ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/147/26 Справа № 202/8811/25 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 січня 2026 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді -доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

в режимі відеоконференції:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , діючого в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпра від 16 грудня 2025 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000317від 23 травня 2025 року, щодо

ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою:

АДРЕСА_1 ,

проживаючого за адресою:

АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.27, ч.3 ст. 201-2КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпра від 16 грудня 2025 задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні заступником керівника Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_6 та продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 до 13 лютого 2026 року з можливістю внесення застави у розмірі 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 302 800,00 грн. (триста дві тисячі вісімсот гривень), визначеної ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпра від 17 вересня 2025 року.Строк дії обов`язків, покладених ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпра від 17 вересня 2025 року (справа №202/8811/25, провадження №1-кс/202/6727/2025), у разі внесення застави, визначено до 13 лютого 2026 року. Визначено строк дії ухвали до 13 лютого 2026 року.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.27, ч.3 ст.201-2 КК України, що підтверджується матеріалами кримінального провадження у їх сукупності. Крім того, ризики: знищити, сховати або спотворити речі чи документи, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків чи інших осіб у кримінальному провадженні; а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальні правопорушення, у яких підозрюється, не зменшились та продовжують існувати, що у своїй сукупності свідчить про неможливість запобігання ним шляхом застосування до підозрюваного іншого запобіжного заходу, менш обтяжливого, ніж тримання під вартою. Слідчий суддя також врахував дані про особу ОСОБА_8 , який раніше не судимий, має інвалідність другої групи, має постійне місце реєстрації та проживання, офіційно не працевлаштований, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді від 16.12.2025 року про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_8 та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого в повному обсязі.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги захисник підозрюваного ОСОБА_7 посилається на те, що жодних доказів на підтвердження ризиків, передбачених п.п. 1,2,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, на які посилається прокурор у клопотанні, до суду не надано. Сторона захисту вважає, що на підставі розумної оцінки сукупності зібраних органом досудового розслідування доказів, їх недостатньо для формування стійкого переконання про причетність ОСОБА_8 до вчинення кримінального правопорушення, та для повідомлення такій особі про підозру. Зазначає, що слідчий суддя не мотивував та не зазначив в ухвалі на підставі яких саме доказів він встановив, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, лише зазначив найменування протоколів НРСД, але в них немає жодної інформації, яка доводить обґрунтованість підозри відносно ОСОБА_8 . Вказує, що слідчий суддя не перевірив та не спростував поза розумним сумнівом доводи сторони захисту, та не навів в ухвалі переконливих аргументів, чим порушив право підозрюваного на об`єктивний, неупереджений розгляд клопотання. Зауважує, що в ухвалі суду не обґрунтовано і не конкретизовано з посиланням на відповідні докази існування ризиків, та неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, мотиви прийняття чи відхилення доказів сторін. Вважає, що слідчий суддя формально підійшов до розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_8 , не надавши оцінку тому, що підозрюваний затриманню не перешкоджав, готовий співпрацювати зі слідством, раніше не судимий, має постійне місце проживання, обтяжений вагомими соціальними зв`язками, має на утриманні матір, якій 70 років, офіційно не одружений, але мешкає разом з жінкою, що істотно знижують вагомість ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК України, та дає підстави для обрання більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, які просили задовольнити вимоги апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу суду залишити без зміни, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступного.

Вирішуючи питання про обґрунтованість апеляційної скарги, апеляційний суд зважає на те, що на підставі ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зазначені у вказаній статті.

З вимог ст. 177 КПК України вбачається, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Як слідує з матеріалів провадження СУ ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000317 від 23.05.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.201-2 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням здійснюється Дніпровською спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Східного регіону.

17 вересня 2025 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.27, ч.3 ст.201-2 КК України.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпра від 17 вересня 2025 року до підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 09 год. 21 хв. 15 листопада 2025 року з визначенням відносно підозрюваного застави у розмірі 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 302 800 (триста дві тисячі вісімсот) грн. 00 коп. та покладенням обов`язків: за першим викликом прибувати до слідчого, прокурора або суду; не відлучатися із м. Дніпро без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні, а також волонтерами БО «БФ «Разом Ми Єдині»; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 29 жовтня 2025 року ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпра від 17 вересня 2025 року відносно ОСОБА_8 , якою застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 15 листопада 2025 року, з альтернативою внесення застави, залишено без змін.

Постановою керівника Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_10 від 11 листопада 2025 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000317 від 23.05.2025 року до трьох місяців, тобто до 17 грудня 2025 року включно.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпра від 13 листопада 2025 року продовжено строк тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 до 17 грудня 2025 року з можливістю внесення застави у розмірі 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 302 800,00 грн. (триста дві тисячі вісімсот гривень).

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпра від 16 грудня 2025 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000317 зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 23.05.2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27, ч.3 ст.201-2, ч.3 ст.27, ч.3 ст.201-2 КК України до 6 (шести) місяців, тобто до 17 березня 2026 року.

Апеляційним судом встановлено, що наведені у клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.27, ч.3 ст.201-2 КК України, а саме співвиконавець незаконного використанні благодійних пожертв, з метою отримання прибутку, вчиненому у значному розмірі, за попередньою змовою групою осіб, під час воєнного стану

Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_8 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, підтверджується доказами, що містяться в матеріалах провадження, а саме: протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії, а саме: аудіо-, відеоконтролю особи ОСОБА_11 , обл. №55/15/Д/1-4859т від 28.07.2025 року, протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії, а саме: аудіо-, відеоконтролю особи ОСОБА_12 , обл. №55/15/Д/1-4860т від 28.07.2025 року, протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії, а саме: аудіо-, відеоконтролю особи ОСОБА_11 , обл. №55/15/Д/1-5450т від 27.08.2025 року, протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії, а саме: аудіо-, відеоконтролю особи ОСОБА_11 , обл. №55/15/Д/1-5241т від 01.08.2025 року, протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії, а саме: аудіо-, відеоконтролю особи ОСОБА_12 , обл. №55/15/Д/1-5240т від 01.08.2025 року, якими підтверджується збір учасників злочину в офісному приміщенні, опломбування скриньок, підрахунок та розподіл грошових коштів, отриманих в якості благодійних пожертв учасниками та співучасниками злочину; протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії, а саме: спостереження за особою ОСОБА_13 обл. №55/15/Д/1-5249т від 01.08.2025 року, протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії, а саме: спостереження за особою ОСОБА_12 , обл. №55/15/Д/1-5250т від 01.08.2025 року, протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії, а саме: спостереження за особою ОСОБА_14 обл. №55/15/Д/1-5248т від 01.08.2025 року, якими підтверджується факт збору грошових коштів у якості благодійних пожертв у вигляді благодійних пожертв у скриньки, на яких міститься QR-код «Монобанку», для допомоги НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України за заздалегідь визначеними ОСОБА_11 адресами значного скупчення людей; протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії, а саме: зняття інформації з електронних телекомунікаційних мереж відносно ОСОБА_11 обл.№55/15/Д/1-4863т від 28.07.2025 року, протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дій, а саме: зняття інформації з електронних телекомунікаційних мереж відносно ОСОБА_12 обл.№55/15/Д/1-4865т від 28.07.2025 року, протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дій, а саме: зняття інформації з електронних телекомунікаційних мереж відносно ОСОБА_13 обл.№55/15/Д/1-4864т від 28.07.2025 року, якими підтверджується спілкування між підозрюваними з приводу суми зібраних грошових коштів у вигляді благодійних пожертв, звітування ОСОБА_13 , ОСОБА_14 перед ОСОБА_12 про суму зібраних пожертв у скриньки, на яких містився QR-код «Монобанку», для допомоги НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України та іншими матеріалами кримінального провадження у сукупності.

З наведених доказів слідчий суддя суду першої інстанції дійшов правильного висновку про обґрунтованість підозри щодо ОСОБА_8 в обсязі, достатньому для застосування у відношенні нього запобіжного заходу, з яким колегія суддів погоджується.

При цьому враховується, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин. Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії», зазначено, що не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою.

Враховуючи зазначене, доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості підозри колегія суддів не вважає слушними.

Також необхідно зазначити, що на даному етапі провадження суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх допустимості і достатності для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчинені кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника про відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, то на переконання колегії суддів, вони є безпідставними, з огляду на наступне.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Апеляційний суд вважає обґрунтованими висновки слідчого суді щодо продовження існування ризиків, з числа передбачених ст.177 КПК України, які були підставою для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме: знищити, сховати або спотворити речі чи документи, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків чи інших осіб у кримінальному провадженні; а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальні правопорушення, у яких підозрюється, які не зменшились та продовжують існувати, що у своїй сукупності свідчить про неможливість запобігання ним шляхом застосування до підозрюваного іншого запобіжного заходу, менш обтяжливого, ніж тримання під вартою.

Є правильними висновки слідчого судді щодо наявності ризику знищення, приховування, спотворення речей та документів, оскільки отримавши повідомлення про підозру, та розуміючи, які саме обставини інкримінуються підозрюваному, у які дати та час відбувалися злочини, останній може знищити документи, чорнові записи щодо реальних сум грошових коштів, які були зібрані в якості благодійних пожертв, а також інші документи, які мають значення для досудового розслідування, про які органу досудового розслідування можливо ще не відомо.

Також не виключається і можливість здійснення підозрюваним впливу на свідків чи інших осіб у кримінальному провадженні з огляду на те, що підозрюваний знає спосіб зв`язку та місце проживання інших співучасників злочину, свідків та може здійснювати дії, направлені на організацію їх подальшого переховування від органів досудового розслідування. Одночасно з цим, в разі встановлення вказаних осіб, підозрюваний ОСОБА_8 шляхом погроз, шантажу або підкупу, може схилити вказаних осіб до надання певних показань, які будуть вигідні стороні захисту, або перешкоджати встановленню істини у даному кримінальному провадженні.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні апеляційний суд враховує встановлений КПК України порядок отримання показань, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні.

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від таких осіб та дослідження їх судом.

Надаючи оцінку ризику, передбаченому п.5 ч.1 ст.177 КПК України, апеляційний суд погоджується з доводами слідчого судді суду першої інстанції щодо можливості підозрюваним вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, враховуючи, що під час проведення негласних слідчих розшукових дій відносно ОСОБА_8 задокументовані численні факти вчинення підозрюваним злочину. Таким чином, протиправна діяльність підозрюваного є систематичною, умисною та пов`язаною із бажанням швидкого незаконного збагачення за рахунок вчинення злочину.

При цьому, зазначені ризики об`єктивно збільшуються з урахуванням введення в Україні військового стану через агресію Російської Федерації проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку.

Дані висновки узгоджуються із практикою Європейського Суду з прав людини, який неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Щодо посилання захисника про те, що підозрюваний не перешкоджав затриманню, готовий співпрацювати зі слідством, раніше не судимий, має постійне місце проживання, обтяжений вагомими соціальними зв`язками, має на утриманні матір, якій 70 років, офіційно не одружений, але мешкає разом з жінкою, слід зазначити, що вказані обставини в даному випадку не можуть бути беззаперечними стримуючими факторами подальшої належної процесуальної поведінки та були враховані слідчим суддею при розгляді клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відомостей щодо протипоказань для перебування підозрюваного в умовах слідчого ізолятора підозрюваним не було надано, як під час розгляду клопотання слідчого про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в суді першої інстанції, так і під час розгляду апеляційної скарги в суді апеляційної інстанції.

Приймаючи рішення про продовження підозрюваному ОСОБА_8 строку тримання під вартою, суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, дані про особу підозрюваного, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Крім того, апеляційний суд враховує, що продовжуючи застосування до підозрюваного ОСОБА_8 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 183 КПК України, визначив підозрюваному розмір застави, який є достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Будь-яких істотних порушень кримінального процесуального закону при постановленні зазначеної ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому за наслідками апеляційного розгляду апеляційний суд вважає необхідним ухвалу суду залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , діючого в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпра від 16 грудня 2025 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ _________________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4