Справа № 375/651/26
Провадження № 1-кс/375/35/26
УХВАЛА

21 березня 2026 року

Слідчий суддя Рокитнянського районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши, у кримінальному провадженні № 0000015, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.01.2026 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307 та ч. 2 ст. 307 КК України, клопотання начальника слідчого відділення відділення поліції № 1 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене з прокурором, начальником Рокитнянського відділу Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Узин, Білоцерківського району Київської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 громадянина України, освіта повна загальна середня, не одружений, на утриманні дітей не має, не депутат, не працюючий, раніше не судимого, ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307 та ч. 2 ст. 307 КК України.

ВСТАНОВИВ:

21.03.2026 начальник слідчого відділення відділення поліції № 1 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором, начальником Рокитнянського відділу Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 , шляхом подання клопотання через канцелярію суду, звернувся до слідчого судді в межах кримінального провадження № 0000015, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.01.2026 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307 та ч. 2 ст. 307 КК України, із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» № 60/95-ВР від 15.02.1995 та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» № 62/95-ВР від 15.02.1995. маючи прямий умисел направлений на незаконне придбання, зберігання з метою збуту та подальший незаконний збут метадону (фенадону), не бажаючи займатися суспільно корисною працею, керуючись корисливим мотивом та метою незаконного збагачення за рахунок протиправної діяльності у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, усвідомлюючи при цьому, що метадон (фенадон) являється наркотичним засобом, обіг якого обмежено, у невстановлений досудовим розслідуванням час, незаконно придбав з метою подальшого збуту у невстановленої досудовим розслідуванням особи, у невстановленому досудовим розслідуванням місці вказаний наркотичний засіб, який незаконно зберігав з метою незаконного збуту за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 до 09.03.2026 року.

В подальшому, 09 березня 2026 року у період часу з 16 години 11 хвилин до 16 години 35 хвилин, ОСОБА_5 , маючи прямий умисел та мету незаконного збуту наркотичного засобу, обіг якого обмежено метадону (фенадону), перебуваючи по АДРЕСА_1 , незаконно збув особі з легендованими установчими даними ОСОБА_7 , щодо якого застосовано заходи безпеки шляхом забезпечення конфіденційних відомостей, а саме продав за 1000 (одна тисяча) гривень наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон) у виді 10 таблеток, які знаходилися у поліетиленово-фольжаному згортку, тим самим вчинив незаконний збут наркотичного засобу.

Цього ж дня у період часу з 16 год. 35 хв. по 16 год. 37 хв. вказаний поліетиленово-фольжаний згорток із вмістом наркотичного засобу, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), у виді 10 таблеток, які знаходилися у поліетиленово-фольжаному згортку добровільно переданий ОСОБА_7 працівникам поліції.

Згідно висновку експерта в наданих на дослідження 10 (десяти) таблетках виявлено метадон (фенадон), який віднесено до наркотичних засобів, обіг яких обмежено. Загальна маса метадону (фенадону) становить 0,220 г.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, тобто в незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та незаконному збуті наркотичного засобу.

Крім цього, встановлено, що ОСОБА_5 , в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» № 60/95-ВР від 15.02.1995 та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» № 62/95-ВР від 15.02.1995. маючи прямий умисел направлений на повторне незаконне придбання, зберігання з метою збуту та повторний незаконний збут метадону (фенадону), не бажаючи займатися суспільно корисною працею, керуючись корисливим мотивом та метою незаконного збагачення за рахунок протиправної діяльності у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, усвідомлюючи при цьому, що метадон (фенадон) являється наркотичним засобом, обіг якого обмежено, у невстановлений досудовим розслідуванням час незаконно придбав з метою подальшого збуту у невстановленої досудовим розслідуванням особи у невстановленому досудовим розслідуванням місці вказаний наркотичний засіб, який незаконно зберігав з метою незаконного збуту за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 до 20 березня 2026 року.

У подальшому, 20 березня 2026 року у період часу з 15 години 52 хвилин до 16 години 14 хвилин, ОСОБА_5 маючи прямий умисел та мету повторного незаконного збуту наркотичного засобу - метадону (фенадону), перебуваючи по АДРЕСА_1 незаконно збув особі з легендованими установчими даними ОСОБА_7 , щодо якого застосовано заходи безпеки шляхом забезпечення конфіденційних відомостей, а саме продав за 1000 (одна тисяча) гривень наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон) у виді 10 таблеток, які знаходилася у заводському блістері, тим самим вчинив незаконний збут наркотичного засобу повторно.

Цього ж дня у період часу з 16 год. 14 хв. по 16 год. 16 хв. вказаний заводський блістер із вмістом наркотичного засобу, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), у виді 10 таблеток, які знаходилася у заводському блістері добровільно передано ОСОБА_7 працівникам поліції.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто в незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та незаконному збуті наркотичного засобу, вчиненому повторно.

20.03.2026 затримано ОСОБА_5 у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1,2 ст. 307 КК України.

На переконання слідчого, обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 307 КК України повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами.

Враховуючи наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий вважає, що є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, буде:

переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна. Тому, варто врахувати наявність ризику переховування ОСОБА_5 , від органів досудового розслідування та суду. Окрім цього, враховуючи дані, які характеризують підозрюваного, зокрема, у разі доведення його винуватості, загрожує кримінальна відповідальність у виді безальтернативного покарання, а саме позбавлення волі. Усвідомлення можливості настання вказаних вкрай несприятливих наслідків може спонукати підозрюваного ОСОБА_5 , змінювати своє місце проживання та переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Крім того, підозра ОСОБА_5 у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, з використанням умов воєнного стану, посилює можливий рівень судової репресії;

незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, оскільки підозрюваний оскільки підозрюваний ОСОБА_5 , з метою ухилення від подальшого покарання чи спотворення об`єктивної картини може впливати на свідків, які безпосередньо стали очевидцями вчинення даних кримінальних правопорушень - умовлянням, підкупом чи погрозами примушуючи змінити свідчення.

Відповідно до ст. 23 КПК України судом у судовому розгляді беруться до уваги лише ті докази, які судом досліджено безпосередньо у судовому засідання. Показання учасників кримінального провадження суд досліджує усно. Тобто, в разі не застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, останній не буде позбавлений можливості незаконно впливати на інших осіб у провадженні з метою зміни ними показань та покращення свого становища, чи більше того уникнення кримінальної відповідальності;

вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 , не має постійного джерела доходів, офіційно не працює, і як наслідок не має засобів для задоволення побутових потреб. У зв`язку з цим, ОСОБА_5 проігнорувавши встановлені законом норми поведінки в суспільстві вчинив умисний, корисливий, тяжкий злочини, що свідчить про відсутність будь-яких стримуючих факторів щодо вчинення протиправної поведінки, в тому числі кримінальних правопорушень. Тому у разі перебування ОСОБА_5 на волі, наявні передумови для вчинення останнім інших злочинів, у тому числі пов`язаних з незаконним обігом наркотичних речовин.

Також, слід врахувати, що ОСОБА_5 вчинивши тяжкий, умисний, корисливий злочин 09.03.2026 року на шлях виправлення не став та повторно вчинив умисний тяжкий злочин 20.03.2026, що прямо підтверджує ризик вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Враховуючи викладене вище, слідчий стверджує, що в органу досудового розслідування є всі достатні та обґрунтовані підстави вважати, що будь-який інший запобіжний захід не пов`язаний з ізоляцією від суспільства не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, а тому до нього необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, що необхідно для виконання завдання кримінального судочинства, передбаченого ст. 2 КПК України для виконання якого орган досудового розслідування звертається із клопотанням до слідчого судді.

Прокурор та слідчий у судовому засіданні клопотання підтримали, посилаючись на достатність доказів, підтверджуючих обґрунтованість підозри, та існування передбачених п.п. 1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 просив застосувати до нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт, вказуючи на те, що він буде виконувати всі покладені на нього обов`язки.

Захисник підозрюваного, адвокат ОСОБА_4 , в судовому засіданні просив застосувати до підозрюваного домашній арешт, посилаючись на те, що ризики не підтверджені доказами. Їх наявність можна нівелювати менш обтяжливим запобіжним заходом у виді домашнього арешту.

Захисник також вказував на те, що обшук квартири, у якій проживає ОСОБА_5 , розпочався без участі захисника. Захисник також вказував на те, що у сторони захисту є обгрунтована підозра того, що грошові кошти, 50 та 1000 гривень були підкинуті працівниками поліції. ОСОБА_5 перебуває на замісній терапії, відповідно до рецепту лікаря йому слід вживати по 8 таблеток метадону щодня, виявлені таблетки йому потрібні для лікування, а тому підозра у незаконному збуті є необгрунтованою.

Також захисник просив взяти до уваги, що ОСОБА_5 має тісні соціальні зв`язки, (батька, маму та брата), крім того, батьки підзахисного є пенсіонерами, один із братів загинув, захищаючи Батьківщину, а другий брат теж проходив військову службу. Захисник вказував також на те, що дійсно на даний час у Білоцерківському міськрайонному суді Київської області розглядається кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 за ст. 307 КК України, однак судовий розгляд триває вже понад п`ять років, остаточного судового рішення ще немає.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснив, що він є рідним братом ОСОБА_5 . Свідок пояснив, що він був присутнім під час обшуку квартири, у якій проживають його батьки та брат, ОСОБА_5 . Свідок вказував на те, що під час обшуку працівники поліції між собою перешіптувалися, спочатку у спальній кімнаті кошти виявлені не були, але потім, після повторного обшуку та після того, як у цій кімнаті наодинці залишився оперуповноважений працівник поліції, було виявлено грошові кошти.

Крім того, свідок пояснив, що їх батьки є пенсіонерами, але заставу у такому розмірі, як просить слідчий, вони здатні внести.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши подане клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Щодо обгрунтованості підозри

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

З матеріалів кримінального провадження встановлено, що відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000015 від 14.01.2026, відповідно до якого відповідно до якого 14.01.2026 до ЧЧ відділення поліції №1 Білоцерківського РУП надійшов рапорт оперативного працівника ОСОБА_9 про те, що ним отримано інформацію, що житель Узинської ТГ, Білоцерківського району Київської області на прізвище ОСОБА_10 , здійснює збут наркотичного засобу "метадон".

Причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1,2 ст. 307 КК України, стверджується наявними в долучених на обґрунтування клопотання документах даними, які на даній стадії процесу є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри, а саме:

- актом огляду (помічення грошових купюр від 09.03.2026, з якого вбачається проведення огляду та помічення грошових купюр для здійснення контрольної закупки;

- актом огляду покупця та вручення йому (помічених) грошових коштів від 09.03.2026;

- заявою ОСОБА_11 , відповідно до якої він видав працівникам поліції 10 таблеток метадону;

- протоколом отримання речей, відповідно до якого під час огляду встаногвлено, що в приміщенні СПД №1 ВП №1 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області у свідка вилучено 10 таблеток схожих на метадон та протоколом огляду від 09.03.2026.

- висновком ексеперта від 13.03.2026 № СЕ-19/111-26/12566-НЗПРАП у наданих на дослідження десяти таблеток виявлено метадон, який віднесено до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено. Загальна маса метадону (фенадону) становить 0,220 г.

- протоколом НСРД від 10.03.2026, з якого вбачається, що негласна слідча розшукова дія проводилася у виді контролю за вчиненням злочину, закупки наркотичного засобу «метадон». Під час вказаної слідчої дії було видано грошові кошти для проведення закупки, та після неї вилучено 10 таблеток схожих на метадон.

- актом огляду (помічення грошових купюр від 20.03.2026, з якого вбачається проведення огляду та помічення грошових купюр для здійснення контрольної закупки;

- актом огляду покупця та вручення йому (помічених) грошових коштів від 20.03.2026;

- заявою ОСОБА_11 , від 20.03.2026, відповідно до якої він видав працівникам поліції 10 таблеток метадону;

- протоколом отримання речей, відповідно до якого під час огляду встаногвлено, що в приміщенні СПД №1 ВП №1 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області у свідка вилучено 10 таблеток з написом «Метадон» та протоколом огляду від 20.03.2026;

- протоколом обшуку від 20.03.2026, з якого вбачається, що обшук проведено з 17-37 год. до 20-54 год. по АДРЕСА_1 . Під час обшуку виявлено таблетки з написом «Метадон» та грошові кошти;

- протоколом затримання від 20.03.2026, за даними якого ОСОБА_5 , 20.03.2026 о 20.55 год. було затримано на підставі п. 2 ч. 1 ст.208 КПК України.

21.03.2026 ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.

Як передбачено ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

За усталеною практикою ЄСПЛ «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення. Щодо рівня імовірності, за якого підозра вважається обґрунтованою, то цей стандарт доказування не передбачає, що уповноважені особи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, які необхідні на наступних етапах кримінального провадження. Це пов`язано з тим, що на ранніх етапах кримінального провадження такі докази ще неможливо було здобути.

Щодо заперечень сторони захисту, слідчий суддя звертає увагу на те, що обшук у домоволодінні, де проживає ОСОБА_5 , було проведено на підставі ухвали слідчого судді від 18.03.2026, що відповідає вимогам КПК України. Слідчим суддею під час дослідження матеріалів клопотання не встановлено фактів порушення працівниками поліції правил проведення даної слідчої дії, чи інших порушень вимог закону.

Формулювання повідомлення про підозру від 21.03.2026 суперечностей не має, а саме повідомлення про підозру оформлене відповідно до норм КПК України, підписане слідчим та погоджене прокурором.

Отже, матеріали кримінального провадження, на які посилається прокурор, при розгляді клопотання дають підстави вважати підозру у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Щодо наявності ризиків

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Надаючи оцінку можливості підозрюваним переховуватися від суду або незаконно впливати на інших учасників провадження, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих злочинів, може вдатися до відповідних дій.

Разом з тим, як передбачено правовою позицією ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Надаючи оцінку можливості підозрюваним ОСОБА_5 переховуватися від органу досудового розслідування, суду або незаконно впливати на свідків, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що підозрюваний з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого йому злочину, може вдатися до відповідних дій.

При визначенні імовірності переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду слідчий суддя враховує тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, санкцією тяжчого з яких передбачено позбавлення волі на строк до 10 років, що може бути мотивом для підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування і суду.

Вказані обставини у сукупності між собою та з іншими обставинами цього кримінального провадження дають підстави обґрунтовано припускати можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду.

На переконання слідчого судді соціальні зв`язки підозрюваного, такі як наявність батьків та брата, не можуть свідчити про зменшення ризику переховування, адже суворість покарання, яке передбачене ч. 2 ст. 307 КК України, може становити більшу загрозу втечі, ніж залишення поряд зі своєю родиною.

При встановленні наявності ризику незаконного впливу на свідків слідчий суддя враховує встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. 1, 2 ст. 23, 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України).

Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом .

У даному кримінальному провадженні свідками є ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 . Вказані особи є відомі обвинуваченому, їх анкетні дані містяться у матеріалах, які додані до клопотання слідчого.

Отже існує ймовірність того, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків, оскільки перебуваючи на свободі, не маючи запобіжного заходу, знаючи їх місце проживання, зможе впливати на них з метою зміни показів на такі, що не відповідають дійсності та виправдовують його як підозрюваного.

За таких обставин, слідчий суддя вважає обґрунтованими твердження слідчого у клопотанні щодо існування цього ризику.

Наявний також ризик вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення. Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні двох злочинів, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 307 КК України. При цьому перший із них, відповідно до матеріалів справи, було вчинено 09.03.2026, а другий 20.03.2026, що свідчить про відсутність будь-яких стримуючих факторів вчинення злочинної діяльності.

Окрім цього, слід врахувати той факт, що відносно ОСОБА_5 в Білоцерківському міськрайонному судді слухається кримінальне провадження №0000406 від 28.01.2020 за ч.2 ст.307 КК України в якому останній обвинувачений за вчинення аналогічного злочину пов`язаного з незаконним збутом наркотичних речовин, що також прямо підтверджує ризик вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Оцінюючи сукупність обставин, які визначені ст. 178 КПК України, слідчим суддею враховується: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1,2 ст. 307 КК України; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному (позбавлення волі на строк до 10 років); дані про особу підозрюваного ОСОБА_5 ; відсутність офіційного працевлаштування; відсутність судимостей.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченимст.177 КПК України та, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Матеріали провадження не містять даних про застереження, які б унеможливлювали перебування підозрюваного під вартою.

Щодо можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу

При оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, суд використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього.

На переконання слідчого судді, застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, навіть цілодобового, в даному випадку не забезпечить виконання процесуальних обов`язків ОСОБА_5 , з огляду на наявність високого ступеня ризику переховування від органів досудового розслідування, незаконного впливу на свідків та вчинення іншого кримінального правопорушення.

Цілодобовий домашній арешт також не виключить можливість ОСОБА_5 продовжувати реалізацію наркотичних засобів за місцем свого проживання, у чому він підозрюється і зараз.

На підставі вище наведеного, слідчий суддя, враховуючи викладені вище обставини, а також той факт, що кримінальні правопорушення, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , мають високий ступінь суспільної небезпеки, а також практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, приходить до висновку про задоволення клопотання. Застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, в даному випадку, не зможе запобігти наявним ризикам.

Щодо можливості встановлення застави

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

При визначенні розміру застави, слідчий суддя враховує положення ст. 182 КПК України, а саме обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан підозрюваного, дані про його особу та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України та вважає за доцільне визначити заставу у межах 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки саме такий розмір застави є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, і є таким, що не суперечить положенням ч. 5 ст. 182 КПК України та вимогам ст.ст.178,182,183 КПК України.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що даний розмір застави відповідає характеру кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , (два тяжких злочини, пов`язаних з продажем наркотичних засобів), майновому стану обвинуваченого та можливістю внести такий розмір застави, що підтверджується показами рідного брата підозрюваного, свідка ОСОБА_8 .

Керуючись ст. ст. 176 - 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 309, 369, 370, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

1.Клопотання начальника слідчого відділення відділення поліції № 1 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні № 0000015 від 14.01.2026, про застосування запобіжного заходу тримання під вартою щодо підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_5 , задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 строком на 60 днів по 18 травня 2026 року включно, з утриманням у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, за адресою вулиця Дегтярівська, 13, м. Київ.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання, з 20.03.2026.

Визначити розмір застави щодо підозрюваного ОСОБА_5 у розмірі 80 (вісімдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 266240 (двісті шістдесят шість тисяч двісті сорок) гривень.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного наступні обов`язки визначені ст. 194 КПК України:

-прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду із встановленою періодичністю;

-не відлучатися з населеного пункту, м. Узин Білоцерківського району Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця свого проживання;

-утриматися від спілкування з свідками у даному кримінальному провадженні;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи що дають право на виїзд з України.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 18 травня 2026 року включно.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розміру, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави має бути наданий уповноваженій службовій особі місця тримання під вартою.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця тримання під вартою підозрюваного негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 з-під варти та повідомити письмово Рокитнянський районний суд Київської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Копію ухвали вручити підозрюваному, захиснику, прокурору.

Повний текст ухвали складено 23.03.2026.

Слідчий суддя ОСОБА_1