Провадження № 1-кп/761/1695/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2025 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

провівши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в залі суду в режимі відеоконференції з ДУ «Київський слідчий ізолятор» з обвинуваченим Миронцем підготовчий розгляд кримінального провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00001425 від 26.04.2023, щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лісові Гринівці Хмельницького району Хмельницької області, громадянина України, неодруженого, офіційно непрацевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого:,

1)16 січня 1996 року вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ч. 3 ст. 140; ч. 2 ст. 141; ч. 1 ст. 206, 42 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 45 КК Украни звільненого від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком 1 рік;

2)20 березня 1997 року вироком Дарницького районного суду м. Києва за ч. 2 вст. 140; ч. 3 ст. 140,42,43 до покарння у виді 7 років 6 місяців позбавлення волі. Звільненого умовно-достроково 15.11.2001 з невідбутим строком покарання 5 місяців 22 дні;

3)08 серпня 2002 року вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді 6 років позбавлення волі. Звільненого умовно-достроково 15.12.2006 з невідбутим строком покарання 1 рік 2 місяці 18 днів;

4)30 серпня 2007 року вироком Голосіївського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 289, ст.ст. 69, 70, 71 КК України до покарання у виді 5 років 3 місяців позбавлення волі;

5)05 квітня 2012 року вироком Ленінського районного суду м. Вінниці за ч. 2 ст. 190; ч. 1 ст. 353, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі. Звільненого умовно-достроково 04.08.2015 з невідбутим строком покарання 11 місяців 21 день;

6)18 квітня 2017 року вироком Солом`янського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185; ч. 2 ст. 185, ст. ст. 70, 71 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі. Звільненого 22.08.2019 по відбуттю строку покарання;

7)16 листопада 2020 року вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

в с т а н о в и в :

В провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до обставин, викладених у обвинувальному акті, ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення майнових злочинів на шлях виправлення не став, належних висновків не зробив та повторно вчинив майновий корисливий злочин при наступних обставинах.

Так, 25.04.2023, приблизно о 17 год. 55 хв. (тобто в період дії воєнного стану запровадженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 N? 2102-IX затвердженого Указом Президента України від 24.02.2022 N? 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні, яким введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, та продовжено Указом Президента України від 14.03.2022 N? 133/2022 з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, продовжено Указом Президента України від 18 квітня 2022 року N? 259/2022 з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, та продовжено Указом Президента України від 17 травня 2022 року N? 341/2022 з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, та продовжено Указом Президента України від 12.08.2022 N? 573/2022 з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, та продовжено Указом Президента України від 07.11.2022 N?757/2022, з 05 год. 30 хв. 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, та продовжено Указом Президента України від 06.02.2023 N?58/2023 з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб) ОСОБА_4 , перебуваючи у магазині «EVA», що за адресою: м. Київ, проспект Перемоги 24/26, вирішив повторно, таємно викрасти з приміщення магазину чуже майно, яке належить ТОВ «РУШ» ().

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливим мотивом, ОСОБА_4 , 24.04.2023, приблизно о 17 год. 55 хв., знаходячись у магазині «EVA», що за адресою: м. Київ, проспект Перемоги 24/26, почав ходити по різним відділам магазину для того, щоб не привертати до себе зайвої уваги. Під приводом покупця, ОСОБА_4 , підійшов до відділу з продажу парфумів, де взяв зі стелажу чоловічу туалетну воду «VERSACE Pour Homme», з штрих кодом N? 967, вартістю 2639 (дві тисячі шістсот тридцять дев?ять гривень) 20 копійок (без ПДВ) та поклав її до внутрішньої кишені своєї жилетки синього кольору.

Після цього, ОСОБА_4 , разом із чоловічою туалетною водою «VERSACE Pour Homme», з штрих кодом N? 967, яка знаходилась в його внутрішній кишені жилетки, пройшов розрахункові каси магазину та не сплативши за товар покинув приміщення магазину «EVA», розпорядившись в подальшому викраденим товаром на власний розсуд, чим спричинив майнової шкоди ТОВ «РУШ» () на загальну суму 2639 (дві тисячі шістсот тридцять дев?ять) грн. 20 коп. (без ПДВ).

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В той же час, 09.08.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024.

Так, в судовому засіданні, відповідно до положень ч. 3 ст. 4792 КПК України, судом поставлено на обговорення питання щодо закриття кримінального провадження у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Обвинувачений ОСОБА_4 після роз`яснення судом права заперечувати проти закриття кримінального провадження, надав згоду на закриття кримінального проводження з підстави, передбаченої п. 41 1 ст. 284 КПК України.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечувала щодо закриття кримінального провадження, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Заслухавши позицію обвинуваченого, думку прокурора, вивчивши надані матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, на підставі п. 41 ч. 1 ст. 284 КПК України, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 5 КК України Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності.

Так, вимогами п. 41 ч. 1 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Згідно з ч. 3 ст. 4792 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 41 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Як вбачається з обвинувального акта, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні 25.04.2023 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, що виразились таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, на загальну суму 2639 (дві тисячі шістсот тридцять дев?ять) грн. 20 коп.

Згідно з положеннями Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024, статтю 51 КУпАП викладено у новій редакції, відповідно до якої - дрібним викраденням чужого майна є викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 5 Розділу ХХ Податкового кодексу України визначено, що неоподатковуваний мінімум щодо адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Згідно з п.п. 169.1.1, п. 169.1 ст. 169 ПК України податкова соціальна пільга встановлюється у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи з 1 січня 2023 - встановлений в розмірі 2684 грн.

Відтак, враховуючи наведене, а також те, що ОСОБА_4 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб на суму 2639 (дві тисячі шістсот тридцять дев?ять) грн. 20 коп., що є меншим ніж 2684 грн., а відтак його діяння на даний час вже не є кримінально караним.

Таким чином, з урахування того, що обвинувачений ОСОБА_4 , якому судом роз`яснено підставу для закриття кримінального провадження, а також його право заперечувати щодо закриття кримінального провадження з цих обставин, надав згоду на закриття кримінального провадження за нереабілітуючою обставиною, суд дійшов висновку про необхідність закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, на підставі п. 41 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст. 284, 350, 369, 372, 395, 4792 КПК України, ст. 5 КК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Кримінальне провадження № 00001425 від 26.04.2023за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - закрити на підставі п. 41 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Речові докази: коробку чорного кольору зі штрихкодом №967, в середині якої знаходяться духи «VERSACE Pour Homme» - повернути у розпорядження потерпілого ТОВ «РУШ»; інші - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду прокурором, обвинуваченим, його захисником протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1