Справа № 606/2606/21
УХВАЛА

іменем України

23 жовтня 2025 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря с/з ОСОБА_2

та прокурора ОСОБА_3 , представника філії ДУ «Центр пробації`Тернопільській області районний сектор № 5 ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Теребовля клопотання начальника Тернопільського РС №5 філії ДУ "Центр Пробації" ОСОБА_5 про звільнення від відбування покарання у виді виправних робіт у зв`язку із призовом на військову службу ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Почапинці Тернопільського району Тернопільської області, зареєстрований та фактично проживає по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, з середньою спеціальною освітою, засудженого: 21 листопада 2022року Теребовлянським районним судом Тернопільської області за ч. 1 ст.301-1, ч.3 ст. 301-1 КК України до покарання у виді 3 (п"яти) років позбавлення волі, з позбавленням права займатися діяльністю, пов`язаною з навчанням, вихованням та проведенням дозвілля дітей на строк 3 роки. Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 13.05.2025 відповідно до статті 82 КК України замінено невідбуту частину основного покарання, призначеного вироком Теребовлянського районного суду від 21.11.2022 року у виді позбавлення волі більш м"яким покаранням - у виді виправних робіт на строк 10 місяців з відрахуванням щомісячно в дохід держави 20 % ,-

В С Т А Н О В И В:

Начальник РС № 5 філії Державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області звернулася в суд із клопотанням про звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженого ОСОБА_6 у зв`язку із призовом на військову службу.

В обґрунтування клопотання, вказує про те, що вироком Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 21 листопада 2022 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого за ч. 1 ст.301-1, ч.3 ст. 301-1 КК України та призначено покарання у виді 3 (п"яти) років позбавлення волі, з позбавленням права займатися діяльністю, пов`язаною з навчанням, вихованням та проведенням дозвілля дітей на строк 3 роки. Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 13.05.2025 відповідно до статті 82 КК України замінено невідбуту частину основного покарання, призначеного вироком Теребовлянського районного суду від 21.11.2022 року у виді позбавлення волі більш м"яким покаранням - у виді виправних робіт на строк 10 місяців з відрахуванням щомісячно в дохід держави 20 %.

13.06.2025 матеріали із ДУ "Коломийська виправна колонія (№41)" щодо ОСОБА_6 отримано та прийнято до виконання Тернопільським РС №5 філії ДУ "Центр пробації" в Тернопільській області.

19.06.2025 ОСОБА_6 прибув на виклик до уповноваженого органу з питань пробації, де був ознайомленйи з порядком та умовами відбування покарання у виді виправних робіт на строк 10 місяців з відрахуванням щомісячно в дохід держави 20%. Одночасно засуджений при постановці на облік пред"явив копію наказу про прийняття на роботу підсобним робітникому ФОП ОСОБА_7 , де буде відбувати відпрацювання покарання у виді виправних робіт.

07.10.2025 року від ФОП ОСОБА_7 надійшло повідомлення про те, що ОСОБА_6 увільнено від роботи у зв`язку з його призовом на військову службу 29.09.2025 року та надано копії наказу про увільнення та копію витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 29.09.2025 №272.

Начальник Тернопільського РС №5 філії ДУ "Центр Пробації" ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання підтримала.

Суд, вислухавши пояснення представника філії ДУ «Центр пробації`Тернопільській області районний сектор № 5 ОСОБА_4 , думку прокурора, дослідивши матеріали справи та матеріали особової справи засудженого ОСОБА_6 № 02/ВР/ 2025, приходить висновку, що клопотання органу пробації не підлягає задоволенню.

Встановлено, що вироком вироком Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 21 листопада 2022 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого за ч. 1 ст.301-1, ч.3 ст. 301-1 КК України та призначено покарання у виді 3 (п"яти) років позбавлення волі, з позбавленням права займатися діяльністю, пов`язаною з навчанням, вихованням та проведенням дозвілля дітей на строк 3 роки. Вищевказаний вирок суду набрав законної сили 08.02.2023 року.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 13.05.2025 відповідно до статті 82 КК України замінено невідбуту частину основного покарання, призначеного вироком Теребовлянського районного суду від 21.11.2022 року у виді позбавлення волі більш м"яким покаранням - у виді виправних робіт на строк 10 місяців з відрахуванням щомісячно в дохід держави 20 %.

ОСОБА_6 з 27.05.2025 року відбував покарання у виді виправних робіт у фізичної особи-підприємця ОСОБА_7 на посаді підсобного робітника

Контроль за відбуванням ОСОБА_6 покарання у виді виправних робіт покладений на Тернопільський РС №5 філії ДУ "Центр Пробації".

Як вбачається з витягу із наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 29.09.2025 року № 272 про призов військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації, на особливий період, ОСОБА_6 1990 року народження, який перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_4 , призваний і направлений для проходження військової служби під час мобілізації на особливий період та відправлений до військової частини НОМЕР_1 .

Згідно ч. 2 ст. 57 КК України виправні роботи не застосовуються, окрім інших, до військовослужбовців.

КК України, КПК України та КВК України не регулюють питання заміни покарання у виді виправних робіт засудженим, які стали військовослужбовцями, а також звільнення від подальшого відбування покарання у виді виправних робіт чи зупинення виконання вироку суду у разі призову осіб, які засуджені до покарання у виді виправних робіт, для проходження військової служби, в тому числі під час мобілізації.

Частиною 1 ст. 74 КК України визначено, що звільнення засудженого від покарання або подальшого його відбування, заміна більш м`яким, а також пом`якшення призначеного покарання, крім звільнення від покарання або пом`якшення покарання на підставі закону України про амністію чи акта про помилування, може застосовуватися тільки судом у випадках, передбачених цим Кодексом.

У свою чергу Законом України про кримінальну відповідальність визначені підстави звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням (ст. 75 КК України); звільнення від відбування покарання з випробуванням вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до семи років (ст. 79 КК України); звільнення у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку (ст. 80 КК України); умовно-дострокове звільнення (ст. 81 КК України); умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк для проходження військової служби (ст. 81-1 КК України); заміна невідбутої частини покарання більш м`яким (ст. 82 КК України): звільнення вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років (ст. 83 КК України); звільнення за хворобою (ст. 84 КК України); звільнення від відбування покарання у зв`язку з прийняттям уповноваженим органом рішення про передачу засудженого для обміну як військовополоненого (ст. 84-1 КК України); звільнення від покарання на підставі закону України про амністії або акта про помилування (ст. 85 КК України).

Перелік зазначених підстав звільнення від покарання або його відбування є вичерпним.

Слід також зазначити, що відповідно до ч. 4 ст. 3 КК України, застосування закону про кримінальну відповідальність за аналогією заборонено.

Порядок звільнення особи (засудженого) від відбування покарання встановлений ст. ст. 537, 539 КПК України.

Так, відповідно до ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про відстрочку виконання вироку; про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання; про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання для проходження військової служби; про заміну невідбутої частини покарання або покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким; про звільнення від відбування покарання вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років; про звільнення від покарання за хворобою; про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку; про заміну покарання відповідно до ч. 5 ст. 53, ч. 3 ст. 57, ч. 1 ст. 58, ч. 1 ст. 62 КК України; про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч.ч. 2 і 3 ст. 74 КК України; про звільнення від відбування покарання у зв`язку з прийняттям рішення про передачу особи для обміну як військовополоненого.

Враховуючи викладені норми чинного законодавства України, суд приходить висновку, що орган пробації звернувся до суду з клопотанням, порядок вирішення якого не передбачений КК України та КПК України.

Зважаючи на те, що засуджений ОСОБА_6 був призваний на військову службу до Збройних Сил України після ухвалення вироку Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 21 листопада 2022 року та після постановлення ухвали Коломийського міськрайонного суду від 13.05.2025, якою замінено ОСОБА_6 невідбуту частину основного покарання у виді позбавлення волі більш м"яким покаранням - у виді виправних робіт, то відсутні законні підстави для звільнення від відбування покарання у виді виправних робіт.

Для обгрунтування свого клопотання про звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання у виді виправних робіт орган пробації посилається п. 12 розділу 2 глави VIII Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, затв. наказом Міністерства юстиції України від 29.01.2019 № 272/5, відповідно до якого, стосовно засудженого до виправних робіт, який після винесення судового рішення призваний на військову службу, уповноважений орган з питань пробації протягом 3 діб з моменту отримання витягу з наказу про призов на військову службу надсилає до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений до виправних робіт відбуває покарання, клопотання, особову справу для вирішення питання про звільнення такого засудженого від відбування покарання відповідно до ч. 2 ст. 57 КК України.

Проте вищевказаний наказ Міністерства юстиції України є підзаконним нормативно-правовим актом, а тому повинен відповідати нормам Закону України, зокрема, нормам КК України.

Крім того, зазначений наказ регулює лише діяльність відповідних органів, зокрема і органу пробації, при здійсненні нагляду за проведенням соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних із позбавленням волі, а тому не регламентує звільнення від відбування покарання, яке регулюється лише нормами КК України.

Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання начальника Тернопільського РС №5 філії ДУ "Центр Пробації" ОСОБА_5 ,- відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Теребовлянський районний суд Тернопільської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1