справа № 991/409/26
провадження №11-сс/991/111/26
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

04 березня 2026 року м.Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

власників майна ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисників підозрюваного ОСОБА_6 та представників власників майна адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду заяву підозрюваного ОСОБА_6 та його захисників адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 про відвід колегії суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та прокурора ОСОБА_5 від розгляду апеляційної скарги прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 19 січня 2026 року про відмову у задоволенні клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні №0002568 від 13 грудня 2021 року,

ВСТАНОВИЛА:

До початку апеляційного розгляду підозрюваний ОСОБА_6 та його захисники адвокати ОСОБА_9 , ОСОБА_10 заявили відвід колегії суддів та прокурору ОСОБА_5 , мотивований тим, що колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 11 лютого 2026 року у справі №991/13388/25 вже розглядала питання накладення арешту на те саме нерухоме майно у межах цього кримінального провадження та висловила правову позицію щодо нього. За твердженням сторони захисту, під час того розгляду прокурор ОСОБА_5 підтримував позицію сторони обвинувачення, а колегія суддів залишила без змін ухвалу слідчого судді про накладення арешту на відповідне майно.

На думку заявників, відкриття нового апеляційного провадження щодо арешту того ж майна, але із залученням власників як третіх осіб, фактично свідчить про повторний розгляд тотожного питання, що суперечить принципу правової визначеності. Крім того, сторона захисту вважає, що застосування арешту до зазначеного майна має вибірковий характер та зумовлене обставинами його набуття, що, на переконання заявників, свідчить про політично мотивований характер кримінального переслідування.

З огляду на наведене заявники вважають, що дії колегії суддів та прокурора можуть свідчити про їх заінтересованість у результатах розгляду справи, що викликає сумнів у їх об`єктивності та неупередженості та, на думку сторони захисту, є підставою для їх відводу.

ОСОБА_7 , ОСОБА_8 підтримали заявлений відвід, просили задовольнити з зазначених заявниками підстав.

Прокурор заперечував проти задоволення заявленого відводу через його необґрунтованість, просив відмовити у його задоволенні.

Дослідивши доводи заяви про відвід та матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до таких висновків.

Перелік обставин, що виключають участь судді у кримінальному провадженні, визначений ст.75 КПК, підстави для відводу прокурора встановлені ст.77 КПК.

Як убачається зі змісту заяви, відвід колегії суддів обґрунтований тим, що судді Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у цьому ж складі раніше брали участь у розгляді іншої справи у межах того ж кримінального провадження та ухвалили судове рішення щодо накладення арешту на те саме майно, у зв`язку з чим на переконання сторони захисту вони вже сформували свою правову позицію щодо відповідних обставин.

Разом з тим сама по собі участь суддів у розгляді інших судових питань у межах того ж кримінального провадження, як і ухвалення ними відповідних судових рішень, не свідчить про наявність обставин, передбачених ст.75 КПК, та не може бути підставою для їх відводу. Незгода сторони із процесуальними рішеннями суду або правовими висновками, викладеними у таких рішеннях, не є доказом упередженості суду.

Висновки або позиції суддів, висловлені у судових рішеннях (як і незгода з судовим рішенням, ухваленим колегією суддів) не можуть бути підставою для відводу, оскільки тлумачення закону у поєднанні з обставинами справи є підґрунтям здійснення правосуддя і у протилежному випадку судді позбавляються можливості на висловлення позиції при розгляді інших подібних справ у подальшому (ухвала Великої Палати Верховного Суду від 13 січня 2021 року у справі №761/16124/15-ц).

Інших обставин, які б об`єктивно свідчили про особисту заінтересованість суддів у результатах розгляду або могли викликати обґрунтований сумнів у їх неупередженості, у заяві про відвід не наведено.

Що стосується заявленого відводу прокурору, то доводи заявників фактично зводяться до незгоди з процесуальною позицією прокурора у цьому кримінальному провадженні та його участю у попередньому апеляційному розгляді. Однак наведені обставини не свідчать про наявність підстав, передбачених ст.77 КПК, які б виключали участь прокурора у цьому кримінальному провадженні.

Будь-яких даних, які б вказували на особисту заінтересованість прокурора у результатах розгляду справи чи інші обставини, що об`єктивно могли б поставити під сумнів його неупередженість, стороною захисту не наведено.

Зазначені у заяві твердження сторони захисту про нібито політично мотивований характер кримінального переслідування мають оціночний та припущений характер, не підтверджені жодними об`єктивними даними та самі по собі не свідчать про наявність обставин, передбачених ст.75 та ст.77 КПК, які могли б викликати сумнів у неупередженості суддів або прокурора.

За таких обставин заява про відвід колегії суддів та прокурора не містить передбачених ст.75 та ст.77 КПК підстав для її задоволення, у зв`язку з чим у задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст.75, 77, 81 КПК, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Заяву про відвід колегії суддів та прокурора залишити без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

_______________ _______________ _______________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3