Справа № 461/2819/22
Провадження № 1-кс/461/1249/26
УХВАЛА

Іменем України

03.03.2026 слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові клопотання ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 05.07.2023 у справі №461/1512/22 (провадження №1-кс/461/3637/23) на майно, що було вилучене під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон «Samsung Galaxy A6» модель №SM-А600FN/DS, серійний номер НОМЕР_1 , IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , з сім-картками з №№ НОМЕР_4 , НОМЕР_5 .

Свої вимоги обґрунтовує тим, що слідчим відділом УСБУ у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000028 від 02.03.2022 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.111, ч.1, 2 ст.436-2, ч.2 ст.114-2 КК України. Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 05.07.2023 у справі №461/1512/22 (провадження №1-кс/461/3637/23) накладено арешт на: мобільний телефон «Samsung Galaxy A6» модель №SM-А600FN/DS, серійний номер НОМЕР_1 , IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , з сім-картками з №№ НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , що належить ОСОБА_4 , який було вилучено 04.07.2023 в ході проведення обшуку за місцем проживання останнього, за адресою: АДРЕСА_1 ., та вказаний мобільний телефон визнано речовим доказом у кримінальному провадженні. Заявник зазначає, що немає жодних даних, що арештований телефон ОСОБА_4 був знаряддям кримінального правопорушення, чи що він зберіг на собі його сліди, чи що він містить інші доказові відомості для даного провадження, чи що він був предметом протиправних дій чи таким, що придбаний у їх результаті. Вказує, що з моменту накладення арешту на вищевказаний мобільний телефон пройшов тривалий період часу, станом на даний час, слідство могло оглянути, зафіксувати і скопіювати всю необхідну інформацію з такого, в тому числі провести усі необхідні слідчі дії, відтак просить клопотання задоволити.

02.03.2026 старший групи у кримінальному провадженні начальник 2-го відділення слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_5 подав клопотання про розгляд клопотання про скасування арешту майна ОСОБА_4 , а саме його особистого мобільного телефону без його участі, щодо задоволення даного клопотання не заперечує.

Відповідно до ст.107 КПК України фіксування судового процесу не здійснювалося у зв`язку з неявкою всіх учасників справи.

Дослідивши матеріали клопотання та надані докази, слідчий суддя дійшов висновку, що дане клопотання необхідно задоволити, з наступних підстав.

Відповідно до приписів статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Частиною другою вказаної статті передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів.

Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Підставами для скасування заходу забезпечення кримінального провадження є такі обставини, що не перевірено та не встановлено наявності належних підстав для арешту майна; відсутні достатні докази, що вказують на вчинення особою чи особами, на майно яких слідчий просить накласти арешт, кримінального правопорушення; не встановлено розмір шкоди та питання щодо наявності цивільного позову, та співрозмірності обмеження права власності; невідповідність клопотання слідчого вимогам ст.171 КПК України; розгляд клопотання слідчого про арешт майна за відсутності власника майна; накладення арешту на майно особи, яка не є підозрюваним у кримінальному провадженні.

Згідно абз.3 п.1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 КПК України, до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

Слідчим відділом Управління СБ України у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000028 від 02.03.2022 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.111, ч.1, 2 ст.436-2, ч.2 ст.114-2 КК України.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 05.07.2023 у справі №461/1512/22 (провадження №1-кс/461/3637/23) накладено арешт на вилучений 04.07.2023, в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , предмет, а саме: мобільний телефон «Samsung Galaxy A6», модель №SM-А600FN/DS, серійний номер НОМЕР_1 , IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , з сім-картками з №№ НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , що належить ОСОБА_4 , з метою збереження речових доказів.

Як зазначає у клопотанні заявник, що і не заперечив слідчий, усі дані з мобільного телефону марки «Samsung Galaxy A6» модель №SM-А600FN/DS, серійний номер НОМЕР_1 , IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , з сім-картками з №№ НОМЕР_4 , НОМЕР_5 мали бути вилучені та скопійовані слідством, в тому числі проведені усі необхідні слідчі дії, відтак відпала необхідність у подальшому його арешті.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що подальший арешт мобільного телефону, є неспіврозмірним завданням кримінального провадження, оскільки порушує право власника на мирне володіння та розпорядження своїм майном, слідчий не заперечив щодо скасування арешту, відтак слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 є обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 170-174, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

клопотання ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна задоволити.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 05.07.2023 у справі №461/1512/22 (провадження №1-кс/461/3637/23), на вилучений 04.07.2023, в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , предмет, а саме: мобільний телефон «Samsung Galaxy A6», модель № SM-А600FN/DS, серійний номер НОМЕР_1 , IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , з сім-картками з №№ НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , що належить ОСОБА_4 .

Зобов`язати уповноважену особу слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області, в рамках кримінального провадження №0000028 від 02.03.2022, негайно повернути мобільний телефон «Samsung Galaxy A6», модель № SM-А600FN/DS, серійний номер НОМЕР_1 , IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , з сім-картками з №№ НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , який було вилучено 04.07.2023 в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 - ОСОБА_4 .

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1