ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3137/25 Справа № 185/2507/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретарів судового засідання ОСОБА_5 , ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

представника потерпілого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Дніпровського апеляційного суду кримінальне провадження № 0000087 від 14 лютого 2019 року за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні заступника начальника відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_10 на вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 липня 2025 року, яким:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Тернівка Дніпропетровської області, громадянина України, з неповною вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, працюючого директором ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

визнано не винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 367 Кримінального кодексу України (далі КК) та виправдано на підставі п.3 ч.1 ст. 373 КПК України (далі КПК) у зв`язку з недоведеністю, що в його діянні є склад цього кримінального правопорушення.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід щодо ОСОБА_8 не застосовувався.

Процесуальні витрати за проведення судових експертиз у справі у розмірі 102753,59 грн. ухвалено віднести на рахунок держави.

В С Т А Н О В И Л А:

Органом досудового розслідування у відповідності до зміненого 22.04.2025 прокурором в порядку ст. 338 КПК обвинувачення, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 367 КК, тобто в неналежному виконанні службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки державним інтересам територіальній громаді міста Павлоград Дніпропетровської області в особі ІНФОРМАЦІЯ_3 на суму 541 538,03 гривень та 231 406,12 гривні.

Так, ОСОБА_8 , будучи співзасновником ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (90%), згідно з наказом № 1 від 08.12.2015 та відповідно до рішення учасників Товариства з обмеженою відповідальністю « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (далі ТОВ ІНФОРМАЦІЯ_2 ) від 08.12.2015, з 08.12.2015 був призначений та працює на посаді директора ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ( НОМЕР_1 ).

Згідно зі Статутом ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », затвердженим загальними зборами учасників товариства від 09.08.2018, директор ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_8 був виконавчим органом товариства та був наділений наступними правами та обов`язками: здійснювати керівництво усією поточною діяльністю Товариства, без довіреності здійснювати дії від імені Товариства, представляти інтереси Товариства перед третіми особами, приймати рішення про укладення, зміну, розірвання будь-яких правочинів на суму, що є нижчою або дорівнює 500 000 грн., видавати довіреності на виконання від імені Товариства дій, відкривати в кредитних установах поточні, депозитні, валютні та інші рахунки Товариства, приймати на роботу та звільняти з роботи працівників Товариства та інше.

Таким чином директор та співзасновник ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_8 , з 09.12.2015 постійно обіймаючи на підприємстві приватного права посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, тобто, згідно з ч. 3 ст. 18 КК будучи службовою особою, вчинив кримінальні правопорушення в сфері службової діяльності та проти власності при наступних обставинах.

12.07.2018 між ІНФОРМАЦІЯ_3 в особі начальника управління ОСОБА_9 та ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в особі директора ОСОБА_8 укладено договір № 252 на виконання робіт по об`єкту «Реконструкція пров. Голубицького в м. Павлоград» із врахуванням додаткових угод №1 від 26.09.2018, №2 від 15.11.2018, №3 від 27.11.2018, №4 від 10.04.2019 на загальну суму 3 005 369,04 грн.

Умовами вищевказаного договору, з урахуванням додаткових угод, передбачено, зокрема:

- згідно з п. 1.1 Підрядник зобов`язується протягом 2018 року виконати для Замовника роботи по об`єкту «Реконструкція пров. Голубицького в м. Павлоград», ДК 021:2015: 45230000-8 Будівництво трубопроводів, ліній зв`язку та електропередач, шосе, доріг, аеродромів і залізничних доріг; вирівнювання поверхонь, та з урахуванням ДСТУ Б.Д.1.Г1:2013 «Правила визначення вартості будівництва» відповідно до проекту, а Замовник - прийняти та оплатити роботу.

- згідно з п. 2.1. Підрядник виконує роботи, відповідно до проектно-кошторисної документації Замовника діючих норм та стандартів будівництва.

- згідно з п. 3. Ціна за договором становить 3 027 057,14 грн., в тому числі ПДВ 504 509,53 грн.

У період з серпня 2018 року по грудень 2018 року, ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », виконало частину будівельних робіт по договору № 252 від 12 липня 2018 року із «Реконструкція пров. Голубицького в м. Павлоград».

В свою чергу директор ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_8 в період часу з 12.07.2018 по 31.08.2018, неналежно виконуючи свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, під час виконання робіт по договору № 252 від 12.07.2018 із «Реконструкція пров. Голубицького в м. Павлоград» не перевірив якість використаних будівельних матеріалів, їх відповідність проектним рішенням та вимогам, що встановлені в Національному Стандарті ДСТУ Б В.2.7-145:2008 «Будівельні матеріали», та 31 серпня 2018 року підписав акт № 3 приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2018 року за договором №252 від 12.07.2018, в якому були зазначені будівельні матеріали, які не відповідають проектним рішенням та вимогам, що встановлені в Національному Стандарті ДСТУ Б В.2.7-145:2008 «Будівельні матеріали», а саме: бруківка «Старе місто» товщиною 60 мм в об`ємі 1604,89 квадратних метрів на загальну суму 541 538,03 гривень.

Оплата за вказаним Актом № 3 приймання виконаних будівельних робіт по формі КБ-2в за серпень 2018 року була проведена ІНФОРМАЦІЯ_4 28.09.2018 в сумі 989 072,62 гривень на рахунок ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » відповідно до платіжного доручення № 18 від 26.09.2018, тим самим спричинено тяжкі наслідки інтересам ІНФОРМАЦІЯ_3 у вигляді матеріальної шкоди на суму, яка більше ніж в 250 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, а саме 541 538,03 гривень.

Крім того директор ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_8 в період часу з 12.07.2018 по 28.11.2018, неналежно виконуючи свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, під час виконання робіт по договору № 252 від 12.07.2018 із «Реконструкція пров. Голубицького в м. Павлоград» не перевірив якість використаних будівельних матеріалів, їх відповідність проектним рішенням та вимогам, що встановлені в Національному Стандарті ДСТУ Б В.2.7- 145:2008 «Будівельні матеріали», та 28 листопада 2018 року підписав акт № 4 приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2018 року за договором №252 від 12.07.2018, в якому були зазначені будівельні матеріали, які не відповідають проектним рішенням та вимогам, що встановлені в Національному Стандарті ДСТУ Б В.2.7-145:2008 «Будівельні матеріали», а саме: бруківка «Старе місто» товщиною 60 мм в об`ємі 685,79 квадратних метрів на загальну суму 231 406,12 гривень.

Оплата за вказаним Актом № 4 приймання виконаних будівельних робіт по формі КБ-2в за листопад 2018 року була проведена УКГБ ПМР ЗО. 11.2018 в сумі 444 304,35 гривень на рахунок ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » відповідно до платіжного доручення № 24 від 27.11.2018, тим самим спричинено тяжкі наслідки інтересам ІНФОРМАЦІЯ_3 у вигляді матеріальної шкоди на суму, яка більше ніж в 250 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, а саме 231 406,12 гривень.

Обґрунтовуючи свої висновки про необхідність виправдання ОСОБА_8 у зв`язку із недоведеністю, що в його діянні є склад кримінального правопорушення, передбачений ч.2 ст. 367 КК, суд першої інстанції послався на те, що у справі не було визначено розмір матеріальних збитків, що згідно вимог кримінально-процесуального законодавства та диспозицією ч.2 ст. 367 КК є обов`язковим елементом; в обвинувальному акті не зазначено нормативний акт, яким визначається компетенція службової особи, як наслідок і обов`язки, покладені на обвинуваченого ОСОБА_8 цим актом; не вказано норму закону, що охороняє права, свободи та інтереси окремих громадян, державі чи громадські інтереси або інтереси окремих юридичних осіб, яку б порушив ОСОБА_8 внаслідок можливого недбалого ставлення до визначених обов`язок.

Також судом зазначено, що пред`являючи ОСОБА_8 обвинувачення в останній редакції за ч.2 ст.367 КК, за наявності наведеного обсягу та змісту доказів, встановлених обставин події, прокурор допустився витлумачення діяння обвинуваченого в спосіб, який співпадає з його неправильним розумінням складу злочину, передбаченого ч.2 ст.367 КК та суперечить точному змісту закону.

В апеляційній скарзі прокурор зазначає про незаконність вироку суду у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження, допущеними судом першої інстанції істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що вплинули на незаконність вирішення питання про виправдання ОСОБА_8 .

Посилається, що висновки суду про відсутність в діянні ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК базуються на показаннях самого обвинуваченого, які суперечать матеріалам кримінального провадження і доказам, які були зібрані органом досудового розслідування, яким судом надано невірної оцінку.

Обвинувачений ОСОБА_8 пояснив, що бруківка, яка використовувалася підприємством під час виконання робіт за договором №252 від 12.07.2018, була закуплена у ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_5 ». Вказаний постачальник бруківки надав на неї всі необхідні паспорти відповідності ДСТУ, які обвинувачений у повному обсязі надав в ІНФОРМАЦІЯ_3 , чим підтвердив належну якість продукції.

На підставі ухвали слідчого судді Індустріального районного суду від 12.04.2019 Управляння комунальним господарством надало правоохоронцям оригінали договору № 252 та додатки до нього на 408 аркушах, серед яких були і всі паспорти відповідності, про що свідчить додаток до протоколу тимчасового доступу до речей та документів від 11.05.2019. За вказаною ухвалою всі зазначені документи, що відносяться до вказаних договірних зобов`язань, слідчим органам передав головний спеціаліст - юрист Управління, а отримав прокурор ОСОБА_7 11.05.2019.

Однак вказане твердження не відповідає дійсності та суперечить дослідженим матеріалам кримінального провадження. Так, відповідно до протоколу тимчасового доступу до речей та документів від 11.05.2019 паспорти відповідності на бруківку «Старе місто» не вилучалися. Також допитаний в судовому засіданні представник потерпілого не підтвердив надання ОСОБА_8 паспортів відповідності на бруківку «Старе місто» під час виконання умов договору № 252 від 12.07.2018 на виконання робіт по об`єкту «Реконструкція пров. Голубицького в м. Павлоград».

Під час досудового розслідування після повідомлення про зміну підозри ОСОБА_8 захисником надано слідчому належним чином не завірені копії паспортів щодо плит тротуарних вібропресованих «Старе місто». Оригінали вказаних паспортів не надавалися та судом не досліджувалися. Таким чином, обвинувачений з метою уникнення відповідальності намагається ввести в оману суд про вжиття ним заходів щодо забезпечення якості будівельних матеріалів під час виконання робіт. Вказані обставини судом проігноровано та їм не надано оцінку.

Крім того прокурор зазначає, що під час судового розгляду не було встановлено, чи дійсно ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » надавало ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » паспорти щодо плит тротуарних вібропресованих « ІНФОРМАЦІЯ_6 » та не перевірено їх достовірність.

Надаючи аналіз доказам у кримінальному провадженні суд зазначив, що висновок комплексної судової товарознавчої та будівельно-технічної експертизи № 3017/3018-19 від 06.02.2020 та висновок експерта за результатами проведення додаткової судової будівельно-технічної експертизи № 451/452-21 складений 16.03.2021 не узгоджується з іншими доказами у кримінальному провадженні та суперечить їм. Визнав їх неналежними та не прийняв їх як докази у кримінальному провадженні, при цьому не зазначив, яким чином вказані висновки експертів не узгоджуються з іншими доказами та з якими саме доказами вони не узгоджуються.

Приймаючи рішення про неналежність висновку комплексної судової товарознавчої та будівельно-технічної експертизи № 3017/3018-19 від 06.02.2020 та висновку експерта за результатами проведення додаткової судової будівельно-технічної експертизи № 451/452-21 від 16.03.2021, суд посилався на висновок експерта № 248-23 за результатами проведення судової економічної експертизи від 24.11.2023 та надав йому оцінку.

Відповідно до висновку експерта № 248-23 від час проведення судової економічної експертизи на адресу судді ІНФОРМАЦІЯ_7 направлено лист з клопотанням експерта про надання додаткових матеріалів, необхідних для виконання експертизи. У відповідь на вказане клопотання експерта такі документи не надходили.

При цьому судом не було повідомлено сторону обвинувачення про надходження клопотання експерта про надання додаткових матеріалів, в результаті чого сторона обвинувачення була позбавлена можливості вжити заходів щодо надання вказаних експертом додаткових матеріалів.

Крім того вже після отримання висновку експерта № 248-23, судом відмовлено прокурору у наданні дозволу на тимчасовий доступ до документів зведеного бухгалтерського обліку ТОВ ІНФОРМАЦІЯ_2 » у розрізі контрагентів та договорів щодо придбання, оприбуткування, списання матеріалів та устаткування у зв`язку з виконанням умов за договорами № 252, чим допущено неповноту судового розгляду.

Відповідно до п. 4.10. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, якщо експерт порушив клопотання про надання йому додаткових матеріалів, але протягом сорока п`яти календарних днів не отримав відповіді, він письмово повідомляє орган (особу), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), про неможливість надання висновку. Таким чином, саме висновок № 248-23 за результатами проведення судової економічної експертизи від 24.11.2023 є неналежним та недопустимим доказом.

У тексті вироку суд зазначає, що з огляду на наявні паспорти якості бруківки, обвинувачений ОСОБА_8 об`єктивно не мав реальної можливості впливати на процес виробництва бруківки та контролювати її відповідність вимогам ДСТУ. При цьому під час судового розгляду не досліджувалися належним чином завірені копії та оригінали паспортів якості бруківки.

Висновок суду про те, що в обвинувальному акті не зазначено, який пункт своїх службових обов`язків, наказів, правил, розпоряджень, законів, тощо, було порушено ОСОБА_8 , що призвело б до вчинення ним службової недбалості із завданням матеріальної шкоди - суперечить дослідженим під час судового розгляду доказам, а саме:

- статуту ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », затверджений загальними зборами учасників товариства від 09.08.2018, відповідно до якого директор ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_8 був наділений правами та обов`язками: здійснювати керівництво усією поточною діяльністю Товариства, без довіреності здійснювати дії від імені Товариства, представляти інтереси Товариства перед третіми особами, приймати рішення про укладення, зміну, розірвання будь-яких правочинів на суму, що є нижчою або дорівнює 500 000 грн., видавати довіреності на виконання від імені товариства дій, відкривати в кредитних установах поточні, депозитні, валютні та інші рахунки Товариства, приймати на роботу та звільняти з роботи працівників Товариства та інше;

- договору № 252 на виконання робіт по об`єкту «Реконструкція пров. Голубицького в м. Павлоград» із врахуванням додаткових угод №1 від 26.09.2018, №2 від 15.11.2018, №3 від 27.11.2018, №4 від 10.04.2019 на загальну суму 3 005 369,04 грн, відповідно до якого ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » зобов`язується протягом 2018 року виконати для Замовника роботи по об`єкту «Реконструкція пров. Голубицького в м. Павлоград», ДК 021:2015: 45230000-8 Будівництво трубопроводів, ліній зв`язку та електропередач, шосе, доріг, аеродромів і залізничних доріг; вирівнювання поверхонь, та з урахуванням ДСТУ Б.Д. 1.1-1:2013 «Правила визначення вартості будівництва» відповідно до проектно-кошторисної документації Замовника діючих норм та стандартів будівництва.

Таким чином, дослідженими під час судового розгляду доказами встановлено, що ОСОБА_8 неналежним чином виконані службові обов`язки, які покладені на нього статутом ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та умовами договору № 252.

У тексті вироку суд зазначив, що особі не може ставитися в провину службова недбалість тоді, коли підготовлені товариством документи перевірялися, погоджувалися, супроводжувалися і затверджувалися державними органами, тому такі дії не можуть ставитися ОСОБА_8 у провину та, відповідно, передбачати відповідальність останнього за ч. 2 ст. 367 КК, що узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом у Постанові від 23.06.2020 року у справі № 159/3738/16-к.

На думку прокурора посилання суду на вказану правову позицію є неналежним та таким, яке вирвано з контексту, оскільки у справі № 159/3738/16-а в самому обвинуваченні орган досудового розслідування вказував про неправомірне прийняття міською радою рішення про погодження запропонованого тарифу постачання теплової енергії без перевірки правильності та обґрунтованості розрахунку останнього.

Крім того прокурор вказує, що НАБУ здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000535 від 14.10.2024 за підозрою судді ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК за фактом отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_8 за винесення виправдувального вироку щодо нього.

Враховуючи положення ст. 409 КПК у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням судом закону України про кримінальну відповідальність та зловживання впливом, прокурор просить вирок ІНФОРМАЦІЯ_8 від 25.07.2025, яким ОСОБА_8 визнано не винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 367 КК скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши:

- прокурора, який підтримав вимоги поданої ним апеляційної скарги, просив їх задовольнити, вирок ІНФОРМАЦІЯ_8 від 25.07.2025 про виправдання ОСОБА_8 скасувати та призначити новий розгляду суді першої інстанції;

- обвинуваченого, який заперечував проти задоволення апеляційних вимог прокурора, вважав вирок суду законним та обґрунтованим;

- представника потерпілого, який підтримав апеляційну скаргу прокурора;

перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно зі ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Суд зобов`язаний неухильно дотримуватися вимог Конституції України, міжнародних договорів, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, тобто з урахуванням рішень Конституційного Суду України та практики Європейського суду з прав людини, ст.62 Конституції України (презумпція невинуватості) та ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Тобто, дотримуючись засади змагальності та виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений статтею 92 КПК, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Колегією суддів встановлено, що доводи прокурора під час перевірки матеріалів кримінального провадження не підтвердилися, а тому не має підстав вважати помилковими висновки суду першої інстанції з огляду на таке.

Так, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК не визнав та пояснив, що під час досудового розслідування він повідомляв слідчого та прокурора про те, що бруківка, яка використовувалася його підприємством під час будівельних робіт у м.Павлограді на виконання договору підряду № 252 від 12.07.2018 була закуплена у ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_5 ». Постачальник бруківки надав на неї всі необхідні паспорти відповідності ДСТУ, які він у повному обсязі надав в ІНФОРМАЦІЯ_9 , підтверджуючи належну якість продукції, за допомогою якою виконувалися договірні обов`язки.

На підставі ухвали слідчого судді Індустріального суду від 12.04.2019 Управляння комунальним господарством надало органу досудового розслідування оригінали договору №252 та додатки до нього на 408 аркушах, серед яких були всі паспорти відповідності, про що свідчить додаток до протоколу тимчасового доступу до речей та документів від 11.05.2019. Всі ці документи, що відносяться до вказаних договірних зобов`язань, слідчим органам передав головний спеціаліст юрист Управління, а отримав прокурор ОСОБА_7 ще 11.05.2019.

19.03.2021 повторно стороною захисту на адресу слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_11 були надані всі паспорти відповідальності, а копію клопотання про їх долучення, з підписом слідчого про отримання, надано суду.

Зазначив, що бруківку він відбирав відповідно зазначеним умовам замовника. Вважає, що слідчим навмисно не були надані експерту паспорта якості під час призначення та проведення в період досудового розслідування експертиз у справі, а також під час судового розгляду провадження, аби спотворити експертні висновки та сфальсифікувати кримінальне провадження, оскільки підозра відносно нього була змінена слідчим саме 22.03.202, тобто після повторного надання паспортів якості на бруківку слідчим органам.

Згідно умов Договору №256 він не відповідав за якість бруківки - фігурних елементів мостіння « ІНФОРМАЦІЯ_6 », а зобов`язаний був гарантувати надійність і якість виконаних робіт з реконструкції об`єкту міста Павлоград (п.2.4 Договору), що ним і було зроблено під час прийняття замовником виконаних робіт та фіксації їх повного виконання. Це підтверджується, окрім документальних матеріалів, ще й тим фактом, що ані під час досудового розслідування, ані під час судового розгляду справи з боку міської ради будь-які претензій до його підприємства з приводу виконаних робіт були відсутні.

Вказав, що не займається виготовленням та реалізацією бруківки, і згідно до Договору не відповідає за якість матеріалів. Крім того, якщо дійсно такі недоліки були виявлені інженером технічного нагляду, який діяв як представник Замовника, або ж з його вини не були виявлені через неналежне виконання останнім своїх обов`язків згідно Договору № 256, то відповідати за це має саме особа, яка здійснювала технічний нагляд, а не він. Всі зазначені в підписаних актах матеріали, устаткування та роботи були ним закуплені та встановлені на будівельних об`єктах у суворій відповідності із умовами договорів. Усі витрати на виконання укладених із замовником договорів вчинялися ним у межах погодженого кошторису, а суми витрат погоджувалися із замовником будівельних робіт.

Окрім коштів замовника, з метою виконання робіт у строк та до Дня міста Павлограда, з огляду на те, що замовник із ним розраховувався невчасно, він також був вимушений брати кредит та більше 200 000 грн. власних коштів витрачати на придбання будівельних матеріалів особисто. Він, як підприємець, здійснює свою підприємницьку діяльність на свій власний ризик, а тому та сума, яка інкримінується як завдання ним збитку, та стосується тільки різниці у вартості товарів під час їх закупівлі та кінцевої вартості, з урахуванням доставки матеріалів, їх завантаження та розвантаження, установки, налагодження тощо не повинна розглядатися, як збиток державі або громаді, оскільки він не порушив фінансові зобов`язання та не вийшов за межі смети у вказаних Договорах.

Звернув увагу, що сертифікація в Україні здійснюється відповідно до ЗУ «Про технічні регламенти та оцінку відповідності» від 15.01.2015 № 124-УІІІ (далі Закон № 124). Так, за ч.1 ст.1 Закону № 124 сертифікація підтвердження відповідності третьою стороною, яке стосується продукції, процесів, послуг, систем або персоналу.

З 01.01.2018 сертифікація в Україні є необов`язковою. Відповідно до наказу ІНФОРМАЦІЯ_10 від 26.01.2018 № 93, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_11 16.02.2018 за № 194/31646, про визнання такими, що втратили чинність, деяких наказів, скасовано накази ІНФОРМАЦІЯ_12 , ІНФОРМАЦІЯ_13 та ІНФОРМАЦІЯ_10 , які регламентували положення обов`язкової сертифікації. Тому багато виробників можуть виготовляти свою продукцію без наявності сертифіката відповідності.

Допитаний судом першої інстанції представник потерпілого ОСОБА_9 пояснив, що потерпіла сторона, як замовник робіт, ніколи не мав, не має і не буде мати до обвинуваченого та очолюваного ним підприємства жодних претензій у зв`язку з повним, належним і своєчасним виконанням останнім усіх умов договорів реконструкції. 12.07.2018 між ІНФОРМАЦІЯ_3 та ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » було укладено договір № 252 на виконання робіт по об`єкту «Реконструкція пров. Голубицького в м. Павлоград» із врахуванням додаткових угод та 10.12.2018 укладено договір № 486 на виконання робіт по об`єкту «Реконструкція дитячого парку в м. Павлоград» із врахуванням додаткової угоди. Усі роботи та матеріали, що вказані у підписаних сторонами актах були проведені, обладнання і устаткування поставлене та змонтовано, а будівельні роботи в цілому завершені належним виконанням з боку підрядника без перевищення сум, визначених узгодженим кошторисом і без відхилення від проектної документації.

Перед підписанням акту виконаних робіт об`єкти перевірили спеціалісти відділу ремонту та будівництва міста, які не знайшли жодних порушень. Крім того до процесу був залучений інженер на підставі окремого договору, до обов`язків якого входила перевірка якості виконаних робіт, в тому числі і якості матеріалів. Після надання акту виконаних робіт замовником, на підприємство ОСОБА_8 перераховувались кошти за виконані роботи.

Вказав, що керівництво міста та жителі міста Павлограда вдячні підприємству ОСОБА_8 за фактично проведений капітальний ремонт Дитячого Парку та провулку у центральній частині міста, де наразі щодня збираються мешканці та гості міста, проводять дозвілля, грають з дітьми, відпочивають тощо.

Свідок ОСОБА_12 суду повідомив, що працює інженером ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_14 », яке на підставі відповідного договору розробляла проект. Після розробки проекту, його перевіряв експерт державної експертизи. Далі проект був переданий замовнику та після його підтвердження все пішло в роботу.

Свідок ОСОБА_13 суду першої інстанції показала, що працює начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 . Будучи начальником відділу вона виїжджала на об`єкт, подивитись хід виконаних робіт, оскільки їй було цікаво, як працює сторона договору та чи буде все зроблено естетично. Також вона перевіряла на відповідність договору акт виконаних робіт, який підписаний із технічним наглядом. Її відділ перевіряє, щоб ціна не була вищою, ніж визначено договором, оскільки акт виконаних робіт є підставою для виплати грошових коштів. За наслідками перевірок будь-яких порушень, невідповідностей, браку чи зауважень встановлено не було.

Допитана місцевим судом експерт ОСОБА_14 суду пояснила, що вона має кваліфікацію судового експерта за спеціальностями: 10.6, 10.7, 10.10., та не має кваліфікації з приводу товарознавчих питань та з питань господарській діяльності.

В 2020 році проводилася будівельна-технічна експертиза №3017/3018-19 від 06.02.2020, до складу комісії експертів якої вона входила. Експертиза проводилась тільки в питаннях різниці вартості будівельних матеріалів та устаткування між вартістю будівельних матеріалів, зазначених в актах виконаних робіт, та ринковою вартістю використаних будівельних матеріалів згідно договорів № 252 від 12.07.2018 та № 486 від 10.12.2018. Зазначила, що в розпорядженні експертів були матеріали кримінального провадження, які надала сторона обвинувачення. Фінансова та бухгалтерська документація підрядника не досліджувалася, оскільки слідчим не надавалася. Матеріальні збитки, розмір шкоди не визначалися взагалі. Як і не встановлювалась невідповідність проектної документації, недоліки, неповнота виконаних робіт, тощо.

Експерт ОСОБА_15 в судовому засіданні суду першої інстанції підтримала у повному обсязі висновок експерта № 248-23, складений нею за результатами проведення судової економічної експертизи. Зазначила, що має кваліфікацію судового експерта за спеціальностями 11.1, 11.2. На її запит не було надані необхідні додаткові матеріали та документи. В обсязі наданих на дослідження матеріалів не можливо було відповісти на питання щодо документального підтвердження вказаного у обвинувальному акті розміру завданої ІНФОРМАЦІЯ_15 в особі ІНФОРМАЦІЯ_16 матеріальної шкоди шляхом завищення вартості обсягів виконаних робіт, оскільки навіть у попередніх експертизах були відсутні необхідні вихідні данні. Нею були зроблені відповідні висновки на підставі наданих судом матеріалів кримінального провадження.

Крім допиту обвинуваченого, свідків та експертів судом першої інстанції також були досліджені надані стороною обвинувачення на підтвердження винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК наступні письмові докази:

- договір № 252 від 12.07.2018 на виконання робіт по об`єкту «Реконструкція пров. Голубицького в м.Павлоград» з додатковими угодами № № 1,2,3,4 (т.8 а.п.5-22);

- договір № 486 від 10.12.2018 на виконання робіт по об`єкту «Реконструкція дитячого парку в м.Павлоград». Коригування, з додатками та додатковою угодою № 1 (т. 9 а.п.11-19);

- договір № 143 від 03.04.2018 на виконання робіт по об`єкту «Реконструкція дитячого парку в м. Павлоград» з додатками (т.5 а.с.1-13);

- видаткові накладні на отримання товару ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (т.3 а.п.145-149, т.7 а.п.220-246);

- підсумкова відомість ресурсів до локального кошторису №2-1-1 загальнобудівельні роботи на 4 арк. до договору № 252 від 12.07.2018 (т. 8 а.п.200-203);

- підсумкова відомість ресурсів до локального кошторису № 4-1-1 електромонтажні роботи роботи до договору № 252 від 12.07.2018 (т. 8 а.п.206-209);

- підсумкова відомість ресурсів до локального кошторису № 5-1-1 мережі інтернету до договору № 252 від 12.07.2018(т. 8 а.п.210-211);

- договірна ціна на будівництво «Реконструкція дитячого парку в м. Павлоград. Коригування», локальний кошторис на придбання устаткування, меблів та інвентарю № 2- 1-4 до договору № 486 від 10.12.2018 (т. 9 а.п.191);

- додатки до договору №486 від 10.12.2018 на 2 арк. (план фінансування, графік виконання робіт (т. 9 а.п.164-165);

- акти № 1, № 2, № 3 виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в за договором № 486 від 10.12.2018 (т. 15 а.п.55-57, 67-70, т. 9 а.п.216-217);

- висновок експертів за результатами проведення комплексної судової товарознавчої та будівельно-технічної експертизи № 3017/3018-19 від 06.02.2020 (т.18 а.п.75-104), висновок експерта за результатами проведення додаткової судової будівельно-технічної експертизи № 451/452-21 від 16.03.2021 (т.20 а.п.1-26), відповідно до яких експертами встановлена ринкова вартість використаних будівельних матеріалів, фактична вартість виконаних будівельних робіт та їх різниця між ринковою вартістю використаних будівельних робіт та матеріалі по договору № 252 на виконання робіт по об`єкту «Реконструкція пров. Голубицького в м. Павлоград» із врахуванням додаткових угод та по договору № 486 на виконання робіт по об`єкту «Реконструкція дитячого парку в м. Павлоград» із врахуванням додаткової угоди;

- договір підряду № 01-19/ПР від 10.01.2019 (т.3 а.п.94-96);

- договір підряду № 02-19/ПР від 15.01.2019 (т.3 а.п.127-129);

- договір підряду № 04-18/ПР від 18.05.2018 (т.3 а.п.150-152);

- договір підряду № 01-18/ПР від 13.04.2018 (т.3 а.п. 176-177);

- договір підряду № 02-18/ПР від 03.05.2018 (т.3 а.п.179-180);

- договір підряду № 03-19/ПР від 01.03.2019 (т.3 а.п.15-17);

- виписки з банківських розрахункових рахунків № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , № У АЗ НОМЕР_7 АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_17 » (МФО НОМЕР_8 ) ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) (т.18 а.п.129-152);

- акти виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в за договором від 12.07.2018 №252: акт № 1 за серпень 2018 (т. 7 а.п. 90-93), акт № 2 за серпень 2018 (т. 7 а.п. 96-100), акт № 3 за серпень 2018 (т.7 а.п. 115-118), акт № 4 за листопад 2018 на 4 арк. (т.7 а.п.127-130), акт № 5 за листопад 2018 (т.7 а.п.140-143), акт № 6 за квітень 2019 (т.7 а.п.150-152), акт № 7 за квітень 2019 (т.7 а.п.159-163), акт № 8 за квітень 2019 (т.7 а.п.172-176);

- платіжні доручення про перерахування коштів за договором № 486 від 10.12.2018 (т.15 а.п. 175-178);

- платіжні доручення про перерахування коштів за договором № 252 від 12.07.2018 (т.7 а.п. 212-219);

- висновок експерта № 248-23 за результатами проведення судової економічної експертизи від 24.11.2023, згідно якого в обсязі наданих на дослідження матеріалів, не надається можливим підтвердити розмір вказаний у обвинувальному акті щодо ОСОБА_8 розміру завданої ІНФОРМАЦІЯ_15 в особі ІНФОРМАЦІЯ_18 матеріальної шкоди шляхом завищення вартості обсягів виконання робіт і вартості матеріалів у зв`язку з виконанням договорів № 252 та № 486 із врахуванням додаткових угод та згідно з висновками комплексної судової товарознавчої та будівельно-технічної експертизи № 3017/3018-19 від 06.02.2020, в тому числі додаткової експертизи.

Також не надається можливим документально підтвердити понесені ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » витрати на придбання матеріалів та устаткування; чи виходять понесені ТОВ ІНФОРМАЦІЯ_2 витрати на придбання матеріалів за межі, визначені погодженим замовником будівельних робіт кошторису; необґрунтоване списання будівельних матеріалів та устаткування за договорами № 252 на виконання робіт по об`єкту «Реконструкція пров. Голубицького в м. Павлоград» та № 486 на виконання робіт по об`єкту «Реконструкція дитячого парку в м. Павлоград» із врахуванням додаткових угод,

У матеріалах справи відсутні необхідні для проведення експертизи первинні документи ТОВ ІНФОРМАЦІЯ_2 , які підтверджують витрати на матеріали та устаткування за договором № 252 на виконання робіт по об`єкту «Реконструкція пров. Голубицького в м.Павлоград» та № 486 на виконання робіт по об`єкту «Реконструкція дитячого парку в м.Павлоград», у т.ч. відсутні облікові регістри бухгалтерського обліку ТОВ ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо зазначених витрат, а перераховані грошові кошти згідно банківським випискам неможливо ідентифікувати, як кошти за матеріали та устаткування за договорами № 252 та № 486. Документально встановити відповідність понесених витрат, погодженій сторонами у договорах кошторисній документації, не надається за можливе (т. 25 а.п.7-35).

Проаналізувавши зібрані в кримінальному провадженні, надані суду та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності щодо обвинувачення ОСОБА_8 за ч.2 ст.367 КК суд першої інстанції дійшов висновку, що в судовому засіданні не встановлені достатні докази для доведення наявності в його діях складу інкримінованого злочину, а саме неналежного виконання службовою особою своїх посадових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки державним інтересам.

Так, у своєму вироку суд першої інстанції зазначив, що стороною обвинувачення не доведено причинний зв`язок між діяннями ОСОБА_8 , а саме неналежним виконання своїх службових обов`язків, порушення останнім законів, указів, постанов, наказів, інструкцій, тощо), що входило до кола його службових повноважень, через несумлінне ставлення до них, та спричиненні тяжких наслідків для охоронюваних законом прав та інтересів територіальної громади міста Павлограда Дніпропетровської області в особі ІНФОРМАЦІЯ_3 на суму- 541538,03 гривень та на суму- 231406,12 гривні.

Також у даному кримінальному провадженні, змінюючи пред`явлене обвинувачення, прокурором не зазначено жоден нормативний акт, яким визначається компетенція службової особи обвинуваченого ОСОБА_8 , а як наслідок і обов`язки, покладені на нього цим актом. В обвинувальному акті також не вказано норму закону, що охороняє права, свободи та інтереси окремих громадян, державні чи громадські інтереси або інтереси окремих юридичних осіб, яку б порушив ОСОБА_8 внаслідок можливого недбалого ставлення до визначених обов`язків.

При цьому місцевий суд звернув увагу, що особі не може ставитися в провину службова недбалість тоді, коли підготовлені товариством документи перевірялися, погоджувалися, супроводжувалися і затверджувалися державними органами. Тому такі дії не можуть ставитися ОСОБА_8 у провину та, відповідно, передбачати відповідальність останнього за частиною 2 статті 367 КК.

З такими висновками місцевого суду погоджується колегія суддів виходячи з наступного.

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року, Європейський Суд вирішив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою» (п. 150, п. 253).

Згідно зі статтею 62 Конституції України, положеннями статті 17 КПК особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності винності особи тлумачаться на її користь.

Статтею 373 КПК встановлено, що виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення. Виправдувальний вирок також ухвалюється при встановленні судом підстав для закриття кримінального провадження, передбачених пунктами 1 та 2 частини 1 статті 284 цього Кодексу.

При цьому обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винуватою за пред`явленим обвинуваченням.

Тобто, дотримуючись засад змагальності, та виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений статтею 92 КПК, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26 лютого 2019 року № 1-р/2019 у справі щодо відповідності Конституції України (конституційності) статті 368-2 КК України зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «indubioproreo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України», «Кобець проти України», «Ірландія проти Сполученого Королівства» та ін.).

За нормативним визначенням, об`єктивна сторона недбалості припускає несумлінне ставлення службової особи до службових обов`язків, які на неї покладені, що виражається: у їх невиконанні або у неналежному виконанні; у спричиненні істотної шкоди (частина 1 стаття 367 КК) або у тяжких наслідках (частина 2 стаття 367 КК); і таке ставлення знаходиться в причинному зв`язку із зазначеними наслідками.

Невиконання або неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків може виявлятися не лише в одноразовій бездіяльності або дії, але й у тривалій бездіяльності або ряді дій, виконаних неналежним чином.

З юридичної точки зору суб`єктивна сторона недбалості найчастіше полягає у необережній формі вини як щодо діяння, так і його наслідків. Можлива і змішана форма вини - умисел до діяння і необережна вина до наслідків цього діяння. Не виключається недбалість й у тих випадках, коли умисне порушення службових обов`язків призводить до наслідків, яких винний хоча й не бажав, але свідомо припускав їх настання (непрямий умисел частина 3 стаття 24 КК).

Відповідно до частини 1 статті 367 КК службова недбалість - це невиконання або неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам окремих юридичних осіб.

Частиною 2 цієї норми передбачено відповідальність за вчинення того самого діяння, якщо воно спричинило тяжкі наслідки.

Системний аналіз положень статті 367 КК дає підстави вважати, що відповідальність за цією нормою настає лише у випадку, якщо дії, невиконання чи неналежне виконання яких спричинило передбачені в зазначеній статті наслідки, входили у коло службових обов`язків цієї службової особи, або якщо обов`язок діяти відповідним чином юридично був включений (законом, указом, постановою, наказом, інструкцією тощо) до кола службових повноважень такої особи.

Як встановлено судом першої інстанції, у пред`явленому 22.04.2025 ОСОБА_8 формулюванні обвинувачення за ч. 2 ст. 367 КК не зазначено, які саме конкретно службові обов`язки не виконав ОСОБА_8 та причинний зв`язок між невиконанням цих обов`язків і завданням тяжких наслідків, натомість по суті обвинувачення зводиться до переліку загальних обов`язків ОСОБА_8 як співзастовника та директора ТОВ ІНФОРМАЦІЯ_2 , визначених Статутом товариства.

При цьому у вказаному Статуті ТОВ ІНФОРМАЦІЯ_2 не зазначені такі обов`язки, як-то перевіряти якість виконаних будівельних матеріалів, їх відповідність проектним рішенням та вимогам, встановлених Національним стандартом ДСТУ Б В.2.7-145:2008 Будівельні матеріали.

Тобто, в даному випадку ОСОБА_16 не може нести відповідальність за невиконання чи неналежне виконання своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, оскільки на нього фактично не покладалися обов`язки, які передбачали б вчинення дій, наведених в обвинуваченні.

Посилання прокурора на невиконання ОСОБА_16 вимог договору № 252 від 12.07.2022 з додатковими угодами до нього, відповідно до якого ТОВ ІНФОРМАЦІЯ_2 зобов`язується протягом 2018 року виконати для Замовника роботи по об`єкту Реконструкція пров. Голубицького в м. Павлоград, ДК 021:2015: 45230000-8 Будівництво трубопроводів, ліній зв`язку та електропередач, шосе, доріг, аеродромів і залізничних доріг; вирівнювання поверхонь та з урахуванням ДСТУ Б.Д.1.1-1:2013 Правила визначення вартості будівництва відповідно до проектно-кошторисної документації Замовника, - не спростовують наведених висновків суду, оскільки вимогами зазначеного договору не покладено на ОСОБА_8 обов`язку перевіряти якість виконаних будівельних матеріалів, їх відповідність вимогам Національного стандарту ДСТУ Б В.2.7-145:2008.

Апеляційні твердження прокурора про невиконання обвинуваченим діючих норм та стандартів будівництва є недоведеними, такими, що не підтверджуються будь-якими доказами у кримінальному провадженні, та є лише припущеннями апелянта.

Водночас суд першої інстанції цілком обґрунтовано, з посиланням на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 23.06.2020 (справа № 159/3738/16-к) зазначив, що особі не може ставитися у провину службова недбалість тоді, коли підготовлені Товариством документи перевірялися, погоджувалися, супроводжувалися державними органами, що в судовому засіданні підтвердили свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . Апеляційні доводи сторони обвинувачення про те, що вказану правову позицію вирвано з контексту та про те, що вона не є релевантною до обставин даного правопорушення є безпідставними.

Не заслуговують на увагу і доводи прокурора про те, що вирок суду базується виключно на показах обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що бруківка, яка використовувалась підприємством під час виконання робіт за договором № 252 від 12.07.2018 була закуплена у постачальника ТОВ ІНФОРМАЦІЯ_5 , який надав на неї усі необхідні паспорти відповідності ДСТУ.

Спростовуючи покази обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що під час досудового розслідування 11.05.2019 на виконання ухвали слідчого судді Індустріального районного суду від 12.04.2019 про тимчасовий доступ до речей і документів, правоохоронним органам було надано всі документи, що відносяться до вказаних договірних зобов`язань, які, згідно протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 11.05.2019 отримав особисто прокурор ОСОБА_7 , останній в своїй скарзі зазначає, що паспорти відповідності на бруківку Старе місто під час досудового розслідування не вилучались, надані стороною захисту копії паспортів не завірені належним чином, а судом не було досліджено їх оригінали, не встановлено чи дійсно ТОВ ІНФОРМАЦІЯ_5 надавало ці паспорти ТОВ ІНФОРМАЦІЯ_2 та не перевірено їх достовірність.

Як убачається з наявних матеріалів провадження, під час судового засідання 24.10.2024 (журнал судового засідання та технічний запис за 24.10.2024- т. 25 а.п.172), обвинувачений ОСОБА_8 долучив до матеріалів провадження копію клопотання від 19.03.2021 про приєднання до провадження доказів, зокрема копій паспортів щодо плит тротуарних вібропресованих Старе місто, які були закуплені та використані ТОВ ІНФОРМАЦІЯ_2 під час виконання будівельних робіт у м. Павлограді на виконання договору підряду від 12.07.2018. Вказане клопотання сторони захисту з додатками на 6 аркушах було подано до СУ ГУНП в Дніпропетровській області та 19.03.2021 отримано слідчим СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_17 , що підтверджується підписом останнього (т. 25. а.п.143-149).

Апеляційний суд звертає увагу прокурора на стандарт доведення винуватості особи, який прямо встановлений в ст.17 КПК, та згідно якого «ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом».

У своїх рішеннях Верховний Суд неодноразово звертався до стандарту доведення винуватості. Стандарт означає, що сукупність обставин справи, установлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, крім того, що інкримінований злочин був скоєний та саме обвинувачений є винним у цьому.

Критичне значення має той факт, що поза розумним сумнівом повинен бути доведений кожний з елементів складу кримінального правопорушення. Якраз сторона обвинувачення зобов`язана навести в суді не тільки докази, які, на її думку, підтверджують факт учинення кримінального правопорушення саме даною особою, а й спростувати версію захисту, надавши такі ж належні та допустимі докази.

Тобто версія сторони обвинувачення не може просто бути найбільш імовірною, вона повинна бути єдиною та безальтернативною. Інакше всі сумніви трактуються на користь обвинуваченого й ухвалюється виправдувальний вирок.

Серед критеріїв цього стандарту можна виокремити те, що тягар доведення винуватості лежить на стороні обвинувачення, яка має спростувати озвучену версію сторони захисту, використовуючи належні та допустимі докази.

Як убачається з вироку, судом першої інстанції було допитано обвинуваченого ОСОБА_8 , представника потерпілого ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , експертів ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , досліджено, проаналізовано та надано оцінки усім письмовим доказам, наданих сторонами кримінального провадження, та наведено мотиви прийнятого рішення. Посилання апелянта на те, що суд прийняв рішення про виправдання обвинуваченого ОСОБА_8 виключно на підставі пояснень останнього, при цьому не встановивши чи дійсно ТОВ ІНФОРМАЦІЯ_5 надавало паспорти відповідності на бруківку ІНФОРМАЦІЯ_6 ТОВ ІНФОРМАЦІЯ_2 та не перевіривши надані стороною захисту копії паспортів на достовірність є такими, що не заслуговують на увагу, оскільки сторона обвинувачення зі свого боку так і не змогла спростувати версію захисту, зокрема про надання ТОВ ІНФОРМАЦІЯ_5 під час виконання будівельних робіт за договором № 252 від 12.07.2018 товариству ОСОБА_8 паспортів відповідності на тротуарні плити Старе місто, які у свою чергу були передані стороною захисту органу досудового розслідування ще на стадії досудового розслідування.

Крім того, стороною обвинувачення в порушення ст. 92 КПК не надано достатніх та допустимих доказів, які б поза розумним сумнівом підтверджували, що діями або бездіяльністю ОСОБА_8 завдано тяжких наслідків державним інтересам, а саме інтересам ІНФОРМАЦІЯ_3 у вигляді матеріальної шкоди на суму 541 538,03 грн та 231 406,12 грн.

Як зазначив суд першої інстанції у вироку, жоден із письмових доказів наданих стороною обвинувачення, представник потерпілого та жоден із допитаних у судовому засіданні суду першої інстанції свідків не підтвердив викладених в обвинуваченні обставин настання тяжких наслідків для територіальної громади м. Павлоград Дніпропетровської області в особі ІНФОРМАЦІЯ_3 від неналежного виконання ОСОБА_8 своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них.

Навпаки представник потерпілого ОСОБА_9 пояснив, що потерпіла сторона, як замовник робіт, ніколи не мала, не має і не буде мати до обвинуваченого та очолюваного ним підприємства жодних претензій у зв`язку з повним, належним і своєчасним виконанням останнім усіх умов договорів реконструкції. Усі роботи та матеріали, що вказані у підписаних сторонами актах були проведені, обладнання і устаткування поставлене та змонтовано, а будівельні роботи в цілому завершені належним виконанням з боку підрядника без перевищення сум, визначених узгодженим кошторисом і без відхилення від проектної документації. Перед підписанням акту виконаних робіт об`єкти перевірили спеціалісти відділу ремонту та будівництва міста, які не знайшли жодних порушень. Крім того до процесу був залучений інженер на підставі окремого договору, до обов`язків якого входила перевірка якості виконаних робіт, в тому числі і якості матеріалів. Керівництво міста та жителі міста Павлограда вдячні підприємству ОСОБА_8 за фактично проведений капітальний ремонт Дитячого Парку та провулку у центральній частині міста, де наразі щодня збираються мешканці та гості міста, проводять дозвілля, грають з дітьми, відпочивають тощо. Цивільний позов про відшкодування завданої матеріальної шкоди до обвинуваченого ОСОБА_8 не заявлявся.

Пояснення представника потерпілого узгоджуються з показами допитаних судом свідків ОСОБА_12 - інженера ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_14 », залученого на підставі відповідного договору для розробки та реалізації проєкту реконструкції пров. Голубицького; та ОСОБА_13 - начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка відповідно до своїх службових обов`язків виїжджала на об`єкт з метою перевірки ходу виконаних робіт, перевіряла на відповідність договору акт виконаних робіт.

Аналізуючи наявні у матеріалах справи висновок комплексної судової товарознавчої та будівельно-технічної експертизи № 3017/3018-19 від 06.02.2020 та висновок додаткової судової будівельно-технічної експертизи № 451/452-21 від 16.03.2021, суд першої інстанції визнав ці висновки неналежними, такими, що суперечать сукупності інших доказів кримінального провадження, оскільки експертами всупереч вимог ст.ст. 91, 92 КПК, а також поза межами об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_8 злочину з матеріальним складом, взагалі не встановлювався будь-який розмір завданої ІНФОРМАЦІЯ_15 в особу ІНФОРМАЦІЯ_18 матеріальної шкоди, шляхом приймання виконаних будівельних робіт, які б не відповідали проектним рішенням та вимогам, а тому в судовому засіданні не доведено, чим керувались під час надання своїх висновків експерти, окрім математичного підрахунку.

Відповідно до висновків комплексної судової товарознавчої та будівельно-технічної експертизи № 3017/3018-19 від 06.02.2020, експертами визначено ринкову вартість використаних будівельних матеріалів, які зазначені в актах приймання-виконання будівельних робіт форми КБ-2в (в підсумкових відомостях ресурсів згідно договору № 252 від 12.07.2018 по об`єкту Реконструкція пров. Голубицького в м. Павлоград, а саме акти №№ 18 за серпень 2018 року квітень 2019 року) визначалася згідно наданого переліку (лист №04/2/7(15/1/2)-4108-222 вих-19 від 12.12.2019 прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 , на момент проведення експертизи; фактичну вартість виконаних будівельних робіт згідно договору № 252 від 12.07.2018 по обєкту реконструкція пров. Голубицького в м. Павлоград та різницю між вартістю будівельних матеріалів, зазначеною у актах виконаних робіт та ринковою вартістю використаних будівельних матеріалів згідно договору № 252 від 12.07.2018 по об`єкту Реконструкція пров. Голубицького в м. Павлоград(т.18 а.п.75-104).

За висновками додаткової судової будівельно-технічної експертизи № 451/452-21 від 16.03.2021, відповідно до матеріалів справи, на підставі постанови від 23.02.2021 слідчого СВ СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_18 проведено відбір зразків бруківки Старе місто на об`єкті Реконструкція пров. Голубицького в м. Павлоград 23.02.2021 у кількості 20 шт. Для проведення контрольних випробувань виробів бетонних тротуарних неармованих на відповідність ДСТУ. Виконавець випробувань ДП ІНФОРМАЦІЯ_19 . Результати випробувань: надані на випробування плити бетонні тротуарні неармовані за показниками, що випробувались (міцність бетону, середня густина, водопоглинання) не відповідають вимогам, встановленим в Національному Стандарті ДСТУ Б В.2.7-145:2008 Будівельні матеріали. Вироби бетонні тротуарні неармовані. Технічні умови. Враховуючи наведене можливо зробити висновок, що бруківка Старе місто, яка поставлена на об`єкті Реконструкція пров. Голубицького в м. Павлоград не відповідає технічним умовам та державним стандартам України, відповідно до договору № 252 від 12.07.2018.

Фактична вартість виконаних будівельних робіт згідно договору № 252 від 12.07.2018 по об`єкту Реконструкція пров. Голубицького в м. Павлоград з урахуванням відповіді на перше питання (висновок № 3017) без врахування неякісних матеріалів (бруківки) складає 1698231,02 грн. Різниця між фактичною вартістю виконаних будівельних робіт по об`єкту Реконструкція пров. Голубицького в м. Павлоград та зазначеними в актах приймання виконаних будівельних робіт та відомостях ресурсів до них складає 1307138, 03 грн з ПДВ (т.20 а.п.1-26).

Згідно пояснень допитаної судом першої інстанції експерта ОСОБА_14 , вона має кваліфікацію судового експерта за спеціальностями: 10.6, 10.7, 10.10., та не має кваліфікації з приводу товарознавчих питань та з питань господарської діяльності. В 2020 році вона входила до складу комісії експертів, якими проводилася будівельна-технічна експертиза №3017/3018-19. Експертиза проводилась тільки в питаннях різниці вартості будівельних матеріалів та устаткування між вартістю будівельних матеріалів, зазначених в актах виконаних робіт, та ринковою вартістю використаних будівельних матеріалів згідно договорів № 252 від 12.07.2018 та № 486 від 10.12.2018. В розпорядженні експертів були матеріали кримінального провадження, які надала сторона обвинувачення. Фінансова та бухгалтерська документація підрядника не досліджувалася, оскільки слідчим надана не була. Матеріальні збитки, розмір шкоди не визначалися взагалі; також не визначалась невідповідність проектної документації, недоліки, неповнота виконаних робіт, тощо.

Судом першої було також було проаналізовано і висновок судово-економічної експертизи № 248-23 від 24.11.2023, призначеної під час судового провадження ухвалою суду від 10.12.2021.

Відповідно до висновку експерта, в обсязі наданих на дослідження матеріалів, не надається можливим підтвердити розмір вказаний у обвинувальному акті щодо ОСОБА_8 розміру завданої ІНФОРМАЦІЯ_15 в особі ІНФОРМАЦІЯ_18 матеріальної шкоди шляхом завищення вартості обсягів виконання робіт і вартості матеріалів у зв`язку з виконанням договорів № 252 та № 486 із врахуванням додаткових угод та згідно з висновками комплексної судової товарознавчої та будівельно-технічної експертизи № 3017/3018-19 від 06.02.2020, в тому числі додаткової експертизи.

Також не надається можливим документально підтвердити понесені ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » витрати на придбання матеріалів та устаткування; чи виходять понесені ТОВ ІНФОРМАЦІЯ_2 витрати на придбання матеріалів за межі, визначені погодженим замовником будівельних робіт кошторису; необґрунтоване списання будівельних матеріалів та устаткування за договорами № 252 на виконання робіт по об`єкту «Реконструкція пров. Голубицького в м. Павлоград» та № 486 на виконання робіт по об`єкту «Реконструкція дитячого парку в м. Павлоград» із врахуванням додаткових угод,

У матеріалах справи відсутні необхідні для проведення експертизи первинні документи ТОВ ІНФОРМАЦІЯ_2 , які підтверджують витрати на матеріали та устаткування за договором № 252 на виконання робіт по об`єкту «Реконструкція пров. Голубицького в м.Павлоград» та № 486 на виконання робіт по об`єкту «Реконструкція дитячого парку в м.Павлоград», у т.ч. відсутні облікові регістри бухгалтерського обліку ТОВ ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо зазначених витрат, а перераховані грошові кошти згідно банківським випискам неможливо ідентифікувати, як кошти за матеріали та устаткування за договорами № 252 та № 486. Документально встановити відповідність понесених витрат, погодженій сторонами у договорах кошторисній документації, не надається за можливе (т. 25 а.п.7-35).

Допитана судом експерт ОСОБА_15 підтримала у повному обсязі висновок експерта № 248-23, складений нею за результатами проведення судової економічної експертизи. Зазначила, що має кваліфікацію судового експерта за спеціальностями 11.1, 11.2. На її запит про надання необхідних додаткових матеріалів, такі надані не були. В обсязі наданих на дослідження матеріалів не можливо було відповісти на питання про документальне підтвердження вказаного у обвинувальному акті розміру завданої ІНФОРМАЦІЯ_15 в особі ІНФОРМАЦІЯ_16 матеріальної шкоди шляхом завищення вартості обсягів виконаних робіт, оскільки навіть у попередніх експертизах були відсутні необхідні вихідні данні. Нею були зроблені відповідні висновки на підставі наданих судом матеріалів кримінального провадження.

З матеріалів провадження убачається, що судовий експерт ОСОБА_15 дійсно 09.08.2023 зверталась до суду першої інстанції з клопотанням про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення експертизи, зокрема розрахунку матеріальної шкоди ІНФОРМАЦІЯ_15 в особі ІНФОРМАЦІЯ_18 у зв`язку з виконанням робіт по об`єкту Реконструкція пров. Голубицького в м. Павлоград та № 486 на виконання робіт по об`єкту Реконструкція дитячого парку в м. Павлоград, документи зведеного бухгалтерського обліку ТОВ ІНФОРМАЦІЯ_2 у розрізі контрагентів та договорів щодо придбання, оприбуткування, списання матеріалів та устаткування у зв`язку з виконанням умов за договорами 252 та № 486; документи, які підтверджують оплату ТОВ ІНФОРМАЦІЯ_2 матеріалів та устаткування у зв`язку з виконанням умов зазначених договорів (т. 25, 26).

Листом місцевого суду від 31.08.2023 було запропоновано сторонам кримінального провадження надати відповідні матеріали, необхідні експерту для проведення експертизи (т.25 а.с.3).

У зв`язку з ненаданням таких матеріалів, експертною установою було проведено експертизу на підставі направлених до експертної установи матеріалів справи №185/2507/21 у двадцяти чотирьох томах.

Під час судового засідання 26.01.2024 судом було оголошено висновок експерта №248-23 від 24.11.2023 та, за відсутності заперечень учасників провадження, його долучено до матеріалів провадження (журнал судового засідання від 26.01.2024 та технічних запис до нього, т. 25 а.п.49-50).

Майже через пів року після цього, у судовому засіданні 21.06.2024 (журнал судового засіданні та технічних запис до нього, т.25 а.п.120), на запитання головуючого судді про можливість закінчення судового слідства, прокурор заперечив та вказав про необхідність витребування у обвинуваченого ОСОБА_8 документів, зазначених у клопотанні експерта від 09.08.2023, оскільки ...висновки експертизи складено на підставі документально не підтверджених даних.... Стороною захисту було наголошено, що органом досудового розслідування було вилучено, а захистом додатково було продубльовано та надано суду усі наявні у ОСОБА_8 первинні фінансово-бухгалтерські документи; будь-яких інших документів, крім наявних в матеріалах справи, сторона захисту у своєму розпорядженні не має.

Під час наступних судових засідань 16.09.2024 прокурор наполягав на витребуванні у обвинуваченого ОСОБА_8 документів, які необхідні для проведення експертизи. В іншому випадку просив не враховувати висновок експерта № 248-23 від 24.11.2023, оскільки він суперечить іншим експертизам, наявним в матеріалах провадження. Також просив надати йому можливість ознайомитись з матеріали кримінального провадження (журнал судового засідання та технічний запис до нього від 16.09.2024, т. 25 а.п. 122).

Після ознайомлення з матеріалами провадження, у судовому засіданні 10.10.2024 прокурор просив уважати висновок експерта № 248-23 від 24.11.2023 нікчемним, оскільки він не підтверджує та не доводить жодного факту через відсутність документів та не заперечував проти завершення судового розгляду (журнал судового засідання та технічний запис до нього, т.25 а.п. 131).

Отже твердження прокурора ОСОБА_7 про неповноту судового розгляду, яка полягає у тому, що судом не було повідомлено сторону обвинувачення про надходження клопотання експерта, є неспроможними та спростовуються наявними матеріалами провадження.

До такого ж висновку дійшла колегія суддів і щодо твердження апелянта про те, що судом було відмовлено прокурору у наданні дозволу на тимчасовий доступ до документів зведеного бухгалтерського обліку ТОВ ІНФОРМАЦІЯ_2 у розрізі контрагентів та договорів щодо придбання, оприбуткування, списання матеріалів та устаткування у зв`язку з виконанням умов за договором № 252. Як убачається з матеріалів кримінального провадження, жодних клопотань про надання тимчасового доступу до речей і документів, поданих відповідно до вимог ст. 160 КПК, стороною обвинувачення під час судового засідання заявлено не було.

Як зазначила колегія суддів Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду у постанові від 5.06.2024 по справі № 490/10276/18, висновок експерта не має наперед установленоі? сили та переваги над іншими джерелами доказів, однак підлягає перевірці и? оцінці за внутрішнім переконанням суду, яке має ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи в сукупності. Незгода з висновком експерта повинна бути вмотивована відповідним рішенням суду.

Доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність значущих для кримінального провадження фактів та обставин, що підлягають доказуванню. Такі докази повинні бути отримані у порядку, передбаченому КПК. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів (ст. 84 КПК)

Так, висновки експертів (експертизи) є джерелом доказів. У сфері кримінальних правопорушень, пов`язаних зі службовою, професійною діяльністю, пов`язаною з наданням публічних послуг, експертизи проводяться для визначення:

- розміру майнової шкоди;

- завищення (заниження) вартості майна та товарів;

- документального підтвердження проведення господарських операції тощо.

Такі висновки (з розрахунками на підставі об`єктивних даних, первинних документів тощо) є надзвичайно важливими, як кваліфікуючи ознака складу злочину з питань, чи завдано взагалі шкоди і у якому розмірі, чи мали місце зловживання з ціною об`єкта тощо. Все це впливає на кваліфікацію, тяжкість злочину, рівень суспільної небезпеки та в результаті призначення покарання або, навпаки, доведення невинуватості.

Відповідно до ст. 85 КПК належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, які мають значення для кримінального провадження. Такі докази розкривають зміст обставин, пояснюють і розкривають їх суть.

На переконання апеляційного суду висновок комплексної судової товарознавчої та будівельно-технічної експертизи № 3017/3018-19 від 06.02.2020, якими визначено ринкову вартість на момент проведення експертизи використаних будівельних матеріалів, зазначених в актах приймання-виконання будівельних робіт форми КБ-2в згідно договору № 252 від 12.07.2018 по об`єкту Реконструкція пров. Голубицького в м.Павлоград; фактичну вартість виконаних будівельних робіт згідно договору № 252 від 12.07.2018 та різницю між вартістю будівельних матеріалів, зазначеною у актах виконаних робіт та ринковою вартістю використаних будівельних матеріалів згідно договору № 252 від 12.07.2018 по об`єкту Реконструкція пров. Голубицького в м.Павлоград (т.18 а.п.75-104); а також висновок додаткової судової будівельно-технічної експертизи № 451/452-21 від 16.03.2021, відповідно до якого бруківка Старе місто, яка поставлена на об`єкті Реконструкція пров. Голубицького в м. Павлоград не відповідає технічним умовам та державним стандартам України, відповідно до договору № 252 від 12.07.2018 (т.20 а.п.1-26), обґрунтовано не були визнані місцевим належними доказами, оскільки ними жодним чином не підтверджено суму завданої майнової шкоди територіальній громаді міста Павлоград Дніпропетровської області в особі ІНФОРМАЦІЯ_3 на суму 541538,03 грн та 231406,12 грн. При цьому суд зазначив, що згадані висновки експертиз не узгоджуються з показами допитаних судом представника потерпілого ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . Таким чином апеляційні доводи прокурора про те, що суд першої інстанції не зазначив, яким чином вказані висновки експертиз не узгоджуються з іншими доказами та з якими доказами вони не узгоджуються, не заслуговують на увагу.

З урахуванням викладеного, колегія суддів апеляційного суду погоджується з цілком обґрунтованим висновком суду першої інстанції про те, що стороною обвинувачення не доведено спричинення діями або бездіяльністю ОСОБА_8 реальної матеріальної шкоди територіальній громаді міста Павлоград Дніпропетровській області в особі ІНФОРМАЦІЯ_3 . Не наведено таких даних і в поданій апеляційній скарзі.

Посилання прокурора в його апеляційній скарзі на те, що НАБУ здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні щодо судді ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_1 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК за фактом отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_8 за винесення виправдувального вироку, суперечить презумпції невинуватості, закріпленої у ст.62 Конституції України, та не впливають на правильність висновків суду першої інстанції.

Враховуючи наведене, апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду про те, що стороною обвинувачення не було зібрано та надано суду належних та допустимих доказів, які б поза розумним сумнівом доводили винуватість ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК, та наявність в його діях об`єктивної сторони службової недбалості, яка, як зазначалось вище, включає в себе не лише діяння у формі невиконання чи неналежного виконання службовою особою своїх службових обов`язків через недбале чи несумлінне ставлення до них; суспільно небезпечні наслідки цих дій або бездіяльності, а також причиновий зв`язок між діянням (бездіяльністю) й наслідками.

Такий висновок суду першої інстанції є вмотивованим і ґрунтується на об`єктивно з`ясованих обставинах, підтверджених доказами, які були предметом безпосереднього дослідження суду першої інстанцій відповідно до вимог ст. 94 КПК, та які у своїй сукупності отримали належну оцінку.

Отже, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції дослідив зібрані докази, перевірив доводи сторін обвинувачення та захисту, забезпечивши сторонам кримінального провадження передбачені КПК умови для реалізації їхніх процесуальних прав і виконання процесуальних обов`язків, та, витлумачивши, як того і вимагає процесуальний закон, усі сумніви на користь обвинуваченого, обґрунтовано визнав ОСОБА_8 невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.367 КК і виправдав його за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Таким чином порушень вимог КПК під час ухвалення місцевим судом оскаржуваного вироку, що стало б підставою для його скасування, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції оцінив докази відповідно до вимог ст.94 КПК з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення, та належним чином мотивував своє рішення про виправдання ОСОБА_8 через недоведеність наявності в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора суд апеляційної інстанції не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407 та 418, 419 КПК, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу заступника начальника відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_10 - залишити без задоволення, а вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 липня 2025 року, яким ОСОБА_8 визнано невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК та виправдано на підставі п.3 ч.1 ст. 373 КПК у зв`язку з недоведеністю, що в його діянні є склад цього кримінального правопорушення - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили після її оголошення, але на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4