Провадження по справі № 1-кс/522/6237/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

07 листопада 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Відділу поліції №5 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Маріуполь Донецької області, громадянки України, українки за національністю, з середньою освітою, не заміжньої, офіційно не працевлаштованої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та без постійного місця мешкання на території м.Одеси, раніше не судимої,

підозрюваної в рамках кримінального провадження №0000822 від 26.10.2024 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 ,

підозрюваної ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

26 жовтня 2024 року приблизно об 00:50 годині, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, до приміщення холу відділу поліції № 5 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області за адресою: м. Одеса, вул. Канатна, 101/В, зайшла ОСОБА_4 , яка шукала тимчасовий притулок та в подальшому за власним бажанням перебувала у приміщенні кімнати прийому громадян відділу поліції.

Далі, 26 жовтня 2024 року приблизно об 06:00 годині, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 підійшла із проханням до віконця чергової частини відділу поліції № 5 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області, де на робочому місці знаходилась ОСОБА_7 , яка виконувала функції помічника чергового по відділу поліції та була одягнена у формений одяг з відповідними шевронами та погонами Національної поліції України, мала при собі табельну вогнепальну зброю, тобто мала всі зовнішні ознаки, що ідентифікують її як поліцейську, та в подальшому ОСОБА_4 повернулась до кімнати прийому громадян.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду та правоохоронних органів» до правоохоронних органів відносяться органи прокуратури, внутрішніх справ, служби безпеки, митні органи, органи охорони державного кордону, органи державної податкової служби і установи виконання покарань, державної контрольно-ревізійної служби, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозахисні та правоохоронні функції.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про Національну поліцію», завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: забезпечення публічної безпеки і порядку; охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; протидії злочинності; надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Пунктом 2 статті 18 вказаного Закону передбачено, що поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції.

Згідно зі ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань: здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; вживає заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку на вулицях, площах, у парках, скверах, на стадіонах, вокзалах, в аеропортах, морських та річкових портах, інших публічних місцях.

Поліція для виконання покладених на неї завдань вживає заходів реагування на правопорушення, визначені Кодексом України про адміністративні правопорушення та Кримінальним кодексом України, на підставі та в порядку, визначених законом.

В подальшому, 26 жовтня 2024 року приблизно об 07:00 годині, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, з мотивів особистої неприязні до працівників поліції, викликаної прибиранням у кімнаті прийому громадян у відділі поліції № 5 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області, достовірно знаючи та усвідомлюючи, що вищезазначений співробітник поліції перебуває при виконанні своїх службових обов`язків, перебуваючи у холі приміщення відділу поліції підійшла до старшого сержанта поліції ОСОБА_7 , в бік якої стала висловлюватись грубою нецензурною лайкою та агресивно себе поводити.

В подальшому, продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_4 перебуваючи поряд із ОСОБА_7 усвідомлюючи, що перед нею знаходиться саме працівник правоохоронного органу, діючи умисно, з метою спричинення побоїв, правою рукою, яку зігнула в кулак, нанесла один удар в область шиї останньої, після чого нанесла її кулаком правої руки ще один удар в область лівого ока, чим спричинила фізичного болю потерпілій.

26.10.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, а саме, - умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу побоїв у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

У зв`язку з чим, слідчий за погодженням із прокурором, звернувся до суду із клопотанням про продовження строку дії заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної.

Позиція учасників кримінального провадження.

Прокурор у судовому засіданні підтримала клопотання слідчого та просила його задовольнити у повному обсязі, посилаючись на те, що ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, продовжують існувати, а саме, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду та незаконно впливати на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні.

Підозрювана ОСОБА_4 та її захисник проти продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що ОСОБА_4 інкримінованого злочину не вчиняла, вона захищалась від поліції, окрім цього просила врахувати, що вона не має місця проживання, так як вона з м.Маріуполя.

Дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання слідчого, допитавши підозрювану, заслухавши учасників судового розгляду, приходжу до наступного висновку.

Мотиви суду.

Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) (частина 5 статті 9 КПК України).

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom» від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).

Висновки органу досудового розслідування щодо причетності підозрюваного до вчинення кримінальних правопорушень, які йому інкримінуються, не є явно необґрунтованими чи очевидно недопустимими, тому слідчий суддя дійшов висновку про доведеність стороною обвинувачення обґрунтованості підозри тією мірою, щоб виправдати застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Пред`явлена ОСОБА_4 підозра обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні та долученими до клопотання доказами, а саме: поясненнями потерпілої ОСОБА_7 , поясненнями свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , протоколом огляду відеозаписів та іншими доказами.

З урахуванням конкретних обставин справи та практики ЄСПЛ, слідчий суддя вважає, що надані органом досудового розслідування до клопотання про продовження строку дії апобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_4 докази, в своїй сукупності, на даній стадії досудового розслідування, вказують на обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, яке згідно з ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів. Санкцією ч. 2 ст. 345 КК України передбачено покарання у вигляді обмеження волі або позбавлення волі на строк до 5 років.

Отже, вивченням характеристики ОСОБА_4 встановлено, що підозрювана є громадянкою України, не заміжньою, офіційно не працевлаштованою, зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця мешкання на території м. Одеси, доказів знаходження на її утриманні неповнолітніх дітей та/або непрацездатних батьків суду не надано.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді обмеження волі або позбавлення волі на строк до п`яти років, після вчинення вище вказаного злочину переховувалася від органу досудового розслідування, у зв`язку з чим була оголошена у розшук та затримана на підставі ст. 191 КПК України, що підтверджує наявність ризику, визначеного п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, та згідно з п. 3 ч. 2 ст. 183 дозволяє обрання відносно неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ризик впливу на потерпілу, свідків, на думку слідчого судді, підтверджується тим, що ОСОБА_4 матиме можливість незаконно впливати на потерпілу, свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки підозрювана обізнана про те, хто саме є потерпілою, свідками, їй відомо про їх зовнішність, що підтверджує існування ризику, передбаченого п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України.

За таких обставин, наявні достатні підстави вважати, що обрання менш суворого запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 не запобігатиме наведеним ризикам.

Метою продовження строку дії запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, а також уникнення ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та вплив на потерпілу та свідків, допитаних в рамках вказаного кримінального провадження.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Інші, менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 219 КПК України, досудове розслідування має бути завершене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Постановою керівника Приморської окружної прокуратури м.Одеси булдо продовжено строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні до 3-х місяців, тобто до 08.11.2025.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 07.11.2025 року було продовжено строк досудового розслідування до 4 (чотирьох) місяців, тобто до 08.12.2025 року.

За результатом розгляду клопотання слідчого чи прокурора про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя застосовує запобіжний захід в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», зазначив що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має й тримання під вартою.

Згідно з п. 1 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, на підставі наданих матеріалів, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність залишення раніше визначеної відносно ОСОБА_4 застави у розмірі 2 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2025 року, тобто у сумі 6056,00 (шість тисяч п`ятдесят шість гривень 00 коп.) гривень.

Для запобігання встановленим ризикам у випадку внесення застави доцільним буде покладення на підозрювану обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, які будуть додатковою гарантією її належної поведінки поряд з ризиком втрати грошових коштів, внесених в якості застави, у випадку невиконання покладених на неї процесуальних обов`язків.

Керуючись ст. ст. 176- 178, 183, 186, 193, 194- 197,199, 376 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Відділу поліції №5 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ДУ «Одеській слідчий ізолятор», в межах строку проведення досудового розслідування, тобто до 08.12.2025 включно.

Залишити раніше визначений розмір застави як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 2 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 6056 (шість тисяч п`ятдесят шість) гривень.

Підозрювана або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на рахунок ТУ ДСА України в Одеській області, з призначенням платежу: застава за підозрювану; провадження по справі 1-кс/522/6237/25.

У разі внесення застави, покласти на підозрювану ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора в розумні строки;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

3) не відлучатися з міста Одеси без дозволу слідчого, прокурора або суду;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт, інші документи, що дають право на виїзд/в`їзд з України;

5) утримуватись від спілкування з потерпілою ОСОБА_7 та свідками ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

Строк дії обов`язків, покладених судом, визначити до 08.12.2025, тобто в межах строку досудового розслідування.

Роз`яснити підозрюваній наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрювана, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин не повідомить про причину своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на неї при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обчислюється з моменту винесення ухвали слідчого судді, тобто з 07.11.2025.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_10