Справа №760/897/26 1-кс/760/920/26
У Х В АЛ А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2026 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання старшої слідчої в ОВС слідчого управління Головного управління СБ України у місті Києві та Київській області

ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000272, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 серпня 2025 року за підозрою громадянина України ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 111-2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Старша слідча в ОВС слідчого управління Головного управління СБ України у місті Києві та Київській області ОСОБА_3 звернулася до Солом`янського районного суду міста Києва з указаним клопотанням.

В обґрунтування заявленого клопотання зазначила, що слідчими слідчого управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні

№ 0000272, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 серпня 2025 року за підозрою громадянина України ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 111-2 КК України.

Так, ОСОБА_5 за попередньою змовою з невстановленими досудовим розслідуванням особами, в період часу з листопада 2023 року по теперішній час, достовірно знаючи що Російська Федерація (далі - РФ) здійснила збройну агресію проти України, а також той факт, що у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України № 187 від 03 березня 2022 року та Постанови Правління Національного банку України № 18 від 24 лютого 2022 року, з РФ заборонено провадження будь-якої господарської діяльності та валютних розрахунків, а в Україні діє правовий режим воєнного стану, здійснюють пособництві державі-агресору, тобто організацію вчинення умисних дій, спрямованих на допомогу державі-агресору (пособництво), вчинене громадянином України з метою завдання шкоди України шляхом добровільної передачі активів представникам держави-агресора через підконтрольну останнім мовою оригіналу - ООО «Промышленно-инвестиционнная компания «Патриот», а саме передачі товарно-матеріальних цінностей підприємствам державного сектора держави агресора, а саме мовою оригіналу - ГУП ДНР «УГЛЕКАЧЕСТВО».

Крім того, на початку вересня 2024 року, точний час встановити не виявилось за можливе, перебуваючи у невстановленому місці, на виконання попередньої змови щодо пособництва державі-агресору шляхом добровільної передачі матеріальних ресурсів представникам держави-агресора, ОСОБА_5 організував купівлю - продаж та передачу вугілля від (мовою оригіналу) - ООО «Промышленно-инвестиционнная компания «Патриот» на адресу (мовою оригіналу) - Государственное унитарное предприятие ДНР «УГЛЕКАЧЕСТВО», код , зареєстроване у т. зв. «ДНР», за адресою: м. Донецьк, вул. Георгія Димитрова, буд. 2 б.

У ході спілкування між ОСОБА_5 та представником (мовою оригіналу) -

ГУП ДНР «УГЛЕКАЧЕСТВО», останні дійшли згоди щодо кількості поставленого (мовою оригіналу) - ООО «Промышленно-инвестиционнная компания «Патриот» на адресу (мовою оригіналу) - ГУП ДНР «УГЛЕКАЧЕСТВО» вугілля, строків поставки, їх ціни, оплати.

Так, на виконання попередньої злочинної змови, 07 вересня 2024 року, точний час встановити не виявилося за можливе, перебуваючи у невстановленому місці, за вказівкою ОСОБА_5 між ООО «Промышленно-инвестиционнная компания «Патриот» та

ГУП ДНР «УГЛЕКАЧЕСТВО» укладено договір № 08/12-24-ПДВ від 07 вересня 2024 року, в т. ч. НДС 20% - 100 000.00 російських рублів, згідно з яким ООО «Промышленно-инвестиционнная компания «Патриот» поставляє на адресу (мовою оригіналу) - ГУП ДНР «УГЛЕКАЧЕСТВО» вугілля, сума договору складає 500 000, 00 рос. руб.

На виконання указаного договору, 25 жовтня 2024 з особистого рахунку (мовою оригіналу) - ГУП ДНР «УГЛЕКАЧЕСТВО» № , відкритому

ПАО «ПРОМСВЯЗЬБАНК» г. Москва на особистий рахунок (мовою оригінала) - ООО «Промышленно-инвестиционнная компания «Патриот» № здійснено оплату за товар - вугілля по рахунку № 97 у розмірі 500 000, 00 рос. руб., та ООО «Промышленно-инвестиционнная компания «Патриот» поставило на адресу

ГУП ДНР «УГЛЕКАЧЕСТВО» товарно - матеріальні цінності - вугілля.

Таким чином, ОСОБА_5 в період часу з листопада 2023 року по теперішній час, достовірно знаючи що Російська Федерація здійснила збройну агресію проти України, а також той факт, що у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України № 187 від 03.03.2022 та Постанови Правління Національного банку України № 18 від 24.02.2022, з РФ заборонено провадження будь-якої господарської діяльності та валютних розрахунків, а в Україні діє правовий режим воєнного стану, здійснює пособництво державі-агресору, тобто вчиняє умисні дії, спрямовані на допомогу державі-агресору (пособництво), вчинене громадянином України з метою завдання шкоди України шляхом добровільної підготовки та передачі матеріальних ресурсів та інших активів представникам держави-агресора через підконтрольний останньому суб`єкт господарювання ООО «Промышленно-инвестиционнная компания «Патриот», який здійснює господарську діяльність на тимчасово окупованій території, а саме передає матеріальні ресурси у вигляді вугілля підприємствам державного сектора держави агресора.

Таким чином, за викладених вище обставин ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України - пособництво державі-агресору, тобто вчинення умисних дій, спрямованих на допомогу державі-агресору (пособництво), вчинене громадянином України з метою завдання шкоди України шляхом добровільної підготовки та передачі матеріальних ресурсів та інших активів представникам держави-агресора та окупаційній адміністрації держави-агресора.

14 січня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 111-2 КК України.

Санкцією частини першої статті 111-2 КК України передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від десяти до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

14 січня 2026 року в ході проведення обшуку на підставі ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 17 грудня 2025 року у справі № 760/34960/25 за адресою проживання ОСОБА_5 : АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено мобільний телефон iPhone 15 Pro IMEI: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , світлого кольору в захисному чохлі темного кольору, який належить ОСОБА_5 .

Враховуючи вищевикладене на даний час виникла необхідність у накладенні арешту на вказане майно, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Слідча в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, проте, 02 лютого 2026 року подала заяву про розгляд клопотання у її відсутність, в якій просила клопотання задовольнити в повному обсязі.

Власник майна, відповідно до частини другої статті 172 КПК України з метою забезпечення арешту майна, в судове засідання не викликався.

Враховуючи положення частини першої статті 171 КПК України, відповідно до якої клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, слідчий суддя вважає за можливе здійснити розгляд клопотання у відсутність слідчого.

Вивчивши клопотання та дослідивши матеріали додані до клопотання суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до частини першої статті 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Положеннями пункту 7 частини другої статті 131 КПК України та частиною першою статті 170 КПК України визначено, що арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, який забезпечує тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Слідчим суддею встановлено, що слідчими слідчого управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені № 0000272, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 серпня 2025 року за підозрою громадянина України ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 111-2 КК України.

14 січня 2025 року ОСОБА_5 складено та вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 111-2 КК України.

14 січня 2026 року в ході проведення обшуку на підставі ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 17 грудня 2025 року у справі № 760/34960/25 за адресою проживання ОСОБА_5 : АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено мобільний телефон iPhone 15 Pro IMEI: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , світлого кольору в захисному чохлі темного кольору, який належить ОСОБА_5 .

Постановою старшої слідчої в ОВС слідчого управління ГУ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 від 14 січня 2026 вилучений телефон визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000272, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 серпня 2025 року.

Відповідно до вимог статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляд справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Стаття 1 Першого протоколу до європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку, передбаченому статтями 170-173 КПК України, слідчий суддя для прийняття законного та обґрунтованого рішення повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Згідно з частиною другою статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною п`ятою статті 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

У клопотанні слідчої зазначено, що арешт необхідно накласти з метою забезпечення подальшої конфіскації майна як виду покарання.

Так, санкцією частини першої статті 111-2 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої, ОСОБА_5 , має статус підозрюваного у вказаному кримінальному провадженні, та слідчою доведено, що майно, на яке вона просить накласти арешт належить підозрюваному.

Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання псуванню, перетворенню, знищенню, тощо вилученого електронного пристрою може перешкодити кримінальному провадженню, так як відповідно протоколу огляду від 14 січня 2026 року, на вилученому мобільному телефоні містяться фактичні дані, які мають значення для досудового розслідування вказаного кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість клопотання та з метою забезпечення можливої конфіскації вказаного майна підозрюваного як виду покарання, слідчий суддя вважає необхідним накласти арешт на вказане вище майно.

Беручи до уваги викладене, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання.

З огляду на викладене та керуючись статтями 131, 170-173, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було виявлено та вилучено 14 січня 2026 року під час проведення обшуку за адресою проживання ОСОБА_5 , а саме: АДРЕСА_1 , зокрема:

- мобільний телефон iPhone 15 Pro IMEI: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , світлого кольору в захисному чохлі темного кольору.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Київську обласну прокуратуру.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення або отримання її копії, безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1