Провадження №1-кп/389/222/24
У Х В А Л А

27 січня 2026 року Знам`янський міськрайонний суд

Кіровоградської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні кримінальне провадження у режимі відеоконференції, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000239 від 15 серпня 2024 рокустосовно

ОСОБА_4 ,

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.405 КК України,

В С Т А Н О В И В :

11 листопада 2024 року до Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.405 КК України.

Ухвалою Знам`янського міськрайонного суду від 01.12.2025 ОСОБА_4 продовжена дія запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 29.01.2026.

В судовому засіданні прокурор просив продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів. Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачена кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі на строк до 10 років, тож, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків з метою зміни наданих ними показань, вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про існування ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, які існували на час застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу під час досудового розслідування, не зникли.

Прокурор у судовому засіданні підтримав подане ним клопотання, просив його задовольнити та вказав на недостатність підстав застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Обвинувачений ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 не заперечували проти задоволення клопотання прокурора.

Потерпілий ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Вислухавши у судовому засіданні думку учасників судового провадження, суд дійшов до такого.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 судвраховує вимоги п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Водночас суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що повною мірою узгоджується з практикою Європейського суду.

Так, рішенням ЄСПЛ від 06.04.2000 у справі «Лабіта проти Італії», в якому зазначено, що тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Крім цього, судом взято до уваги позицію Європейського суду з прав людини, яка висвітлена в рішенні ЄСПЛ від 20.05.2010 у справі «Москаленко проти України», в якому зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Під час розгляду даного клопотання у вказаному кримінальному провадженні встановлена наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які наразі не зникли.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке є тяжким, яким передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 10 років, тому, усвідомлюючи тяжкість кримінального правопорушення та розуміючи можливе покарання у разі доведення його вини та з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватись від суду.

Водночас, судом враховано, що обвинувачений раніше не судимий, одружений, утриманці відсутні, проходить військову службу за призовом під час мобілізації, у військовому званні солдат на посаді водія 2 взводу 1 механізованої роти механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , що вказує на високу ймовірність переховування його від суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та можливість вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Зважаючи на те, що на даний час судом ще не допитано свідків,є вагомі підстави вважати, що у разі застосування до обвинуваченого альтернативного по відношенню до тримання під вартою запобіжного заходу, не пов`язаного з виключними запобіжниками у комунікації та його переміщеннях, останній зможе здійснити незаконний вплив на даних осіб з метою зміни раніше наданих ними показань для уникнення від кримінальної відповідальності за скоєний злочин.

Зазначене підтверджує, що заявлені раніше ризики наразі не зменшились і це дає достатні підстави вважати, що у разі зміни ОСОБА_4 запобіжного заходу на запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, вказане не забезпечить належного виконання останнім його процесуального обов`язку.

Судом також враховано характер інкримінованого кримінального правопорушення обвинуваченому та те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, що в даному випадку виправдовує тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою і застосування саме такого запобіжного заходу у цьому випадку буде виправданим з точки зору наявності відповідного суспільного інтересу.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, застосування більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, тож ОСОБА_4 необхідно продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів.

Продовжуючи дію такого запобіжного заходу, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст.177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованого злочину, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких судом було обрано обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою, не відпали, продовжують існувати, що також унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України розмір застави у даному кримінальному провадженні не визначається.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 331, 392 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с.Піщанка Житомирського району Житомирської області,продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів з поміщенням його до гауптвахти, який обчислювати з 11:20 год. 27 січня 2026 року по 11:20 год. 27 березня 2026 року.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Копію ухвали, до відома, направити начальнику ІНФОРМАЦІЯ_2 , вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1