Справа № 296/1644/26
УХВАЛА

Іменем України

16 лютого 2026 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_4 , поданого в межах кримінального провадження № 0000156 від 13.05.2025 про арешт майна

В С Т А Н О В И В :

Слідчий за погодженням прокурора звернувся до суду із вказаним клопотанням в обґрунтування якого зазначив, що у провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000156 від 13.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 396 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , діючи за попередньою змовою, за адресою: АДРЕСА_1 , не маючи законних на те підстав організували реабілітаційний центр для нарко- та алкозалежних осіб та осіб, які потрапили в складні життєві обставини, яких вербують з метою експлуатації з використанням примусу, обману, уразливого стану потерпілого, яким пропонують гідне лікування та проживання, одне надають лише койко-місце для проживання за вказаною адресою та неповноцінне харчування..

Крім цього, встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , діючи за попередньою змовою групою осіб, у період з 31.10.2024 до 02.11.2024 незаконного позбавили волі ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та утримували останнього проти його волі за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім цього, до СУ ГУНП в Житомирській області надійшли матеріали УСБУ в Житомирській області та ВМП ГУНП в Житомирській області про те, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є ВПО з Донецької області спільно з іншими особами, використовуючи реабілітаційні центри, які перебувають у його підпорядкуванні, переховують в них військовослужбовців, які самовільно залишили військові частини, таким чином заздалегідь не обіцяно приховують вчинення тяжкого злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

За вказаним фактом 06.01.2026 внесено відомості до ЄРДР № 0000010 за ч. 1 ст. 396 КК України. 07.01.2026 матеріали досудових розслідувань № 0000156 від 03.02.2025 та № 0000010 від 06.01.2026 об`єднано в одне кримінальне провадження. Процесуальне керівництво забезпечується Житомирської обласної прокуратурою.

12.02.2026 в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_2 було виявлено та вилучено: - договори № 2,3,4 «Про надання соціальних послуг надання притулку шляхом соціального замовлення та комплектації надавану вартості соціальної послуги» - мобільний телефон марки Iphone 13 Pro Maх, з сім картою НОМЕР_1 (яку повернуто ОСОБА_5 ) ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 - мобільний телефон марки Redmi 9A, з сім картою НОМЕР_4 (яку повернуто ОСОБА_6 ) ІМЕІ 1: НОМЕР_5 , ІМЕІ 2: НОМЕР_6

Слідчим подано заяву про розгляд клопотання за його відсутності. Клопотання просить задовольнити.

Власники майна та представник власників майна в судове засідання не зявились, про причини неявки суд не повідомили.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його пошкодження, знищення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 5 ст. 170 КПК України зазначено, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до частини 10 ст. 170 КПК України: арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Виходячи з змісту вимог ч. 3 ст. 132 КПК України, доведення необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого, прокурора.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України (ч.1 ст. 26 КПК України).

Беручи до уваги викладене, обставини кримінального провадження, мету, підстави застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, враховуючи, а також з метою встановлення істини у кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає за необхідне задовольнити клопотання.

Керуючись статтями 98, 170-172, 369-372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешти у виді заборони права на відчуження, розпорядження та користування майном, володільцем якого являється ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , вилучене 12.02.2026 в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_2 було виявлено та вилучено:

- договори № 2,3,4 «Про надання соціальних послуг надання притулку шляхом соціального замовлення та комплектації надавану вартості соціальної послуги»

- мобільний телефон марки Iphone 13 Pro Maх, з сім картою НОМЕР_1 (яку повернуто ОСОБА_5 ) ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3

- мобільний телефон марки Redmi 9A, з сім картою НОМЕР_4 (яку повернуто ОСОБА_6 ) ІМЕІ 1: НОМЕР_5 , ІМЕІ 2: НОМЕР_6

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню, проте може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту оголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання, про скасування арешту повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядатиметься слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Слідчий суддя ОСОБА_1