Справа 127/4889/26
Провадження 1-кс/127/2022/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2026 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому підполковника Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 , в рамках кримінального провадження № 0000405 внесеного до ЄРДР 13.11.2023, про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новоград-Волинський, Житомирської області, останнє відоме місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 , громадянина України

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України, за фіксації судового розгляду технічними засобами,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому підполковника Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 , яке погоджене з прокурором, про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

Клопотання мотивовано тим, що слідчим проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000405 внесеного до ЄРДР 13.11.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України, в ході розслідування якого виникла необхідність у обранні відносно підозрюваного ОСОБА_6 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В ході судового розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що ОСОБА_6 з 10 листопада 2008 року розпочав працювати в органах прокуратури України.

Згідно наказу прокурора міста Севастополя №738к від 28.09.2012 ОСОБА_6 призначено на посаду прокурора відділу захисту інтересів громадян і держави у сфері земельних відносин управління представництва, захисту інтересів громадян та держави в суді прокуратури міста Севастополя.

Наказом Генерального прокурора України №385 від 05.07.2013 ОСОБА_6 присвоєно класний чин «юриста 1 класу».

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 за №1789-ХІІ, який діяв до 15.07.2015 (далі - Закон України «Про прокуратуру»), повноваження прокурорів, організація, засади та порядок діяльності прокуратури визначаються Конституцією України, цим Законом, іншими законодавчими актами.

Крім того, ст. 4 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що діяльність органів прокуратури спрямована на всемірне утвердження верховенства закону, зміцнення правопорядку і має своїм завданням захист від неправомірних посягань: закріплених Конституцією України незалежності республіки, суспільного та державного ладу, політичної та економічної систем, прав національних груп і територіальних утворень; гарантованих Конституцією, іншими законами України та міжнародними правовими актами соціально-економічних, політичних, особистих прав і свобод людини та громадянина; основ демократичного устрою державної влади, правового статусу місцевих Рад, органів самоорганізації населення.

Частиною 1 статті 6 Закону України «Про прокуратуру» визначено, що органи прокуратури України становлять єдину централізовану систему, яку очолює Генеральний прокурор України, з підпорядкуванням нижчестоящих прокурорів вищестоящим.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Закону України «Про прокуратуру» систему органів прокуратури становлять: Генеральна прокуратура України, прокуратури Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва і Севастополя (на правах обласних), міські, районні, міжрайонні, районні в містах, а також військові прокуратури.

Відповідно до ст. 46 Закону України «Про Прокуратуру» визначено, що особи, вперше призначені на посади прокурорів прокуратур, приймають "Присягу працівника прокуратури" присвячуючи свою діяльність служінню Українському народові і Українській державі та урочисто присягаю:

Являючись прокурором ОСОБА_6 достовірно знаючи та усвідомлюючи, що повинен неухильно виконувати прийняту «Присягу працівника прокуратури» (затверджену ст. 46 ЗУ «Про прокуратуру), що зобов`язує його: неухильно додержуватися Конституції, законів та міжнародних зобов`язань України; сумлінним виконанням своїх службових обов`язків сприяти утвердженню верховенства права, законності та правопорядку; захищати права і свободи людини та громадянина, інтереси суспільства і держави; постійно вдосконалювати свою професійну майстерність, бути принциповим, чесно, сумлінно і неупереджено виконувати свої обов`язки, з гідністю нести високе звання працівника прокуратури, однак діючи в порушення вище вказаних норм вчинив кримінальне правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби та проти основ національної безпеки України, за наступних обставин.

Представниками влади рф 21.03.2014 здійснена окупація частини території України Автономної Республіки Крим і м. Севастополя та з метою легітимізувати указані дії, створено окрему адміністративно-територіальну одиницю рф, на територію якої поширюється положення діючого законодавства рф.

Вищезазначене свідчить про проведення представниками російської федерації та її федеральних органів підривної діяльності проти України.

Окрім того, 20.03.2014 Державною Думою російської федерації прийнято «Федеральний конституційний закон» від 21.03.2014 за № 6-ФКЗ «О принятии в российскую федерацию Республики Крым и образовании в составе российской федерации новых субъектов - Республики Крым и города федерального значения Севастополя».

В подальшому з метою забезпечення режиму окупації та придушення спротиву проукраїнського населення Криму прийнято ряд «законів та підзаконних нормативних актів», відповідно до яких слідчі, прокурори та судді підпорядковуються своїм керівникам по висхідній лінії відповідної гілки влади так званої «Республіки Крим», що входить у склад російської федерації.

Водночас, згідно зі ст. 87 «Конституції «Республіки Крим»»:

1. Прокуратура Республіки Крим здійснює нагляд за додержанням Конституції російської федерації та виконанням законів, що діють на території Республіки Крим, виконує інші функції, встановлені федеральними законами.

2. Прокурор Республіки Крим призначається на посаду президентом російської федерації за поданням Генерального прокурора російської федерації, погодженим із главою Республіки Крим і Державною Радою Республіки Крим. Прокурор Республіки Крим звільняється з посади президентом російської федерації.

3. Прокурори районів, міст і прирівняні до них прокурори призначаються на посаду і звільняються з посади Генеральним прокурором російської федерації.

Здійснюючи підривну діяльність проти України, представники органів прокуратури, суддівського корпусу та інших органів державної влади іноземної держави утворили на окупованій території України федеральні органи державної влади, місцевого самоврядування, правоохоронні органи та судову систему російської федерації з метою зміцнення та посилення заходів тимчасової окупації території Автономної Республіки Крим.

Відповідно до ст. 8 «Федерального конституційного» закону від 21.03.2014 № 6-ФКЗ «О принятии в российскую федерацию Республики Крым и образовании в составе российской федерации новых субъектов - Республики Крым и города федерального значения Севастополя», під час перехідного періоду Генеральна прокуратура російської федерації створює на території Республіки Крим і міста федерального значення Севастополя органи прокуратури Республіки Крим і міста федерального значення Севастополя, що мають статус суб`єкту російської федерації. Прокурор Республіки Крим і прокурор міста федерального значення Севастополя назначаються президентом російської федерації за поданням Генерального прокурора російської федерації, погодженому відповідно з Республікою Крим і містом федерального значення Севастополя.

Інші прокурори, які виконують свої повноваження на території Республіки Крим і міста федерального значення Севастополя, призначаються у відповідності до законодавства російської федерації.

Працівники органів прокуратури України, які заміщують посади у вказаних органах, що діють на території Республіки Крим і міста федерального значення Севастополя на день прийняття у склад російської федерації нових суб`єктів, мають переважне право на прийняття на службу в органи прокуратури російської федерації, що створені на цих територіях, за умови наявності в них громадянства російської федерації, а також за умови здачі ними екзамену на знання законодавства російської федерації і їх відповідності вимогам, що ставляться законодавством російської федерації до працівників органів прокуратури.

До завершення формування органів прокуратури російської федерації на території Республіки Крим і міста федерального значення Севастополя відповідні повноваження на цих територіях здійснюють органи прокуратури, що діяли на день прийняття в російську федерацію Республіки Крим і створення у складі російської федерації нових суб`єктів.

Створення та діяльність органів іноземної держави, у тому числі системи органів прокуратури на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим, призвели до заходів посилення тимчасової окупації невід`ємної території України.

В той же час, Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014, зокрема ст. ст. 1-3 визначено, що сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя є тимчасово окупованою внаслідок збройної агресії російської федерації з 20 лютого 2014 року.

Генеральна Асамблея ООН своєю Резолюцією 71/205 від 19.12.2016 року «Положення в області прав людини в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі (Україна)» засудила тимчасову окупацію Російською Федерацією частини території України - Автономної Республіки Крим та міста Севастополя.

В подальшому, Резолюціями 72/190 від 19.12.2017, 73/194 від 17.12.2018 та 74/168 від 18.12.2019 «Положення в області прав людини в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі (Україна)», Генеральна Асамблея ООН вчергове засудила нинішню тимчасову окупацію Російською Федерацією частини території України - Автономної Республіки Крим та міста Севастополя.

Як зазначено вище, сам факт окупації засуджений як міжнародною спільнотою, так і законодавством України, та був широко висвітлений в офіційних виданнях та медійному просторі.

Одночасно, згідно до ст. 54 Конвенції «Про захист цивільного населення під час війни» 1949 року (далі - Конвенція), яка є частиною національного законодавства України, окупаційній державі забороняється змінювати статус посадових осіб чи суддів на окупованих територіях або вживати стосовно них будь-яких заходів примусу, якщо вони утримуватимуться від виконання своїх обов`язків з міркувань совісті.

Крім того, згідно ст. 64 Конвенції, кримінальне законодавство окупованої території залишається чинним, за винятком випадків, коли дія його скасовується або призупиняється окупаційною державою, якщо це законодавство становить загрозу безпеці окупаційної держави або є перешкодою виконання цієї Конвенції. Враховуючи згадане вище, та з огляду на необхідність забезпечення ефективного судочинства, суди окупованої території продовжуватимуть виконувати свої функції стосовно розгляду правопорушень, визначених цим законодавством.

Згідно з Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Таким чином, здійснення правосуддя на території України та зокрема території Автономної Республіки Крим повинно здійснюватися виключно у порядку та на підставі чинного законодавства України.

Вищезазначене свідчить про проведення представниками російської федерації та її федеральних органів підривної діяльності проти України.

Також, самопроголошеною владою так званої «Республіки Крим» за сприяння російської федерації та її представників були незаконно створені правоохоронні органи, у тому числі органи прокуратури, з метою зміцнення та посилення заходів тимчасової окупації території Автономної Республіки Крим.

Однак, у порушення вищенаведених нормативно-правових актів національного та міжнародного права громадянин України ОСОБА_6 вчинив дії на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності, недоторканності, обороноздатності, державній, економічній, інформаційній безпеці України, шляхом переходу на бік ворога в період збройного конфлікту, надання іноземній державі та її представникам допомоги у проведенні підривної діяльності проти України, за таких обставин.

В березні 2014 року, більш точну дату та час досудовим розслідуванням встановити не виявилось за можливе, особовому складу прокуратури міста Севастополя, у тому числі прокурору ОСОБА_6 , керівництвом Генеральної прокуратури України, через безпосередніх керівників, було усно доведено вищезазначені обставини, пов`язані з окупацією АР Крим, внаслідок збройної агресії російської федерації та наголошено на необхідності прийняття кожним прокурором рішення, щодо дотримання прийнятої ним «Присяги працівника прокуратури» на вірність українському народові та необхідності передислокації на материкову територію України, для подальшого проходження служби в органах прокуратури України.

Проте, ОСОБА_6 , в березні 2014 року, більш точної дати та часу досудовим розслідуванням встановити не виявилось за можливе, але не пізніше 25.03.2014, будучи громадянином України та маючи достатній рівень освіти, спеціальних знань і життєвого досвіду для розуміння факту окупації рф території АР Крим та м. Севастополя, усвідомлення проведення активної підривної діяльності проти України представниками спецслужб, правоохоронних та інших органів державної влади рф, будь-яких умисних дій, щодо передислокації з тимчасово окупованої російською федерацією території АР Крим та міста Севастополя на материкову територію України, для подальшого проходження служби в органах прокуратури України, або спрямованих на звільнення з органів прокуратури України у встановленому порядку не вчинив, маючи для цього об`єктивну можливість.

Натомість, ОСОБА_6 , в березні 2014 року, більш точної дати та часу досудовим розслідуванням встановити не виявилось за можливе, але не пізніше 25.03.2014, будучи громадянином України, перебуваючи на тимчасово окупованій російською федерацією території АР Крим та міста Севастополя, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, будучи громадянином України, а також, відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», працівником правоохоронного органу України - прокурором відділу захисту інтересів громадян і держави у сфері земельних відносин управління представництва, захисту інтересів громадян та держави в суді прокуратури міста Севастополя Генеральної прокуратури України, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, якою передбачено обов`язок громадян України щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, маючи умисел на вчинення дій на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності, недоторканності, обороноздатності, державній, економічній, інформаційній безпеці України, шляхом переходу на бік ворога та надання іноземній державі російській федерації та її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, добровільно погодився на пропозицію представників Російської Федерації, а також представників самопроголошеної влади так званої «Республіки Крим», та зайняв посаду прокурора в так званій «Прокуратура м. Севастополя» (мовою оригіналу «Прокуратура г. Севастополя»), що створено на тимчасово окупованій території України у порядку, не передбаченому чинним законодавством України.

Здійснивши, таким чином, перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, та надавши представникам іноземної держави російської федерації та її представникам допомогу в проведенні підривної діяльності проти України, ОСОБА_6 , в березні 2014 року, більш точної дати та часу досудовим розслідуванням встановити не виявилось за можливе, але не пізніше 25.03.2014, почав працювати на посаді прокурора в так званій «Прокуратура м. Севастополя» (мовою оригіналу «Прокуратура г. Севастополя»), яка знаходиться на тимчасово окупованій території України, що перебуває під контролем російської федерації, за адресою: м. Севастополь, вул. Л. Павліченко, буд. 1, не підпорядкованій Генеральній прокуратурі України, та з цього ж дня приступив до виконання обов`язків за вказаною посадою, що відбувалось на підставі законодавства іноземної держави російської федерації та призвело до забезпечення належного функціонування незаконно створених органів прокуратури та посилення заходів тимчасової окупації півострова.

Продовжуючи свої умисні дії, ОСОБА_6 , з метою надання допомоги іноземній державі російській федерації та її представникам, у проведенні підривної діяльності проти України та забезпечення подальшої окупації території АР Крим та м. Севастополя, у період з 25.03.2014 по 28.02.2024, перебуваючи у місті м. Севастополі, здійснював безпосередню участь в формуванні та діяльності незаконно створеного правоохоронного органу на тимчасово окупованій території України в так званій «Прокуратура м. Севастополя» (мовою оригіналу «Прокуратура г. Севастополя»), на посаді прокурора, що відбувалось на підставі законодавства іноземної держави російської федерації та призвело до забезпечення належного функціонування незаконно створених органів прокуратури та посилення заходів тимчасової окупації півострова.

Зокрема, ОСОБА_6 , діючи добровільно та умисно на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності, недоторканності, обороноздатності, державній, економічній, інформаційній безпеці України, в порушення вимог Конституції та законів України, маючи стаж роботи в органах прокуратури, а тому достовірно знаючи, розуміючи та усвідомлюючи незаконність своїх дій, з метою зміцнення та посилення заходів тимчасової окупації території АР Крим та м. Севастополя, перебуваючи в приміщенні студії телеканалу «НТС Севастополь» у м. Севастополь, діючи в інтересах російської федерації, 08.07.2019, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, взяв участь у телепередачі «СЕВИНФОРМБЮРО», а також 14.08.2021, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, взяв участь у телепередачі «ПРОКУРОРСКИЙ НАДЗОР», де діючи від імені російської федерації, повідомив про здійснення ним, як прокурором відділу так званої «Прокуратури м. Севастополя» (мовою оригіналу «Прокуратура г. Севастополя»), постійних заходів спрямованих на притягнення винних осіб до адміністративної та кримінальної відповідальності, за порушення нормативних актів окупаційної влади, чим надав допомогу представникам іноземної держави - російської федерації, у переході правоохоронної системи України, яка діяла до тимчасової окупації на території півострова Крим та м. Севастополя, до законодавства російської федерації, що призвело до забезпечення належного функціонування незаконно створених органів прокуратури та посилення заходів тимчасової окупації півострова.

Продовжуючи свої умисні дії, ОСОБА_6 , діючи на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності, недоторканності, обороноздатності, державній, економічній, інформаційній безпеці України, діючи умисно, шляхом використання усіх повноважень прокурора передбаченими (мовою оригіналу - «Федеральным законом «О прокуратуре Российской Федерации» от 17.01.1992 N 2202-1»), у період часу з 25.03.2014 по 28.02.2022, здійснював постійні заходи щодо контролю за дотриманням фізичними та юридичними особами, розташованими та тимчасово окупованій території Автономній республіці Крим, усіх обов`язкових нормативних актів російської федерації, у тому числі шляхом притягнення службових осіб до адміністративної відповідальності, а також порушення відносно них кримінальних справ, за діючим законодавством російської федерації, що призвело до забезпечення належного функціонування незаконно створених органів прокуратури та посилення заходів тимчасової окупації півострова.

Здійснення ОСОБА_6 на посаді прокурора відділу прокуратури м. Севастополя (мовою оригіналу «Прокуратура г. Севастополя»), у період часу з 25.03.2014 по 28.02.2022, заходів щодо контролю за дотриманням фізичними та юридичними особами норм діючого законодавства російської федерації, в свою чергу призвело до зміцнення зазначеної окупаційної влади, забезпечення сталої діяльності на тимчасово окупованій території України незаконно створеного органу - прокуратури м. Севастополя, як невід`ємної частини федеральних органів влади рф, завдяки чому окупація триває, тим самим ОСОБА_6 вчинив державну зраду, шляхом переходу на бік ворога в період збройного конфлікту, надання іноземній державі та її представникам допомоги у проведенні підривної діяльності проти України, з метою недопущення контролю української влади на півострові.

Кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 111 КК України, відноситься до особливо тяжких злочинів, оскільки санкція статі передбачає покарання у вигляді від 12 до 15 років позбавлення волі, у зв`язку з чим, для захисту підозрюваного залучено захисника, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 52 КПК України, через регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Вінницькій області.

Складене 05.02.2026 повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 408, ч. 1 ст. 111 КК України, вручено його захиснику та його батьку ОСОБА_7 05.02.2026.

Крім того, 05.02.2026 на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора та в газеті Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр» опубліковано повідомлення про підозру ОСОБА_6 , у відповідності до вимог ч. 3 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

Під час проведення досудового розслідування 05.02.2026 на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора та в газеті Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр» опубліковано повістки про виклик підозрюваного ОСОБА_6 , на підставі ст. 133, 135, 276, 278 КПК України, ч. 3 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», на 10,11,12 лютого 2026 року о 10 год 00 хв до старшого слідчого в ОВС четвертого СВ (з дислокацією у м. Вінниця) ТУ ДБР у м. Хмельницькому ОСОБА_5 , за адресою: м. Вінниця, вул. 600-річчя, 25, для проведення допиту як підозрюваного та проведення інших процесуальних дій у кримінальному провадженні №0000405 від 13.11.2023. Поважні причини неприбуття на виклик викладені у ст.ст. 138, 139 КПК України, у тому числі можливість здійснення спеціального досудового розслідування

Станом на 10,11,12 лютого 2026 року підозрюваний ОСОБА_6 до органу досудового розслідування не звернувся та про причини неявки не повідомив.

З урахування зазначеного ОСОБА_6 оголошено в розшук.

Підставами для обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України є: супровідний лист із доданим повідомленням із УСБУ у Вінницькій області від 09.11.2023 про вчинення кримінального правопорушення; протоколами допитів свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ; протоколом огляду документів фотознімків розміщених у мережі Інтернет у вільному доступу на яких зафіксований ОСОБА_6 одягнений у форму працівника прокуратури рф із відповідними знаками розрізнення рф від 29.05.2024 та 27.12.2025; матеріалами тимчасового доступу до кримінального провадження №0000040 від 19.03.2022, серед яких знаходиться лист відповідь із прокуратури м. Севастополя від 24.10.2022 щодо ОСОБА_6 ; протоколом впізнанння за фотознімками ОСОБА_6 проведеного із свідком ОСОБА_11 ; висновком експерта за результатами судово-портретної експертизи від 24.07.2025; протоколом огляду документів відомостей розміщених у мережі Інтернет у вільному доступу, які підтверджують факт проходження ОСОБА_6 станом на 26.10.2025 служби на посаді начальника цивільно-судового відділу прокуратури Іванівської області рф від 06.02.2026.

В разі успішного розшуку ОСОБА_6 , з метою запобігання подальшого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду та ухилення ним від кримінальної відповідальності, та враховуючи, що перебуваючи на волі, останній може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється об`єктивно необхідним є застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Оскільки в даному кримінальному провадженні існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, є достатні підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , з наступних підстав.

Так, підозрюваний ОСОБА_6 може здійснити незаконний вплив на вище вказаних свідків у даному кримінальному провадженні, які ще не були допитані в суді, з метою змусити останніх не надавати правдиву інформацію про обставини вчинення ним інкримінованого йому кримінального правопорушення;

Крім того, ОСОБА_6 проходячи на даний час службу у прокуратурі Іванівської області рф, може бути залучений до спеціальної військової операції рф на території України, чим вчинить інше кримінальне правопорушення відносно України та/або громадян України

Також, ОСОБА_6 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, зокрема останній може знищити документи, які підтверджують приналежність останньої до служби в органах прокуратури рф на тимчасово-окупованій території - АР Крим та/або прокуратури рф.

Крім того, ОСОБА_6 продовжує вчинення кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, зокрема останній продовжує вчиняти злочин, передбачений ч. 1 ст. 111 КК України, державна зрада, а саме: надання допомоги представникам іноземної держави - російської федерації на шкоду ;

Окрім того, ОСОБА_6 може продовжити переховуватися від органів досудового розслідування, оскільки слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності): що слідує із того, що підозрюваний ОСОБА_6 належним чином викликався до органу досудового розслідування, в тому числі для вручення повідомлення про підозру та проведення процесуальних дій, у спосіб передбачений законом, а саме через засоби масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на сайті Офісу Генерального прокурора, проте не з`явився у призначений час та не повідомив про причини неприбуття, беручи до уваги той факт, що згідно матеріалів кримінального провадження підозрюваний ОСОБА_6 - переховується від органу досудового розслідування та суду на території російської федерації, тобто території держави, визнаної ВРУ державою-агресором, з урахуванням наведеного, необхідно вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 переховується від органу досудового слідства на території держави, визнаної ВРУ державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Дане клопотання у відповідності до вимог ч. 6 ст. 193 КПК України, може бути розглянуте за відсутності підозрюваного ОСОБА_6 , оскільки наявні відомості про те, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної ВРУ державою-агресором, що слідує із наступного: із показів допитаних свідків та протоколу огляду фотознімків розміщених на Інтернет-ресурсах, датованих 26.10.2025 року встановлено, що ОСОБА_6 станом на 26.10.2025 проходить службу на посаді начальника цивільно-судового відділу прокуратури Іванівської області російської федерації, тобто території держави, визнаної ВРУ державою-агресором.

Згідно відомостей Державної прикордонної служби України, громадянин України ОСОБА_6 на територію України з 2018 року (часу коли зберігся облік осіб, які перетнули кордон) не повертався, з урахування викладеного підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 виїхав із російської федерації, тобто території держави, визнаної ВРУ державою-агресором, в органу досудового розслідування не має.

Оскільки в даному кримінальному провадженні існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, є достатні підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .

З урахуванням ризиків, які виникли внаслідок дій ОСОБА_6 жоден інший більш м`який запобіжний захід, передбачений ст. 176 КПК України не забезпечить належну поведінку підозрюваного, виконання з ним процесуальних дій та спробам останнього перешкоджати досудовому розслідуванню.

На підставі вищевикладеного, слідчий просив слідчого суддю клопотання задовольнити.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав за обставин викладених у ньому та просив задовольнити.

Захисник ОСОБА_4 під час судового розгляду заперечила проти задоволення клопотання слідчого, слідчому судді пояснила, що стороною обвинувачення не було надано доказів того, що розшук підозрюваного належним чином виконується, при цьому як вбачається із матеріалів клопотання органу досудового розслідування достовірно відомо місце перебування ОСОБА_6 , а тому просила слідчого суддю відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Слідчим суддею встановлено, що слідчими четвертого слідчого відділу (з дислокацією в м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, здійснюється досудове розслідування у об`єднаному кримінальному провадженні №0000405 від 13.11.2023, за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.

05 лютого 2026 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.

Так, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за вчинення якого законом, у разі доведеності вини, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна або без такої.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що зазначені у клопотанні обставини підозри ОСОБА_6 можуть мати місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних та доказів.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, тому слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначає, що причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінальних правопорушень, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для обрання щодо нього обмежувального заходу.

Частиною 6 ст. 193 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Постановою старшого слідчого в особливо важливих справах четвертого СВ (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому ОСОБА_5 від 12.02.2025 ОСОБА_6 оголошено у розшук.

Як вбачається із матеріалів клопотання ОСОБА_6 на даний час перебуває на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором.

Також слідчий суддя бере до уваги те, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні умисного особливо тяжкого кримінального правопорушення проти основ національної безпеки України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі, що в свою чергу свідчить про існування ризиків того, що ОСОБА_6 намагатиметься у будь-який спосіб уникнути відповідальності та може знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором в судовому засіданні доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України не може запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам передбаченим ст. 177 КПК України, а тому з урахуванням всіх з`ясованих судом обставин, підозрюваному ОСОБА_6 слід обрати міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, який виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Відповідно до ч. 4 ст. 197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

На підставі викладеного та керуючись ст. 176, 177, 178, 183, 193, 205, 309, 369, 370, 372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому підполковника Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Роз`яснити, що у відповідності до вимог ч. 6 ст. 193 КПК України, після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя