ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 січня 2026 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу прокурора на ухвалу слідчого судді Соборного районного суду м. Дніпро від 03 листопада 2025 року про відмову в обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8

В СТ А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Соборного районного суду м. Дніпро від 03 листопада 2025 року відмовлено в задоволенні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України.

Мотивуючи вказане рішення слідчий суддя вказує, що стороною обвинувачення не було надано доказів того, що ОСОБА_8 викликалася до органу досудового розслідування для проведення процесуальних дій у визначеному законом порядку, у зв`язку з чим, слідчий суддя не може пересвідчитись, що останній, належним чином повідомлений про виклик. Більш того, матеріали клопотання не містять будь-яких доказів того, що ОСОБА_8 у встановлений процесуальним законом спосіб було повідомлено про підозру у вказаному кримінальному провадженні. Також, органом досудового розслідування не вжито заходів щодо встановлення зареєстрованого місця проживання Ткаченка, членів його родини, наявності в нього мобільного номеру телефону, електронної пошти, жодних відомостей з військово-цивільної адміністрації, відділу ДРАЦС у Донецькій області щодо факту зміни прізвища, одруження, смерті тощо.

На вказане рішення прокурором подана апеляційна скарга, в якій він просить ухвалу слідчого судді скасувати та обрати ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави. Зазначає, що слідчий суддя прийшов до передчасного висновку про відмову в його клопотанні, оскільки матеріали справи містять виклики, а саме оголошення в газеті «Урядовий кур`єр» та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора повідомлення про підозру, повістки про виклик ОСОБА_8 на 20.10.2025, 21.10.2025, 22.10.2025 р. Матеріали кримінального провадження містять всі данні про перебування ОСОБА_8 на окупованій території України.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 17 лютого 2025 року внесені відомості до ЄРДР за №0000074 відносно ОСОБА_8 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України.

ОСОБА_8 підозрюється у колабораційній діяльності, тобто у вчиненні дій спрямованих на впровадження стандартів освіти держави-агресора у закладах освіти.

Місце знаходження підозрюваного на підконтрольній українській владі території не встановлено, за викликом прокурора ОСОБА_9 не прибув та про причини неможливості прибуття не повідомив, постановою прокурора від 22 жовтня 2025 року на підставі ст. 281 КПК України підозрюваного ОСОБА_9 оголошено в регіональний, державний (міждержавний), міжнародний розшук.

Слідчий суддя, відмовив в задоволенні клопотання прокурора, оскільки органом досудового розслідування не вжито жодного заходу щодо належного повідомлення ОСОБА_8 про його виклик до Маріупольської окружної прокуратури Донецької області та/або вручення підозри. Не вжиті заходи щодо встановлення зареєстрованого місця проживання ОСОБА_8 , членів його сім`ї, наявності в нього мобільного номеру телефону, електронної пошти тощо.

На думку слідчого судді, стороною обвинувачення не дотримано передбаченої кримінальним процесуальним законом процедури повідомлення про підозру (ч. 1 ст. 278, ч. 8 ст. 135 КПК України), оскільки повідомлення про підозру на сайті Офісу Генерального прокурора було опубліковане наступного дня після його складання, а в газеті «Урядовий кур`єр» лише через три дні після його складання та без попереднього виконання вимог ч. ч. 1, 2 ст. 135 КПК України, однак колегія суддів вважає, що суддя прийшов до передчасного висновку, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Згідно ч. 1 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту повідомлення особі про підозру до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотанням про закриття кримінального провадження або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Положеннями ч. 1 ст. 20 КПК України визначено, що підозрюваний, обвинувачений, виправданий, засуджений має право на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватися правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію.

Частиною першою ст. 133 КПК України визначено, що слідчий, прокурор під час досудового розслідування має право викликати підозрюваного, свідка, потерпілого або іншого учасника кримінального провадження у встановлених цим Кодексом випадках для допиту чи участі в іншій процесуальній дії.

Відповідно до положень абз. 1 ч. 8 ст. 135 КПК України встановлено, що повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Абзацом другим ч. 8 ст. 135 КПК України визначено, що особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Як вбачається з матеріалів клопотання прокурора, 16 жовтня 2025 року, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, ОСОБА_8 повідомлений про підозру у відповідності та у спосіб, передбачений діючим кримінальним процесуальним законодавством України (опубліковано повідомлення про підозру на веб-сайті Офісу Генерального прокурора від 16 жовтня 2025 року та в газеті «Урядовий кур`єр» №186 від 16 жовтня 2025 року, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження.

16 жовтня 2025 року, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, ОСОБА_8 повідомлений про підозру у відповідності та у спосіб, передбачений діючим кримінальним процесуальним законодавством України (опубліковано повідомлення про підозру на веб-сайті Офісу Генерального прокурора від 16 жовтня 2025 року та в газеті «Урядовий кур`єр» №186 від 16 жовтня 2025 року, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження.

Враховуючи той факт, що місце знаходження підозрюваного на підконтрольній українській владі території не встановлено, за викликом останній не прибув та про причини неможливості прибуття не повідомив, постановою від 22 жовтня 2025 року на підставі ст. 281 КПК України підозрюваного ОСОБА_8 оголошено в регіональний, державний (міждержавний), міжнародний розшук.

Наявність обґрунтованої підозри пред`явленої ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: повідомленням про вчинене кримінальне правопорушення та рапортом про протиправне діяння ОСОБА_8 ; протоколом огляду від 14.02.2025 року; протоколом огляду від 17.02.2025 року; протоколом огляду мережі інтернет від 29.08.2025 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом впізнання від 18.09.2025 за участю свідка ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом впізнання від 18.09.2025 за участю свідка ОСОБА_11 ; іншими матеріалами досудового розслідування в загальній сукупності.

Факт перебування підозрюваного ОСОБА_8 на тимчасово окупованій території України підтверджується: інформацією з Головного центру обробки спеціальної інформації ДПСУ про те, що ОСОБА_8 державний кордон України та лінію розмежування з тимчасово окупованою територію України не перетинав; загальною сукупністю матеріалів досудового розслідування, які дають обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_8 перебуває на тимчасово окупованій території України.

Також, під час досудового розслідування встановлені ризики, передбачені ч.1, 2 , 5 ст. 177 КПК України.

Про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, саме ризик переховуватись від органів досудового розслідування та/або су свідчать такі обставини:

- тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання йо винним у кримінальному правопорушенні, в якому він підозрюється (відповідно до ст. 12 КК України вказане кримінальне правопорушення відноситься до категорії тяжких злочинів). Санкція ч. 2 ст. 111 КК України передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк 15 років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна.

- вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального

- неприбуття на виклик до прокурора та не повідомлення прокурору про причини та неможливість прибути, що свідчить про те, що підозрюваний на цей час вже переховується від органу досудового розслідування;

- спосіб вчинення злочину (вчинено умисно, під час воєнного стану, що мас негативні наслідки для всієї територіальної громади та держави України в цілому, знаходиться на тимчасово окупованій території співпрацюючи з окупаційною адміністрацією, що з великою часткою ймовірності спонукатиме його до втечі у разі обрання більш м?якого запобіжного заходу).

Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, або вчинити інше кримінальне правопорушення свідчить:

- тимчасова окупація території України, а саме м. Донецьку, Донецької області, що дає йому можливість продовжувати займати вказану посаду, діяти на користь окупаційній адміністрації в супереч суверенітетові України та унеможливлює реальне відбування покарання, яке може бути призначене останньому у разі його засудження за цей злочин;

- поведінка підозрюваного ОСОБА_8 , а саме у його добровільному зайнятті вказаної посади та виконанні покладених на нього обов?язків у взаємодії з державою-агресором створеному на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора.

Також, в разі деокупації Маріупольського району Донецької області, підозрюваний буде намагатися знищити документи, які підтверджують зайняття ним посади.

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 КК України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього кодексуц застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої статті - тримання під вартою.

Згідно з абз. 7 ч. 4 ст. 183 КПК України при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, Верховною Радою України державою-агресором, розмір заставі не визначається.

З огляду на вище викладені докази, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення застави відносно ОСОБА_8 слід задовольнити в повному обсязі, а ухвалу слідчого судді скасувати.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 193, 309, 404 - 407, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Соборного районного суду м. Дніпро від 03 листопада 2025 року про відмову в обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 скасувати.

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення застави відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави.

На підставі ч. 6 ст. 193 КПК України розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою після затримання особи і не пізніш, як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді