справа № 619/270/26
провадження № 1-кс/619/44/26
УХВАЛА

іменем України

21 січня 2026 року м. Дергачі

Слідчий суддя Дергачівського районного суду Харківської області ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

власника майна ОСОБА_3

представника власника майна - адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання прокурора Дергачівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000050від 21 листопада 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

встановив:

Прокурор Дергачівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000050 від 21 листопада 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що 21.11.2025 до Дергачівської окружної прокуратури Харківської області надійшла заява від ОСОБА_6 про притягнення до кримінальної відповідальності директора ДП « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_7 , яка вимагає з неї неправомірну вигоду за невжиття заходів дисциплінарного характеру.

Ухвалою слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 09.01.2026 надано дозвіл учасникам слідчої групи у кримінальному провадженні на проведення обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , в якій проживає головний бухгалтер ДП « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_3 .

12 січня 2026 року слідчий СВ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області лейтенант поліції ОСОБА_8 , на підставі зазначеної вище ухвали суду, провів обшук квартири за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами якого вилучено, упаковано та опечатано з пояснювальними написами учасників обшуку, наступні предмети:

- грошові кошти іноземної валюти, а саме: 7350 доларів США, 73 купюри по 100 доларів США та 1 купюра 50 доларів США, які поміщено у полімерний сейф пакет НПУ № WAR1248182, з пояснювальними написами;

- чорнову записку з прізвищами та різними цифрами, яку поміщено у полімерний сейф пакет НПУ № WAR1248207, з пояснювальними написами;

- жорсткий диск MQ01ABF050, марки TOSHIBA, який поміщено у полімерного сейф пакету НПУ №WAR1248208, з пояснювальними написами;

- ноутбук марки «hp», 3165NGV, чорного кольору та зарядний пристрій до нього, які поміщено у полімерного сейф пакету НПУ № NPU6147385, пояснювальними написами.

Постановою слідчого СВ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області від 13.01.2026, вказані вище предметивизнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Прокурором у кримінальному провадженні до слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області було подано клопотання про арешт вищевказаного майна.

В клопотанні прокурор зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 167, ст. 170 КПК України, є достатні підстави вважати, що вилучене майно є предметом кримінального правопорушення та є речовими доказами у кримінальному провадженні.

Метою накладання арешту на вищезазначене майно є збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження, для забезпечення кримінального провадження, зокрема необхідність їх використання в ході досудового розслідування в якості доказів, для призначення судових експертиз та проведення інших слідчих (розшукових) дій.

Оскільки вищевказане майно зберігає на собі сліди кримінального правопорушення і є речовими доказами по справі, посилаючись на положення ст.ст. 36, 167-174 КПК України, прокурор просить накласти арешт на зазначене вище майно, яке було тимчасово вилучене під час обшуку, з метою забезпечення збереження речових доказів, проведення судових експертиз та яке може бути використане, як доказ у кримінальному провадженні.

В судове засідання прокурор не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином і завчасно.

Представник власника майна - адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечувала проти арешту тимчасово вилученого майна, при цьому зазначила, що грошові кошти не є предметом злочину, вилучені кошти належать ОСОБА_3 , яка є суб`єктом декларування, в декларації за 2024 рік нею були задекларовані вилучені грошові кошти, тому їх походження є законним.

Все майно, яке вилучили представники правоохоронних органів за місцем мешкання ОСОБА_3 , належить даній особі, яка не є підозрюваною в даному кримінальному провадженні, у її довірителя відсутній будь-який статус в даному кримінальному провадженні. Вилучені предмети були оглянуті працівниками поліції, про що свідчить постанова, однак стороною обвинувачення не доведено те, що вони мають ознаки речових доказів. Просила повернути вилучені речі її власнику ОСОБА_3 .

Власник вилученого майна ОСОБА_3 у судовому засіданні в режимі відеоконференціїпідтримала позицію свого адвоката.

Відповідно до ч. 1 статті 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого (а у визначених законом випадках дізнавача) та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчим суддею встановлено, що у даному кримінальному провадженні майно було вилучено під час обшуку 12.01.2026, а клопотання про накладення арешту на майно було скеровано до суду через поштовий сервіс « ІНФОРМАЦІЯ_2 » 14 січня 2026 року, тобто у строк, визначений ч. 5 ст. 171 КПК України - протягом 48 годин після вилучення майна, тобто з клопотанням про арешт майна до слідчого судді прокурор звернувся у строки, передбачені ч. 5 ст. 171 КПК України.

Заслухавши думки учасників судового розгляду, перевіривши надані матеріали клопотання, дослідивши додані докази, оцінивши в сукупності всі обставини, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходами забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно з ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В судовому засіданні встановлено, що СВ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000050 від 21 листопада 2025 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

12 січня 2026 року слідчим СВ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області лейтенантом поліції ОСОБА_8 проведено обшук, на підставі ухвали слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 09.01.2026 (справа № 619/270/26), квартири за адресою: АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_3 і яка проживає в даному житловому приміщенні.

Під час обшуку було виявлено та вилучено:

- грошові кошти іноземної валюти, а саме: 7350 доларів США - 73 купюри по 100 доларів США та 1 купюра 50 доларів США;

- чорнову записку з прізвищами та різними цифрами;

- жорсткий диск MQ01ABF050, марки TOSHIBA;

- ноутбук марки «hp», 3165NGV, чорного кольору та зарядний пристрій до нього.

Постановою слідчого СВ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області від 13 січня 2026 року, виявлене та вилучене майно було визнано речовими доказами по кримінальному провадженню № 0000050 від 21.11.2025, місце зберігання яких визначено камеру зберігання речових доказів ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Представник власника майна - адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначала, що майно, яке вилучено під час обшуку належить ОСОБА_3 , яка не є підозрюваною в даному кримінальному провадженні, у даної особи відсутній будь-який статус в даному кримінальному провадженні.

В судовому засіданні встановлено, що 12 січня 2026 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України директору ДП « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_7 . Підставою повідомлення підозри послугувало те, що 12.01.2026 приблизно о 10:00, на виконання вимоги ОСОБА_7 , перебуваючи у службовому кабінеті останньої за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_6 передала ОСОБА_7 грошові кошти у сумі 20 000 гривень, які остання одержала, як неправомірну вигоду за невчинення дій з використанням службового становища по відношенню до ОСОБА_6 , тобто предметом неправомірної вигоди були грошові знаки грошової одиниці України - гривня у вигляді банкнот, а за місцем мешкання ОСОБА_3 була вилучена іноземна валюта - долари США .

При розгляді вказаного клопотання встановлено, що наданими до клопотання доказами підтверджується наявність підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, передбачених ст.131 КПК України.

Відсутні підстави вважати, що майно вилучено з порушенням процесуальних норм.

Прокурором у клопотанні доведено, що існують достатні підстави вважати, що майно дійсно відповідає критеріям, зазначеним у ст.ст. 98, 167 КПК України, обмеження права власності на це майно є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження.

Таким чином, слідчий суддя встановив, що стороною кримінального провадження доведено наявність достатніх підстав для накладення арешту на майно, яке було вилучене в ході проведення обшуку, з метою забезпечення збереження речових доказів, окрім грошових коштів, оскільки у поданому клопотанні сторони обвинувачення відсутня будь-яка інформація про те, що грошові кошти набуті кримінально-протиправним шляхом чи є об`єктом кримінально-протиправних дій.

Статтею 98 КПК України визначене поняття речового доказу.

Разом з тим, доказів, що вилучені грошові кошти відповідають критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, стороною обвинувачення не надано.

Всупереч вимогам ст.ст. 170, 173 КПК України, звертаючись з клопотанням сторона обвинувачення, не вказала яким чином буде досягнута мета накладення арешту, як це визначено ч. 2 ст. 170 КПК України, не перевірили наявності підстав накладення арешту та обмежилися лише формальним посиланням на доведення підстав, передбачених ст.170 КПК України.

Документальне обґрунтування необхідності накладення арешту на грошові кошти відсутнє, сукупність зазначених обставин засвідчує відсутність доцільності накладення арешту на них у рамках даного кримінального провадження.

Стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

В статті 2 КПК України зазначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Таким чином, вилучені під час проведення обшуку грошові кошти не відповідають критеріям, вказаним в ст.98 КПК України.

Доказів, окрім постанови про визнання речовими доказами, що вилучені грошові кошти відповідають критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, стороною обвинувачення не надано.

Власник вилучених грошових коштів ОСОБА_3 не є підозрюваною в даному кримінальному провадженні, у даної особи відсутній будь-який статус в даному кримінальному провадженні.

В даному кримінальному провадженні предметом неправомірної вигоди були грошові знаки грошової одиниці України - гривня, а за місцем мешкання ОСОБА_3 була вилучена іноземна валюта - долари США .

Грошові кошти, які вилучені за місцем мешкання ОСОБА_3 , були задекларовані вказаною особою в щорічній декларації за 2024 рік, в розділі 12 «Грошові активи» зазначена сума - готівкові кошти 17 000 USD, тобто походження вилучених коштів за місцем мешкання ОСОБА_3 підтверджено документально, що свідчить про їх законне походження.

Тому, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого необхідно задовольнити, однак частково.

З метою забезпечення збереження речових доказів (ноутбук, жорсткий диск, чорнова записка), запобігання можливості їх приховування, пошкодження, знищення, відчуження, на даний час вилучене майно ще не оглянуте, інформація яка зберігається на вилученому ноутбуці, жорсткому диску та чорновій записці, підлягає додатковому вивченню і може мати доказове значення, вилучене майно цілком відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а відтак обґрунтовано має правовий статус речового доказу, з метою забезпечення проведення відповідних експертних досліджень, слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт, з тимчасовим позбавленням права заборони відчуження, розпорядження та користування, на вказане майно, яке 12.01.2026 було вилучено.

Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку здійснюється шляхом зняття копії інформації, що міститься в таких електронних інформаційних системах або їх частинах, мобільних терміналах систем зв`язку, без їх вилучення.

Враховуючи, що на даному етапі досудового розслідування (на час розгляду слідчим суддею клопотання про арешт майна) інформація, яка міститься на вилученому ноутбуці, жорсткому диску може мати значення для досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, однак не була скопійована у необхідному обсязі, що обумовило б можливість повернення самого матеріального носія інформації власнику. В свою чергу, доступ до такої інформації, зокрема видаленої, прихованої та її подальша належна процесуальна фіксація можлива за результатами проведення експертного дослідження. Враховуючи наведені факти, а також те, що інформація на вилученому ноутбуці, жорсткому диску може мати доказове значення та потребує спеціального дослідження, сам ноутбук, жорсткий диск, вилучена чорнова записка, є речовими доказами у кримінальному провадженні, тому необхідно забезпечити умови їх належного дослідження та подальшого збереження.

Разом з тим, оскільки вилучений ноутбук, жорсткий диск може містити відомості, які не мають значення для даного кримінального провадження, та необхідний особі для забезпечення своїх соціальних потреб, з метою запобігання надмірного обмеження права власності, не порушення законних прав власника майна, для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку, слідчий суддя вважає необхідним визначити стороні обвинувачення строк в два місяці, протягом якого надати стороні обвинувачення строк для здійснення огляду ноутбука, жорсткого диску, зняття виявленої інформації на електронні носії спеціалістами (експертами) в обсязі, необхідному для досягнення мети кримінального провадження та виготовлення копій даних, які містяться на вказаному носії, для залучення до матеріалів кримінального провадження, після спливу зазначеного терміну - зобов`язати прокурора передати на відповідальне зберігання вказаний ноутбук особі, у якої він був вилучений відповідно, попередивши про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.

На даному етапі кримінального провадження не надано доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, і потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання в права та інтереси власника майна, з метою забезпечення кримінального провадження. Менш обтяжливий спосіб арешту майна, на думку слідчого судді, призведе до неможливості збереження речових доказів та може призвести до їх приховування, пошкодження, знищення, відчуження або до настання інших наслідків, які можуть перешкодити повному, швидкому та неупередженому розслідуванню.

Відповідно до статті 175 Кримінального процесуального кодексу України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим (дізнавачем), прокурором, на яких також покладається обов`язок визначення місця зберігання тимчасово вилученого майна.

Відповідно до Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженої спільним Наказом ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ІНФОРМАЦІЯ_9 від 27.08.2010 року, обов`язок по визначенню місця зберігання арештованого майна покладається на слідчого (дізнавача), в провадженні якого перебуває кримінальне провадження.

Крім того, із наданихОСОБА_3 до клопотання документів вбачається, що вилучені грошові кошти у розмірі 7350 доларів США - це її збереження, грошові кошти були вилучені за місцем мешкання ОСОБА_3 , слідчим та прокурором не доведено, що ці грошові кошти мають відношення до вказаного кримінального правопорушення, а тому, в цій частині клопотання прокурора про арешт грошових коштів слід відмовити, повернувши їх власниці ОСОБА_3 .

Під час розгляду клопотання прокурором не було надано будь-яких доказів, які б підтверджували злочинне походження коштів або їх використання у протиправній діяльності.

Навпаки, зі зібраних матеріалів вбачається, що вказані кошти належать особі на законних підставах (заробітна плата) та необхідні для задоволення особистих потреб.

Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що відповідно до статті 174 Кримінального процесуального кодексу України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 98, 131, 132, 169-173, 175, 309, 310, 395 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

Клопотання прокурора Дергачівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_5 про арешт майна - задовольнити частково.

Накласти арешт в рамках кримінального провадження № 0000050 від 21 листопада 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України на тимчасово вилучене майно 12.01.2026 в ході обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

- чорнову записку з прізвищами та різними цифрами, яку поміщено у полімерний сейф пакет НПУ №WAR1248207, з пояснювальними написами, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування майном в межах строку досудового розслідування, абоухвалення відповідного судового рішення або рішення слідчого судді.

- жорсткий диск MQ01ABF050, марки TOSHIBA, який поміщено у полімерного сейф пакету НПУ № WAR1248208, з пояснювальними написами; ноутбук марки «hp», 3165NGV, чорного кольору та зарядний пристрій до нього, які поміщено у полімерного сейф пакету НПУ № NPU6147385, з пояснювальними написами, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування майном строком на два місяці, протягом якого надати стороні обвинувачення строк для здійснення їх огляду, зняття виявленої інформації спеціалістами (експертами) в обсязі, необхідному для досягнення мети кримінального провадження та виготовлення копій даних, які містяться на вказаних предметах для залучення до матеріалів кримінального провадження № 0000050 від 21 листопада 2025 року, після спливу зазначеного терміну - зобов`язати прокурора передати на відповідальне зберігання вказане майно особам, у яких воно було вилучено відповідно, попередивши про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.

Зберігання арештованого майна здійснювати відповідно до «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», затвердженого Постановою КМ України № 1104 від 19.11.2012 та до Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженої спільним Наказом ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ІНФОРМАЦІЯ_9 від 27.08.2010 року, обов`язок по визначенню місця зберігання арештованого майна покладається на слідчого (дізнавача), в провадженні якого перебуває кримінальне провадження.

Уповноваженим службовим особам, для досягнення цілей кримінального провадження дозволити користування та розпорядження зазначеним майном.

Відмовити у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на грошові кошти в іноземній валюті, а саме: 7350 (сім тисяч триста п`ятдесят) доларів США, 73 купюри по 100 доларів США та 1 купюра 50 доларів США, які поміщено у полімерний сейф пакет НПУ № WAR1248182, з пояснювальними написами.

Повернути ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , уродженки с. Довжик Золочівського району Харківської області, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , грошові кошти в іноземній валюті у сумі 7350 (сім тисяч триста п`ятдесят) доларів США - 73 купюри по 100 доларів США та 1 купюра 50 доларів США.

Роз`яснити особам, які не були присутні під час розгляду клопотання, що вони не позбавлені можливості звернутись до суду у передбаченому законом порядку з клопотанням про скасування арешту майна.

Виконання ухвали по визначенню місця зберігання арештованого майна покласти на слідчого, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження, контроль за виконанням - на прокурора Дергачівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_5 .

Роз`яснити положення, які закріплені в ч. 1 ст. 174 КПК України, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали буде оголошено в приміщенні Дергачівського районного суду Харківської області 26 січня 2026 року о 16 годині 30 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_1