Справа № 542/2025/24
Провадження № 1-кп/542/7/25
В И Р О К

іменем України

13 листопада 2025 року селище Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новосанжарського районного суду Полтавської області кримінальне провадження №0000157 від 13.10.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Нові Санжари, Новосанжарського району, Полтавської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 22.12.2023 Київським районним судом м. Полтави за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України,

В С Т А Н О В И В :

13 жовтня 2024 року ОСОБА_4 , на зупинці громадського транспорту по вулиці Центральній в селищі Нові Санжари, Полтавського району, Полтавської області, знайшов полімерний пакет, в якому знаходилось стебло з листям рослини коноплі. Ідентифікувавши вміст пакету та розуміючи, що конопля відноситься до наркотичного засобу у ОСОБА_4 , виник прямий умисел на незаконне придбання, зберігання та перевезення наркотичного засобу канабісу, з метою використання в особистих цілях, без мети збуту.

Усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, будучи засудженим 22.12.2023 за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.309 КК України, з метою реалізації свого злочинного умислу на незаконне придбання, зберігання та перевезення наркотичного засобу без мети збуту, ОСОБА_4 поклав полімерний пакет зі стеблом рослини коноплі до власної сумки. В подальшому, з вказаною сумкою, ОСОБА_4 сів до автомобіля марки «ЗАЗ SENS», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_6 . У зв`язку з порушенням правил дорожнього руху України, вказаний автомобіль був зупинений працівниками поліції, під час руху поблизу господарства, яке розташоване за адресою: Полтавська область, Полтавський район, селище Нові Санжари, провулок Лелюхівський, 24.

13 жовтня 2024 року о 15 год. 15 хв. на підставі добровільної письмової згоди ОСОБА_4 поблизу господарства, яке розташоване за адресою: Полтавська область, Полтавський район, селище Нові Санжари, провулок Лелюхівський, 24, було проведено огляд його сумки. Відповідно до висновку за результатами судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів від 15.04.2024, під час огляду було виявлено та вилучено - верхівки з суцвіттям фрагментів рослин, які містять основний психоактивний компонент коноплі тетрагідроканабінол і є наркотичним засобом, обіг якого обмежено - канабісом. Маса канабісу в перерахунку на суху речовину становить 50,8 г.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, визнав повністю та суду показав, що дійсно у жовтні 2024 року він на зупинці громадського транспорту по вул. Центральній в селищі Нові Санжари знайшов полімерний пакет чорного кольору, в якому були рослини коноплі, що він визначив по характерному запаху та на дотик. Вказаний пакет з коноплею він забрав з метою власного вживання та поклав його до своєї сумки, після чого зателефонував своєму знайомому ОСОБА_7 , якого попросив підвезти його додому. Він погодився, під`їхав за ним та спочатку він попросив відвезти його за адресою по АДРЕСА_2 , де проживає його бабуся, але потім передумав та попросив відвезти його за місцем свого проживання по вул.Центральній в сел. Нові Санжари. ОСОБА_8 порушив Правила дорожнього руху та їх автомобіль зупинили працівники поліції. Коли вони відкрили вікно в автомобілі, працівники поліції відчули запах коноплі та запитали чи немає у них заборонених речей. На що він відразу повідомив про коноплю, сказав, що знайшов її та добровільно видав.

В скоєному розкаюється, на даний час він не вживає наркотичні засоби, які вживав з 18 років, періодично проходив лікування.

Враховуючи те, що обвинувачений у судовому засіданні свою вину визнав повністю, фактичні обставини справи ніхто з учасників судового розгляду не оспорював, суд у відповідності до ч. 3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів у судовому засіданні щодо до тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, судом зясовано, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції. Судом розяснено, що у такому випадку сторони кримінального провадження будуть позбавлені права оскаржити в апеляційному порядку судове рішення з підстав заперечення цих обставин.

Сторони кримінального провадження проти даного рішення суду не заперечували.

Тому суд обмежив дослідження фактичних обставин допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів, що характеризують особу обвинуваченого, письмових доказів, необхідних для вирішення долі речових доказів та судових витрат.

Дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, зберігання та перевезення наркотичних засобів без мети збуту, вчинені протягом року після засудження за цією статтею.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачений скоїв кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до нетяжкого злочину.

Обвинувачений раніше судимий за вчинення аналогічного кримінального правопорушення, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває під наглядом у лікаря нарколога з 2020 року, не одружений, офіційно не працює та суспільно корисною працею не займається (а.с.157-160), періодично проходив лікування на замісній підтримувальній терапії з діагнозом «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіатів, синдром залежності» (а.с. 40-42,156).

Відповідно до акту судово-психіатричної експертизи №471 від 09.07.2025 року (а.с.108-113) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в період часу, що відноситься до інкримінованого йому протиправного діяння (13 жовтня 2024 року), будь-яким хронічним психічним захворюванням, тимчасовим розладом психічної діяльності, недоумством не страждав, а виявляв ознаки іншого хворобливого стану психіки у вигляді психічних і поведінкових розладів внаслідок комбінованого вживання психоактивних речовин (канабіоїди, опіоїди, стимулятори), синдром залежності і за своїм психічним станом міг повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними.

ОСОБА_4 на даний час будь-яким хронічним психічним захворюванням, тимчасовим розладом психічної діяльності, недоумством не страждає, а виявляє ознаки іншого хворобливого стану психіки у вигляді психічних і поведінкових розладів внаслідок комбінованого вживання психоактивних речовин (опіоїди, канабіоїди, стимулятори), синдром залежності і за своїм психічним станом здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними.

ОСОБА_4 на даний час застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

ОСОБА_4 за своїм психічним станом здатний брати участь в проведенні з ним процесуальних дій.

ОСОБА_4 з приводу наявного у нього синдрому залежності, внаслідок комбінованого вживання психоактивних речовин потребує лікування.

За висновком органу пробації ризик небезпеки для суспільства та ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюються як високі, а виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі не певний строк може становити високу небезпеку для суспільства

Також орган пробації дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства. Застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку ОСОБА_4 з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції (а.с.52-55).

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Таким чином, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, суд враховує те, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, що відноситься до нетяжких злочинів; всі обставини по справі в їх сукупності, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, ставлення обвинуваченого до наслідків своїх дій, особу обвинуваченого, висновок органу пробації, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі в мінімальному розмірі, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 309 КК України, яке є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, із визначенням остаточного покарання у порядку ст. 71 КК України, ураховуючи його засудження за вироком суду від 22.12.2023 року.

Так судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений вироком Київського районного суду м.Полтави від 22.12.2023 року за ч. 1 ст.309 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним строком на 1 рік (а.с. 162).

В даному кримінальному провадженні, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні 13 жовтня 2024 року кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, а саме в незаконному придбанні, зберіганні та перевезенні наркотичних засобів без мети збуту, вчинені протягом року після засудження за цією статтею.

Тобто обвинувачений ОСОБА_4 у період іспитового строку знову вчинив злочин, пов`язаний з обігом наркотичних засобів, що свідчить про те, що він на шлях виправлення не став та належних висновків для себе не зробив.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Положення вказаної норми є імперативними, тобто обов`язковими для застосування.

Згідно з правовим висновком Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеним у постанові від 01 червня 2020 року (справа № 766/39/17, провадження № 51-8867кмо18) якщо злочин (злочини), за який (які) засуджено особу в цьому кримінальному провадженні було вчинено після постановлення попереднього вироку, але до повного відбуття покарання, то остаточне покарання призначається за правилами, передбаченими ст. 71 КК (за сукупністю вироків).

Таким чином, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 вчинив дане кримінальне правопорушення протягом іспитового строку, визначеного вироком Київського районного суду м.Полтави від 22.12.2023 року, то остаточне покарання слід призначити за сукупністю вироків згідно з ч.1 ст.71 КК України, частково приєднавши до покарання, призначеного за цим вироком, невідбуте покарання, призначене за вироком Київського районного суду м.Полтави від 22.12.2023 року.

Згідно із положеннями ст. 72 КК України при складанні покарання за сукупністю вироків менш суворий вид покарання, в даному випадку невідбута кількість днів обмеження волі, переводиться в більш суворий вид покарання, тобто кількість днів позбавлення волі, виходячи із такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі, відповідають два дні обмеження волі.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, процесуальні витрати пов`язані із залученням експерта у справі, підлягають стягненню з обвинуваченого в розмірі 2387 грн. згідно відповідної довідки експертної установи.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не вбачається. Відповідних клопотань стороною обвинувачення не заявлено.

Керуючись ч. 3 ст.349, ст.ст. 368-370, 373, 374, 392, 395 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного за даним вироком покарання, із застосуванням ст. 72 КК України, частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Київського районного суду м.Полтави від 22.12.2023 року, та ОСОБА_4 призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 1 (один) місяць.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту його фактичного затримання в порядку виконання цього вироку.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта в сумі 2387 (дві тисячі триста вісімдесят сім) грн.

Скасувати арешт з полімерного пакету чорного кольору, в якому знаходиться висушене стебло з листям зеленого кольору, зовні схоже на висушену рослину коноплі, який був накладений ухвалою слідчого судді Новосанжарського районного суду Полтавської області від 15.10.2024.

Речові докази: речовину рослинного походження зеленого кольору у вигляді стебла з листям (канабіс), які передані на зберігання в кімнату зберігання речових доказів відділення поліції №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, квитанція № 67 - знищити.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Новосанжарський районний суд Полтавської області.

Відповідно до ч.2 ст.394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченому, в порядку, визначеному ст.376 КПК України.

Суддя Новосанжарського районного суду

Полтавської області ОСОБА_1