Справа № 352/437/26
Провадження № 1-кп/352/165/26
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2026 рокум. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області в складі

головуючої судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000004 від 05.02.2026 року відносно:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , житель АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, з професійно-технічною освітою, не одруженого, на утриманні одна малолітня дитина, не працючого, депутатом не обирався, раніше судимого 09.12.2024 Тисменицьким районним судом за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік 6 місяців,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

1.Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнане судом доведеним.

09.12.2024 вироком Тисменицького районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_2 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік 6 місяців із покладенням на ОСОБА_2 обов`язків, передбачених ст. 59-1 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

20 лютого 2025 року засудженому ОСОБА_2 працівниками Івано-Франківського районного сектору № 4 філії ДУ «Центр пробації» в Івано-Франківській області роз`яснено умови відбування покарання у виді пробаційного нагляду, винесено постанову про встановлення днів явки на реєстрацію, призначено днем явки перший вівторок кожного місяця та попереджено про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання у виді пробаційного нагляду, про що засуджений ОСОБА_2 власноручно підписався.

Таким чином, ОСОБА_2 зобов`язався відбути 1 рік 6 місяців пробаційного нагляду в повному обсязі із виконанням покладених на нього обов`язків згідно вироку Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 09.12.2024 року.

Однак, ОСОБА_2 , будучи ознайомлений із вказаним вироком та обов`язками покладеними на нього, попередженим про правові наслідки, які наступають за невиконання покладених на нього обов`язків, усвідомлюючи необхідність відбування покарання, призначеного вироком суду та маючи реальну можливість його відбути, реалізовуючи свій протиправний умисел на ухилення від відбування покарання, в порушення вимог ст. 49-1 та ч. 3 ст. 49-3 КВК України, діючи всупереч інтересам правосуддя, в частині забезпечення виконання покарання, незважаючи на проведену профілактичну бесіду щодо обов`язків засуджених, порушуючи покладені обов`язки, умисно ухилився від відбування покарання у виді пробаційного нагляду, а саме вчинив наступні адміністративні правопорушення:

- постановою Тисменицького районного суду від 19.03.2025 (справа № 352/388/25) ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення ним 11.02.2025 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 2 400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 гривень з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 5 років без оплатного вилучення транспортного засобу;

- постановою ВП № 1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського РУП ГУНП в області від 12.04.2025 серії ЕНА № 4486433 ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення ним 12.04.2025 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 400 гривень;

- постановою Тисменицького районного суду від 08.05.2025 (справа № 352/964/25) ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення Ним 12.04.2025 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 рік;

- постановою Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області ДП НП України 02.07.2025 серії ЕНА № 5118512 ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення ним 02.07.2025 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 гривень; - постановою Івано-Франківського міського суду від 24.07.2025 (справа № 344/11873/25) ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення ним 02.07.2025 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накладено адміністративні стягнення: за ч. 2 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі 2.000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 гривень, з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 3 роки без оплатного вилучення транспортного засобу, за ч. 5 ст. 126 КУпАП у виді штрафу у розмірі 2 400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 гривень, з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 5 років без оплатного вилучення транспортного засобу. На підставі ст. 36 КУпАП визначено ОСОБА_2 остаточне покарання у виді штрафу у розмірі 2 400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 гривень, з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 5 років без оплатного вилучення транспортного засобу;

- постановою Івано-Франківського міського суду від 22.12.2025 (справа № 344/19876/25) ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення ним 03.11.2025 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративні стягнення: за ч. 5 ст. 126 КУпАП у виді штрафу у розмірі 2 400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 гривень, з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 5 років без оплатного вилучення транспортного засобу, за ч. 3 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі 3.000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 гривень, з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 10 років, без конфіскації транспортного засобу. На підставі ст. 36 КУпАП призначено ОСОБА_2 остаточне покарання у виді штрафу у розмірі 3 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 гривень, з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 10 років, без конфіскації транспортного засобу.

Крім цього, 31.01.2026 Управлінням патрульної поліції в Івано- Франківській області ДП НП України на ОСОБА_2 складено протоколи про адміністративні правопорушення серії ЕПРІ № 579710 та серії ЕПРІ № 579682 за вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 КУпАП, які 06.02.2026 скеровано до Івано-Франківського міського суду для прийняття рішення згідно чинного законодавства.

У зв`язку із вчиненням ОСОБА_2 адміністративних правопорушень, уповноваженими особами Івано-Франківського районного сектору № 4 філії ДУ «Центр пробації» в Івано-Франківській області 02.09.2025 винесено письмове попередження про притягнення ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 389 КК України, тобто за ухилення від відбування покарання у вигляді пробаційного нагляду.

Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_2 , будучи ознайомлений із вказаним вироком та обов`язками покладеними на нього, попередженим про правові наслідки, які наступають за невиконання покладених на нього обов`язків, усвідомлюючи необхідність відбування покарання, призначеного вироком суду та маючи реальну можливість його відбути, реалізовуючи свій протиправний умисел на ухилення від відбування покарання, в порушення вимог ст. 49-1, діючи всупереч інтересам правосуддя, в частині забезпечення виконання покарання, незважаючи на проведену профілактичну бесіду щодо обов`язків засуджених, порушуючи покладені обов`язки, не бажаючи відбувати пробаційний нагляд, 03.02.2026 без поважних причин не з`явився до Івано- Франківського районного сектору № 4 філії ДУ «Центр пробації» в Івано- Франківській області на реєстрацію, про що 11.02.2026 щодо нього знову винесено письмове попередження про притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 389 КК України, ухилення від відбування покарання у вигляді пробаційного нагляду.

Своїми протиправними діями ОСОБА_2 , діючи умисно, всупереч інтересам правосуддя в частині забезпечення виконання покарання, системно допускав порушення умов відбування пробаційного нагляду, які полягали у вчиненні 11.02.2025, 12.04.2025, 02.07.2025, 03.11.2025 та 31.01.2026 наведених вище адміністративних правопорушень, за що до нього було застосовано адміністративні стягнення у вигляді штрафу, а також неявкою без поважних причин 03.02.2026 на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, і тим самим ухилився від виконання покладених на нього обов`язків вироком Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 09.12.2024 року.

З огляду на зазначене, ОСОБА_2 вчинив умисні дії, які виразились в ухиленні від відбування покарання у виді пробаційного нагляду, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 389 КК України.

2. Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.

2.1.1. 27.02.2026 року до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області надійшов обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_2 за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.3 ст.389 КК України, у якому міститься клопотання прокурора ОСОБА_3 про розгляд обвинувального акту в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту додана письмова заява обвинуваченого ОСОБА_2 складена у присутності захисника, щодо добровільності беззаперечного визнання своєї винуватості у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч.2 ст.302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Частиною 1 статті 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, а потерпілий не заперечує проти такого розгляду.

Враховуючи зазначене, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт щодо вчинення ОСОБА_2 кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами ч.2 ст.381 КПК України.

2.1.2. Встановлені органом досудового розслідування обставини не оспорюються учасниками судового провадження, так як під час досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_2 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності.

Обвинувачений ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставин.

2.1.3. Оцінивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку доведена поза розумним сумнівом, а його дії вірно кваліфіковані за ч.3 ст. 389 КК України, як ухилення від відбування покарання у виді пробаційного нагляду.

4. Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

4.1. Обставинами, що пом`якшують покарання відповідно до ст.66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального проступку.

4.2. Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

5. Мотиви призначення покарання.

5.1. Суд, призначаючи обвинуваченому покарання, дотримується вимог кримінального закону, зокрема ст.65 КК України, та принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, відповідно до яких слід враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Водночас, згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.

5.2. Обираючи вид та строк (розмір) покарання обвинуваченому ОСОБА_2 суд враховує, що інкриміноване обвинуваченому кримінальне правопорушення є кримінальним проступком, ОСОБА_2 раніше судимий 09.12.2024 року Тисменицьким районним судом за ч.1 ст. 309 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік 6 місяців, неодружений, має постійне місце проживання, на утримання має одну неповнолітню дитину, непрацюючий, за місцем реєстрації посередньо характеризується, в КНП «ПОКЦПЗ ІФ ОР» не звертався, амбулаторну допомогу не отримує, знаходився в КНП «ПОКЦПЗ ІФ ОР» на стаціонарному лікуванні з 25.05.2016 по 30.05.2016 року, з 21.11.2025 року перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З огляду на вищенаведене, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, як у загально-соціальному плані, так і в плані його потенційної суспільної небезпеки, суд дійшов висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання, в межах передбачених санкцією ч.3 ст.389 КК України, покарання у виді обмеження волі строком на один рік, яке в даному випадку є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігатиме вчиненню обвинуваченим та іншими особами нових кримінальних правопорушень.

Суд вважає відсутніми підстави для застосування ст.ст. 69, 75 КК України з огляду на таке.

Так, приписи ст. 69 КК України про призначення винній особі більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, є спеціальними і застосовуються у виключних випадках. Підставами для застосування цієї статті є встановлення не лише наявності кількох пом`якшуючих обставин, а й того факту, що їх наявність істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

В даному випадку наявні пом`якшуючі обставини, однак враховуючи кількість вчинених адміністративних правопорушень, вони істотно не знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Таким чином, відсутні законодавчо визначені підстави для застосування ст.69 КК України.

Щодо неможливості застосування ст. 75 КК України, то суд зазначає, що відповідно до ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Усталена практика Верховного Суду свідчить про те, що у випадках наявності попереднього вироку, яким особі призначено покарання, яке слід відбувати реально, то під час постановлення нового вироку із застосуванням положень ст. 71 КК України суд не може звільнити обвинуваченого від відбування призначеного за цим вироком покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України (постанови Верховного суду від 27.10.2020 у справі № 686/3226/20 (провадження №51-3730 км 20), від 09.08.2022 у справі № 359/4720/20 (провадження № 51-5104 км 21, від 01.03.2023 у справі № 758/15350/21).

Судом встановлено, що згідно вироку Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 09.12.2024 року ОСОБА_2 було засуджено ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду на строк один рік шість місяців, із покладенням на обвинуваченого відповідних обов`язків, передбачених ч. 2 ст. 59-1 КК України, яке на даний час не виконано.

Так, відповідно до ч.1 ст.49-2 КВК України, строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислюється з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Згідно матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_2 поставлений на облік 20.02.2025 року.

При цьому суд враховує, що кримінальне правопорушення за даним вироком ОСОБА_2 вчинив після ухвалення вироку Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 09.12.2024 року.

Отже, остаточне покарання суд визначає за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України, у зв`язку з тим, що покарання за попереднім вироком обвинуваченим не було відбуто повністю.

З урахуванням того, що ОСОБА_2 вчинив нове кримінальне правопорушення до відбуття покарання за попереднім вироком, при застосуванні ст. 71 КК України та призначенні остаточного покарання за сукупністю вироків, суд позбавлений можливості звільнити особу від відбування покарання у виді обмеження волі на підставі ст. 75 КК України, оскільки це призведе до неправильного застосовання закону України про кримінальну відповідальність.

Відтак, остаточне покарання ОСОБА_2 слід призначати за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 71 КК України, до покарання призначеного за даним вироком у виді обмеження волі строком на 1 рік частково приєднати невідбуте покарання за вироком Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 09.12.2024 року у виді пробаційного нагляду на строк один рік шість місяців, призначивши остаточне покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік 1 місяць.

6. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

6.1. Запобіжний захід ОСОБА_2 на момент ухвалення вироку не обраний і підстав для його обрання суд не вбачає.

6.2. Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений.

6.3. Витрати на залучення експерта відсутні.

6.4. Шкода завдана кримінальним проступком відсутня.

6.5. Речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 7, 17, 100, 124, 301, 302, 368-371, 374, 381, 382, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.3 ст. 389 КК України, та призначити йому покарання у виді покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 09.12.2024 року, та призначити ОСОБА_2 остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 1 (один) місяць.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку.

У відповідності до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя Тисменицького районного суду

Івано-Франківської області ОСОБА_1