КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/2251/2026 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 183 КПК Доповідач: ОСОБА_2
Єдиний унікальний номер № 760/1201/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2026 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду, з використанням відеоконференцзв`язку з Державною установою «Київський слідчий ізолятор» та з використанням власних технічних засобів в системі відеоконференцзв`язку «EasyCon», матеріали судового провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 23 січня 2026 року, -

за участю:

прокурора - ОСОБА_8 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

підозрюваного - ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 23.01.2026 року задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування, тобто до 21.03.2026 року включно, без визначення розміру застави щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Старокостянтинів Хмельницької області, громадянина України, одруженого, офіційно працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 23.01.2026 та постановити нову ухвалу, якою відмовити у повному обсязі у задоволенні клопотання старшого слідчого про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Мотивуючи апеляційні вимоги апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою і підлягає скасуванню внаслідок порушення норм чинного кримінально-процесуального законодавства України, а також прав ОСОБА_7 та охоронюваних законом інтересів.

Вказує, що застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є безпідставним, так як не має на меті забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, зазначеним ч. 1 ст. 177 КПК України. Зокрема, під час розгляду клопотання слідчого в суді першої інстанції не було доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, про які сторона обвинувачення зазначає в своєму клопотанні.

Зауважує захисник, що інкримінована ОСОБА_7 підозра у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України є необґрунтованою. Посилання сторони обвинувачення на протоколи про результати здійснення негласних слідчих дій, зводяться до того, що певними працівниками СБУ було оглянуто інтернет сайти компаній-резидентів рф, і ці протоколи не містять жодних доказів причетності ОСОБА_7 до інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Наголошує апелянт, що повідомлена ОСОБА_7 підозра містить ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України, а не ст. 111-2 КК України. А саме, ч. 4 ст. 111-1 КК України передбачає кримінальну відповідальність за передачу матеріальних ресурсів незаконним збройним чи воєнізованим формуванням, створеним на тимчасово окупованій території, та/або збройним чи воєнізованим формуванням держави-агресора, та/або провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора.

Разом з тим, автор апеляційної скарги звертає увагу суду на те, що репутація ОСОБА_7 за місцем проживання і роботи є позитивною, крім того, ОСОБА_7 одружений, має дитину, які перебувають на його утримані, має постійне місце проживання в Україні. Водночас, у ОСОБА_7 незадовільний стан здоров`я, який унеможливлює його тримання під вартою.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Як вбачається з наданих в апеляційний суд матеріалів, що слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000131, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 03.06.2025 року за підозрою громадянина України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Органом досудового розслідування зазначено, що ОСОБА_7 у період з серпня 2022 року по лютий 2025 року, достовірно знаючи що російська федерація здійснила збройну агресію проти України, а також той факт, що у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України №187 від 03.03.2022 та Постанови Правління Національного банку України №18 від 24.02.2022, з РФ заборонено провадження будь-якої господарської діяльності та валютних розрахунків, а в Україні діє правовий режим воєнного стану, здійснює пособництво державі-агресору, тобто вчиняє умисні дії, спрямовані на допомогу державі-агресору (пособництво), вчинене громадянином України з метою завдання шкоди України за попередньою змовою групою осіб шляхом добровільної підготовки та передачі матеріальних ресурсів та інших активів представникам держави-агресора через підконтрольний останньому суб`єкт господарювання ТОВ «НОКСЕН» (), а саме передає матеріальні ресурси у вигляді плит полірованих з граніту Анастасієвського родовища; блоків необроблених, колотих з граніту Анастасієвського родовища підприємству держави агресора, а саме ТОВ «ГЕОГРАН».

Постановою Кабінету міністрів України № 1076 від 27.09.2022 року встановлено заборону на вивезення за межі митної території України товарів за зовнішньоекономічними договорами (контрактами), торговельною країною та/або країною призначення яких є Російська Федерація.

Так, 30 травня 2005 року зареєстровано ТОВ «НОКСЕН», , юридична адреса: Кіровоградська обл., місто Кіровоград, вулиця Євгена Маланюка, будинок 2, основний вид діяльності: 08.11 Добування декоративного та будівельного каменю, вапняку, гіпсу, крейди та глинистого сланцю, директор: ОСОБА_7 , кінцеві бенефіціарні власники: ТОВ «ІННОТЕК», ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .

На початку 2022 року, але не раніше 23 квітня 2022 року, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин у громадянина України ОСОБА_7 , який з 01.10.2017 є керівником ТОВ «НОКСЕН», достовірно знаючого з розповсюджених у засобах масової інформації та мережі Інтернет повідомлень про повномасштабне вторгнення РФ в Україну, виник злочинний умисел, спрямований на вчинення кримінально караного діяння, що полягає у пособництві державі-агресору, тобто організації вчинення умисних дій, спрямованих на допомогу державі-агресору (пособництво), вчинене громадянином України з метою завдання шкоди України шляхом добровільної передачі матеріальних ресурсів та інших активів представникам держави-агресора.

Так, ОСОБА_7 усвідомлюючи, що провадження будь-якої господарської діяльності з підприємствами, які знаходяться на території держави-агресора, зокрема постачання товарів на користь рф чи контрольованих рф підприємств є незаконною та призведе до сплати податкових зобов`язань та зборів на користь рф, що в свою чергу допомагатиме її економічному розвитку, буде спрямовуватись на розвиток військово-промислового комплексу рф, забезпечення військових потреб та збільшення військового потенціалу країни-агресора, а відтак сприятиме у здійсненні військової агресії проти України, для уникнення санкцій РНБО України, діючи за попередньою змовою з іншими невстановленими особами, будучи громадянином України, перебуваючи на території України, переслідуючи мету завдання шкоди Україні, керуючись антидержавницькими мотивами, в умовах воєнного стану, за відсутності фізичного чи психологічного впливу з боку представників держави-агресора, вирішив стати на шлях скоєння протиправної діяльності проти основ національної безпеки України, розробив єдиний план дій, спрямований на допомогу державі-агресору з метою завдання шкоди інтересам своєї держави, здійснюючи пособництво державі-агресору шляхом добровільної передачі матеріальних ресурсів та інших активів представникам держави-агресора.

Крім того, у невстановлені досудовим розслідуванням час та місці, за невстановлених обставин, розуміючи, що здійснення вказаної незаконної діяльності можливе лише за умови залучення інших учасників ОСОБА_7 запропонував своєму підлеглому громадянину України ОСОБА_12 , який є керівником відділу продажу та маркетингу ТОВ «НОКСЕН» () долучитись до протиправної діяльності, спрямований на допомогу державі-агресору з метою завдання шкоди інтересам своєї держави, здійснюючи пособництво державі-агресору шляхом добровільної передачі матеріальних ресурсів та інших активів представникам держави-агресора.

У свою чергу, ОСОБА_12 , усвідомлюючи суспільну небезпеку та наслідки своїх дій, бажаючи їх настання, на вказану пропозицію погодився, чим вступив у попередню змову та відповідно до заздалегідь узгодженого спільного плану дій, будучи керівником відділу продажу та маркетингу ТОВ «НОКСЕН» () за вказівкою та під контролем ОСОБА_7 , відповідав за пошук покупців, формування поставок та їх технічну складову, а також здійснював вторинну комунікацію з представниками підприємств-контрагентів держави - агресора.

Для реалізації вказаного злочинного плану, ОСОБА_7 за попередньою змовою із ОСОБА_12 та іншими невстановленими особами, у період з серпня 2022 року по лютий 2025 року, усвідомлюючи, що продукція компанії ТОВ «НОКСЕН» (): плити поліровані з граніту Анастасієвського родовища; блоки необроблені, колоті з граніту Анастасієвського родовища першочергово орієнтована на споживачів країн СНД, найбільший ринок збуту - рф, налагодив протиправний механізм постачання продукції, виробленої на підконтрольному йому підприємстві ТОВ «НОКСЕН», з метою подальшого постачання через треті країни на територію рф, який полягав у так званому «перерваному транзиті», коли формально за документами кінцевим пунктом призначення виступає третя країна, але вантаж після перетину державного кордону України направляється через Польщу та інші країни до рф.

Так, ОСОБА_7 , реалізуючи вказаний злочинний намір, направлений на пособництво державі-агресору, фактично здійснює керівництво та контроль за діяльністю ТОВ «НОКСЕН», проводить переговори з потенційними контрагентами, підприємствами, які зареєстровані в рф, домовляється щодо умов поставок, а також здійснює контроль за реалізацією продукції на території рф.

Поряд із цим, ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправний характер таких дій, здійснює організаційно - розпорядчі функції в ТОВ «НОКСЕН» (), а саме: формує план діяльності ТОВ, веде фінансову звітність, здійснює розрахунок платіжних доручень, звірку взаєморозрахунків з постачальниками, розподіл обов`язків між співробітниками ТОВ «НОКСЕН» (), проводить наради з останніми, а також надає вказівки співробітникам щодо передачі товарно-матеріальних цінностей підприємствам, зареєстрованим в РФ.

Так, у період з серпня 2022 року по лютий 2025 року, точний час встановити не виявилось за можливе, перебуваючи у невстановленому місці, на виконання попередньої змови щодо пособництва державі-агресору шляхом добровільної передачі матеріальних ресурсів представникам держави-агресора, ОСОБА_7 , організував купівлю - продаж та передачу плит полірованих з граніту Анастасієвського родовища; блоків необроблених, колотих з граніту Анастасієвського родовища на адресу ТОВ «ГЕОГРАН» (ОГРН: 933), зареєстрованого за адресою: рф, 105484, м. москва, вул. 16-а Паркова, 21, корп. 1, оф. 309. Керівником та засновником підприємства є ОСОБА_13 (ІНПП НОМЕР_1 ).

У ході спілкування між ОСОБА_7 та представником ТОВ «ГЕОГРАН», останні дійшли згоди щодо кількості поставленого ТОВ «НОКСЕН», на адресу ТОВ «ГЕОГРАН» товару, а саме плит полірованих з граніту Анастасієвського родовища; блоків необроблених, колотих з граніту Анастасієвського родовища, строків поставки, їх ціни, оплати.

Так, на виконання попередньої злочинної змови, у період з серпня 2022 року по лютий 2025 року, точний час встановити не виявилося за можливе, ОСОБА_7 , будучи керівником ТОВ «НОКСЕН» (), діючи умисно за попередньою змовою з іншими невстановленими особами, використовуючи польські логістичні компанії «GENERALNY PARTNER LOGISTYCZNY TERMINUS SPOLKA CYWILNA» (Польща, NIP: ) та «MAGTAX FINANSE I RACHUNKOWOSC MAGDALENA BURAK-ZUK» (Польща, NIP: ), реалізував на користь ТОВ «ГЕОГРАН» (рф, ОГРН: 933) плити поліровані з граніту Анастасієвського родовища; блоки необроблені, колоті з граніту Анастасієвського родовища.

22.01.2026 року у порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_7 затримано.

22.01.2026 року у вказаному кримінальному провадженні в порядку ст.ст. 133, 135, 276 Кримінального процесуального кодексу України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні пособництва державі-агресору, тобто організації вчинення умисних дій, спрямованих на допомогу державі-агресору (пособництво), вчинене громадянином України з метою завдання шкоди України шляхом добровільної передачі інших активів представникам держави-агресора, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

23.01.2026 року (клопотання датоване 22.01.2026 року) старший слідчий в ОВС слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_9 за погодженням із прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_8 звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва з клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

23.01.2026 року слідчим суддею Солом`янського районного суду міста Києва задоволено клопотання старшого слідчого та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 21.03.2026 року включно, без визначення розміру застави.

Колегія суддів погоджується з такими висновками слідчого судді з огляду на наступне.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням вищезазначених вимог національного та міжнародного законодавства, при прийнятті рішення слідчий суддя, всупереч доводам захисника, дійшов вірного висновку про доведеність наявності обставин, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, що підтверджується фактичним даними, наданими суду та наведеними у рішенні слідчого судді.

Зважаючи на практику Європейського Суду з прав людини, зокрема на п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», обґрунтована підозра означає, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Як вважає колегія суддів, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, з точки зору достатності та взаємозв`язку, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, які свідчать про обґрунтованість оголошеної підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Фактів та інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні старшого слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри, що підтверджується на даному етапі досудового розслідування достатньою сукупністю даних, які містяться в матеріалах клопотання.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на суспільну небезпечність кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 на тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винним у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, та конкретні обставини кримінального провадження.

Органом досудового розслідування в достатній мірі доведено існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризиків переховуватися від органу досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто існують обставини, передбачені ч. 1 ст. 194 КПК України, при цьому достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне, в матеріалах клопотання відсутні.

ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України. Наявність обґрунтованої підозри останнього у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами.

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, а саме тримання під вартою.

Висновки слідчого судді належним чином мотивовані та наведені обґрунтовані підстави для застосування підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Слідчий суддя оцінив в сукупності всі обставини, що враховуються при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та належним чином мотивував своє рішення про відсутність підстав для застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, оскільки вони не зможуть забезпечити належне виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, уповноважені органи влади повинні приділити визначенню застави стільки ж уваги, скільки вирішенню питання про необхідність тримання особи під вартою.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Як вбачається з матеріалів провадження ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Таким чином, прийнявши обґрунтоване рішення щодо необхідності задоволення клопотання про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя на законних підставах не визначив щодо нього альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Згідно з положенням ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Крім того, як встановлено колегією суддів апеляційного суду, обставини підозри судом з`ясовані в тій мірі, в якій закон на даному етапі кримінального провадження вимагає від слідчого судді. Так з положень п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України вбачається, що при обранні запобіжного заходу слідчий суддя перш за все має переконатися в наявності доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, закон не вимагає щоб докази були повними, але вони повинні бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений в обранні того чи іншого запобіжного заходу.

При цьому слідчий суддя місцевого суду не знайшов у висновках, які зробив орган досудового слідства, чогось очевидно необґрунтованого чи довільного. Не виявлено таких обставин і колегією суддів апеляційного суду.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції, відповідно до вимог статті 370 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування та застосування підозрюваному іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів - не знаходить.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів - не виявлено.

На підставі вищевикладеного колегія суддів приходить до висновку, що встановлені органами досудового розслідування обставини є виправданими та необхідними елементами, що визначають потребу у застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст. ст. 176 - 178, 183, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 23.01.2026 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування, тобто до 21.03.2026 року включно, без визначення розміру застави щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ ______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4