоди є законними.

При встановленні розміру відшкодування моральної шкоди, суд враховує обставини вчинення злочину щодо потерпілого, характер фізичних та душевних страждань потерпілого, ступінь вимушених змін у його житті через лікування, їх тривалість, поведінку заподіювача шкоди, а тому, виходячи із засад справедливості, розумності, виваженості і достатності, задовольняє позовні вимоги про стягнення моральної шкоди в підтриманому цивільним позивачем розмірі - 25000 грн.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Шосткинського міськрайонного суду від 28.10.2024р. у справі № 589/4851/24 (провадження № 1-кс/589/1459/24), підлягає скасуванню.

Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворового покарання, призначеного вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 23.07.2025р., більш суворим, призначеним цим вироком, остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня затримання на виконання цього вироку.

Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 моральну шкоду в сумі 25000 (двадцять п`ять тисяч) грн 00 к.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 28.10.2024р. у справі № 589/4851/24 (провадження № 1-кс/589/1459/24).

Речові докази: джинсові штани синього кольору, майку сірого кольору, кофту сірого кольору з капюшоном зі слідами РБК та пошкодженнями, металевий розкладний ніж типу «метелик», зразок крові потерпілого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; зразок крові підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які знаходяться на зберіганні в камері речових доказів в Шосткинському РУП ГУНП в Сумській області, знищити.

- шкіряну куртку коричневого кольору, яка знаходиться на зберіганні в камері речових доказів в Шосткинському РУП ГУНП в Сумській області, - повернути ОСОБА_5 ;

- кросівки чорного кольору, передані потерпілому ОСОБА_5 , - залишити у ОСОБА_5 ;

- спортивні штани чорного кольору, спортивну кофту чорного кольору зі вставками білого та синього кольорів, які знаходяться на зберіганні в камері речових доказів в Шосткинському РУП ГУНП в Сумській області, - повернути ОСОБА_4 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_1