УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2026 Справа №607/4851/26 Провадження №1-кс/607/1840/2026

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання прокурора відділу Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0000088 від 02 березня 2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

В С Т А Н О В И В:

04 березня 2026 року прокурор відділу Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000088 від 02 березня 2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, про накладення арешту на майно, яке було вилучено 02.03..2026 під час проведення огляду місця події біля перехрестя автодороги «M19» та вул. Ярмуша в с. Острів Тернопільського району у ОСОБА_4 , а саме: предмет ззовні схожий на зброю, який поміщено у поліетиленовий мішок, скріплений пломбою №В450396; два предмета ззовні схожі на гільзи, які поміщено у сейф-пакет №CRI1121994, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування.

Подане клопотання мотивоване тим, що групою слідчих СВ відділу поліції №2 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській кримінальному провадженні №0000088 від 02.03.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Встановлено, що 02.03.2026 близько 13 год біля перехрестя автодороги «M19» та вул. Ярмуша в с. Острів Тернопільського району було здійснено зупинку транспортного засобу марки «VOLKSWAGEN TRANSPORTER»жовтого кольору, р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому знаходились ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 . Під час проведення поверхневої перевірки вказаного транспортного засобу було виявлено два предмета схожих на зброю та два предмета схожих на гільзи.

В ході проведення огляду місця події 02 березня 2026 року у період часу з 13 год. 32 хв. по 13 год. 43 хв. біля перехрестя автодороги «M-19» та вул. Ярмуша в с. Острів Тернопільського району у ОСОБА_4 було виявлено та вилучено наступні речі та предмети: предмет ззовні схожий на зброю, який поміщено у поліетиленовий мішок, скріплений пломбою №B450396; два предмета ззовні схожі на гільзи, які поміщено у сейф-пакет №CRI1121994. Надалі, вказані речі та предмети постановою слідчого від 02.03.2026 визнані речовими доказами.

Враховуючи вищевикладене, зокрема те, що вилучене під час огляду місця події майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, а тому з метою збереження речових доказів, ініціатор клопотання просить задовольнити клопотання та накласти арешт на вищевказане майно.

Прокурор в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд клопотання у його відсутності.

Володілець майна ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилася, хоча про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином у встановленому КПК України порядку.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Таким чином слідчий суддя вважає, що розгляд клопотання слід здійснювати без участі осіб, які не з`явилися, хоча про день та час розгляду клопотання були повідомлені належним чином.

Дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Також у відповідності до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Частиною другою цієї статті визначено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення.

Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних прийшов до висновку, що надані суду матеріали є достатніми для застосування у даному кримінальному провадженні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Так, в судовому засіданні встановлено, що слідчими СВ відділу поліції №2 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській кримінальному провадженні №0000088 від 02.03.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Так, у клопотанні прокурора наведено відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, які в сукупності з доданими матеріалами кримінального провадження дають слідчому судді підстави дійти висновку, про вчинення вказаного кримінального правопорушення, що підтверджується долученими до клопотання доказами.

Як вбачається із клопотання, прокурор просить накласти арешт на майно, яке було вилучено під час огляду місця події 02.03.2026, а саме під час поверхневої перевірки у ОСОБА_4 , який перебував у якості пасажира у автомобілі VOLKSWAGEN TRANSPORTER» жовтого кольору, р.н. НОМЕР_1 , що був зупинений біля перехрестя автодороги «M-19» та вул. Ярмуша в с. Острів Тернопільського району, з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні та проведення усіх необхідних експертиз, інших слідчих дій.

03 березня 2026 року постановою т.в.о. слідчого СВ ВП №2 Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_7 майно, яке було вилучено в ході проведення огляду місця події та яке належить ОСОБА_4 , визнано речовим доказом, а саме: мисливська нарізна зброя марки «ТОЗ-8» кал.5,6 мм, № НОМЕР_2 .

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, що передбачено п. 1 ч.2 ст.170 КПК України.

Правилами ч.3 ст.170 КПК України передбачено, що в такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У статті 98 КПК України визначені такі критерії щодо речових доказів: матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони місять ознаки, зазначені у частині першій цієї статті.

Так, у клопотанні наведені відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, які в сукупності з доданими матеріалами кримінального провадження дають слідчому судді підстави дійти висновку, що було вчинено вказане кримінальне правопорушення, що підтверджується долученими до клопотання доказами.

Крім цього, стороною кримінального провадження, яка звернулась з клопотанням, доведено наявність достатніх підстав вважати, що зазначене у клопотанні майно є речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки могли зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи, що вилучене під час проведення огляду місця події майно, належить до категорії майна, що має значення речового доказу у даному кримінальному провадженні, відповідає критеріям зазначеним у ч.1 ст.98, п.1 ч.2, ч.3 ст.170 КПК України, а тому є необхідність у накладені арешту на таке з метою збереження речових доказів до з`ясування всіх обставин кримінального провадження.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини під поняттям необхідності слід розуміти, що втручання відповідає нагальній суспільній необхідності та що воно пропорційне з правомірною метою, яку планується досягти (п.67 справи «ОЛССОН (OLSSON) проти Швеції», п.44 справи «Камензинд проти Швейцарії»).

Негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна слідчим суддею не встановлено. Отже, накладення арешту на вилучені під час проведення огляду місця події речі, відповідають співвідношенню критерію розумності та співрозмірності обмеження права власності та завдань кримінального провадження, з огляду на те, що вказані речі можуть бути використані, як доказ для встановлення обставин у кримінальному провадженні, зокрема задля проведення усіх необхідних експертиз, інших слідчих дій, для встановлення усіх обставин справи.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на вилучене 02.03.2026 під час огляду місця події майно.

Керуючись ст.ст. 98, 167, 170, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора відділу Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0000088 від 02 березня 2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України - задовольнити.

Накласти арешт, шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження, на вилучене 02.03.2026 під час проведення огляду місця події майно, біля перехрестя автодороги «M-19» та вул. Ярмуша в с. Острів Тернопільського району у ОСОБА_4 , а саме на: предмет ззовні схожий на зброю, який поміщено у поліетиленовий мішок, скріплений пломбою №В450396; два предмета ззовні схожі на гільзи, які поміщено у сейф-пакет №CRI1121994.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Копію ухвали надіслати власнику майна.

Роз`яснити, що відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, особи, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1