Справа № 1-і/593/32/2025
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Бережанський районний суд Тернопільської області

"23" грудня 2025 р.

У складі:

Головуючої судді ОСОБА_1

При секретарі судового засідання ОСОБА_2

З участю:

Прокурора ОСОБА_3

Обвинуваченого ОСОБА_4

Захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м.Бережани Тернопільської області клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження та клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 про скасування запобіжного заходу обвинуваченого ОСОБА_4 у кримінальному провадженні за №0000280, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 жовтня 2024 року стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Здолбунів Рівненської області, українця, громадянина України, військовослужбовця - стрільця 1 відділення охорони 2 взводу охорони 1 роти охорони військової частини НОМЕР_1 , з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого, - обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 408 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 подала до суду клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 408 КК України та закриття кримінального провадження №0000280, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 жовтня 2024 року.

Прокурор звернувся до суду із клопотанням про продовження дії запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 у цьому ж кримінальному провадженні строком, до 60 днів.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні підтримала своє клопотання із підстав, наведених у ньому. Також усно просила суд відмовити у задоволенні клопотання прокурора щодо продовження стосовно обвинуваченого дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою з підстав необґрунтованості та недоцільності, скасувати обраний обвинуваченому запобіжний захід.

Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому засіданні клопотання свого захисника підтримав й просив звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ч.5 ст.401 КК України та закрити кримінальне провадження стосовно нього. Також повідомив, що розуміє наслідки закриття провадження з підстав ч. 5 ст. 401 КК України, і що звільнення його від кримінальної відповідальності є не з реабілітуючих підстав. У судовому засіданні також подав письмове клопотання адресоване суду про свій намір (бажання) продовжити військову службу. Стосовно клопотання прокурора щодо продовження стосовно нього (обвинуваченого) дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просив відмовити з підстав, наведених його захисником.

У підготовчому засіданні суду прокурор ОСОБА_3 не заперечив щодо задоволення клопотання захисника обвинуваченого, вважає, що для цього наявні, передбачені законом підстави. Одночасно підтримав своє клопотання стосовно продовження щодо обвинуваченого дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, уточнив, що просить продовжити строк дії такого запобіжного заходу обвинуваченому не на 60 днів, а до набрання чинності ухвалою суду про закриття провадження. Підтвердив, що в обґрунтування клопотання та наявності зазначених у ньому ризиків, не додав до клопотання і не надав суду відповідних доказів.

Суд, розглянувши клопотання захисника обвинуваченого та клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу стосовно обвинуваченого, дослідивши в межах заявлених клопотань надані суду документи, вислухавши з приводу заявлених клопотань позицію учасників кримінального провадження, прийшов до такого.

Згідно із п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст.44 КК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Як вбачається із ч.5 ст. 401 КК України, особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Згідно із ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Положеннями ч. 3 ст.288 КПК України, визначено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст.286 КПК України, звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Встановивши на стадії досудового розслідування підстави для звільнення від кримінальної відповідальності та отримавши згоду підозрюваного на таке звільнення, прокурор складає клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та без проведення досудового розслідування у повному обсязі надсилає його до суду. У разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно положення абз.11 ч.2 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», військовослужбовці, стосовно яких судом постановлено ухвалу про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності на підставі, передбаченій частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, зобов`язані невідкладно, але не пізніше трьох діб після набрання такою ухвалою законної сили, прибути до вказаних в ухвалі військових частин (місць проходження військової служби) для продовження проходження військової служби. З дня прибуття до військових частини (місць проходження військової служби), але не пізніше набрання такою ухвалою законної сили, для таких військовослужбовців військова служба та дія контракту продовжуються, поновлюються виплата грошового і здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення, пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством України.

Із обвинувального акту вбачається, що обвинуваченому ОСОБА_4 інкримінується вчинення кримінального правопорушення, кваліфікованого за ч.4 ст. 408 КК України, скоєне ним за таких обставин:

Солдат ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем, відповідно до вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 9, 11, 12, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю й гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від їх вчинення товаришів по службі, бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, показувати приклад дисциплінованості, неухильного виконання вимог законодавства. Військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України. Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності військовій присязі.

Натомість, солдат ОСОБА_4 , діючи всупереч інтересам служби та наведеним вимогам Статутів Збройних Сил України, став на шлях вчинення злочину (кримінального правопорушення) проти встановленого порядку несення військової служби, за наступних обставин.

06 вересня 2024 року згідно рапорту ОСОБА_4 від 05 вересня 2022 року останньому було дозволено виїзд за межі розташування військової частини до місця проживання у м. Здолбунів Рівненського району Рівненської області у період із 08:00 години 06 вересня 2024 року по 22:00 годину 08 вересня 2024 року.

Однак, надалі з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без відповідних дозволів командирів, начальників та без поважних причин, з метою ухилитись від військової служби старший солдат ОСОБА_6 не прибув із звільнення 09 вересня 2024 року о 08:00 годині на ранкове шикування у місце розташування військової частини НОМЕР_1 , що за адресою: АДРЕСА_2 .

У період з 09 вересня 2024 року ОСОБА_4 перебував поза межами розташування військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) та свої службові обов`язки не виконував, проводячи час на власний розсуд.

Таким чином, військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , всупереч вимог ст. ст. 9, 11, 12, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, з метою ухилення від військової служби, 09 вересня 2024 року о 08 годині 00 хвилин самовільно не прибув у розташування військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) та проводить час на власний розсуд, обов`язки військової служби не виконує по даний час, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 408 КК України - дезертирство, тобто нез`явлення на місце служби, з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану.

Судом також встановлено, що ОСОБА_4 в силу ст.89 КК України раніше не судимий і до кримінальної відповідальності за ст.ст.407,408 КК України не притягувався.

У судовому засіданні 23 грудня 2025 року обвинувачений ОСОБА_4 добровільно звернувся до суду із письмовим клопотанням про намір продовжити військову службу, яке підтримав і просив взяти до уваги при вирішенні клопотання його захисника.

Командир військової частини НОМЕР_2 надав письмову згоду на продовження військової служби в Збройних Силах України солдатом ОСОБА_4 .

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 408 КК України, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, 23 грудня 2025 року звернувся до суду із клопотанням про намір повернутись до військової частини для продовження проходження військової служби, командир військової частини НОМЕР_2 надав письмову згоду на продовження проходження військової служби ОСОБА_4 .

Відповідно до ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, частиною другою статті 284 цього Кодексу.

З огляду на вказане, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.4 ст. 408 КК України, на підставі ч.5 ст. 401 КК України і закриття цього кримінального провадження, у зв`язку з чим клопотання захисника обвинуваченого підлягає до задоволення.

Щодо клопотання сторони обвинувачення про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обраного обвинуваченому ОСОБА_4 , суд зазначає таке.

Згідно положень ч. З ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Судом встановлено таке:

Попередньо обраний судом ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою закінчується о 23 години 59 хвилин 23 грудня 2025 року.

Згідно з ч.1 ст.177 Кримінального процесуального кодексу України метою обрання запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього передбачених законом процесуальних обов`язків, а також перешкоджання спробам переховування від суду та перешкоджання кримінальному провадженню.

Як вбачається з клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , аргументуючи свою позицію, прокурор вважає, що стосовно обвинуваченого наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

За результатами розгляду клопотання прокурора, суд не вважає обґрунтованим клопотання прокурора в частині наявності ризику щодо обвинуваченого, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, - можливість переховування обвинуваченого від суду. Суду не надано і не підтверджено достатньо обставин, які свідчать про можливу наявність мотиву та підстав для переховування обвинуваченого від суду, адже лише суворість покарання, визначеного санкцією ч.4 ст. 498 КК України (від п`яти до дванадцяти років позбавлення волі), не є визначальним суттєвим елементом при оцінюванні такого ризику.

Також, суд не вважає обґрунтованим, зазначений у клопотанні ризик того, що перебуваючи на волі обвинувачений може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином з підстав того, що свідки є відомими обвинуваченому. Прокурором також не наведено конкретних доводів того, що обвинувачений може, як особисто, так і через третіх осіб незаконно впливати на таких осіб з метою дачі ними неправдивих, неповних показів, відмови від раніше даних показів або умисного ухилення від явки до суду, що негативно вплине на судовий розгляд цього кримінального провадження.

Не обґрунтованим є і ризик того, що перебуваючи на волі, обвинувачений може вчинити інше (нове) кримінальне правопорушення. Так, в обґрунтування цього ризику прокурор зазначає, що ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів. Поряд з цим, відомостей про попередні судимості суду не надано і встановлено у судовому засіданні, що на час розгляду цієї справи, обвинувачений ОСОБА_4 не судимий (сторона обвинувачення такий факт визнала і не заперечила).

Також, відповідно до ст. 178 КПК України, суд враховує у даному випадку: вік обвинуваченого. Інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, які б мали суттєве значення й обґрунтовували клопотання прокурора, суду не надано і у судовому засіданні не встановлено.

Отже, суд констатує, що прокурором в обґрунтування свого клопотання не підтверджено той факт, що обвинувачений, усвідомлюючи тяжкість вчиненого злочину і термін покарання, яке йому загрожує, може переховуватися від суду, як на території України, так і за її межами, а також те, що застосований до ОСОБА_4 запобіжний захід відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується та позбавляє можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, ухиленню обвинуваченого від суду та виправдовує подальше тримання обвинуваченого під вартою.

Відповідно до ст.203 КПК України ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження або винесення ухвали про скасування запобіжного заходу в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Отже, суд вважає, що клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому не підлягає до задоволення, оскільки наведені у ньому ризики не підтвердженні у судовому засіданні жодним доказом, а відтак не є обґрунтованими.

Також, зважаючи на вищевикладений висновок суду про доцільність та можливість закриття кримінального провадження стосовно обвинуваченого із наведених підстав, а також висновок суду про необґрунтованість клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд вважає за доцільне скасувати застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою, звільнивши його з-під варти в залі суду.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч.5 ст.401, ч.5 ст.407 КК України, ст.ст.284,286,288,314,369-372 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження - задовольнити.

Обвинуваченого ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України, у зв`язку із добровільним його зверненням із клопотанням до суду про намір повернутися до військової частини для продовження проходження військової служби, на підставі ч.5 ст.401 КК України.

Закрити кримінальне провадження №0000280, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 жовтня 2024 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 408 КК України.

Зобов`язати ОСОБА_4 не пізніше 72 годин з дня набрання цією ухвалою законної сили, прибути до військової частини НОМЕР_2 для продовження проходження військової служби.

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Клопотання сторони захисту про скасування запобіжного заходу - задовольнити.

Запобіжний захід обраний ОСОБА_4 у виді тримання під вартою - скасувати, звільнивши його з-під варти негайно в залі суду.

Повний текст ухвали суду складено 26 грудня 2025 року.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду. На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду на протязі 7 днів з дня її оголошення. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано.

Повний текст ухвали суду складено в межах строків визначених ч.2 ст. 376 КПК України 26 грудня 2025 року.

Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області ОСОБА_1