Провадження № 1-кс/734/232/26 Справа № 734/1391/26
У Х В А Л А

іменем України

01 квітня 2026 року селище Козелець

Слідчий суддя Козелецького районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання дізнавача сектору дізнання відділення поліції №1 (с-ще Козелець) Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 про вирішення долі речових доказів у кримінальному провадженні №0000041 від 13.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,-

в с т а н о в и в:

дізнавач сектору дізнання відділення поліції №1 (с-ще Козелець) Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Козелецького районного суду Чернігівської області із клопотанням у якому просить вирішити питання про долю речових доказів у кримінальному провадженні №0000041 від 13.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, шляхом їх знищення. В обґрунтування клопотання вказано, що кримінальне провадження №0000041, закрито постановою дізнавача від 24.02.2025 на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

При цьому дізнавача, звернувшись з даним клопотанням до слідчого судді, посилається на ч.9 ст.100 КПК.

Особа, яка звернулася з клопотанням до суду не прибула, подавши заяву про розгляд справи у її відсутності. Вимоги клопотання підтримує.

Дослідивши клопотання та надані матеріали приходжу до наступного висновку.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Частиною 9 статті 100 КПК України передбачено, що питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.

В пункті 5 частини 1 статті 3 КПК України визначено, що досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Чинний кримінальний процесуальний закон розрізняє поняття «суд» та «слідчий суддя», визначаючи стадії кримінального провадження (досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність) здійснення ними своїх повноважень та належним чином розмежовуючи їх.

З моменту постановлення слідчим постанови про закриття кримінального провадження, досудове розслідування є закінченим, а відтак слідчий суддя позбавлений процесуальних повноважень вирішувати питання про долю речових доказів поза межами досудового розслідування.

Тобто, у випадку, коли кримінальне провадження закрите слідчим, клопотання подане в порядку ст. 100 ч. 9 КПК України про долю речових доказів вирішується судом, а не слідчим суддею.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 15 квітня 2024 року у справі № 554/2506/22 (провадження № 51-4350кмо23).

Беручи до уваги викладене, оскільки кримінальне провадження № 0000041 на теперішній час закрите постановою дізнавача від 24.02.2025 року, а досудове розслідування у кримінальному провадженні є закінченим, до повноважень слідчого судді не відноситься розгляд клопотання про долю речових доказів, в порядку ч. 9 ст. 100 КПК України.

З урахуванням зазначеного, у задоволенні клопотання дізнавача про вирішення питання про долю речових доказів необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 100, 170-174, 369-372 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в

у задоволенні клопотання дізнавача сектору дізнання відділення поліції №1 (с-ще Козелець) Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя