КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/5584/2025 Суддя-доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 10 липня 2025 року про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 305, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 311 КК України у кримінальному провадженні №0000050 від 16.01.2024,-

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 звернувся до суду з клопотанням погодженим із прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 , за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 305, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 311 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, але не пізніше січня 2024 року, ОСОБА_10 , перебуваючи на території Дніпропетровської області, діючи умисно, з корисливих мотивів, всупереч вимогам вищевказаних нормативно-правових актів, не маючи ліцензії на здійснення діяльності з обігу психотропних речовин і прекурсорів, усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи настання таких наслідків, вирішив створити злочинну організацію, тобто стійке об`єднання декількох осіб, члени якого за попередньою змовою зорганізувалися для спільної діяльності з метою безпосереднього вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, та здійснювати керівництво такою організацією, метою діяльності якої стало протиправне особисте збагачення шляхом систематичної контрабанди прекурсорів, тобто їх переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, незаконного придбання, зберігання, перевезення та пересилання прекурсорів з метою їх використання для виробництва або виготовлення наркотичних засобів чи психотропних речовин, з метою збуту, а також незаконного збуту прекурсорів, у великих, особливо великих розмірах - фенілнітропропену, нітроетану, 2-бром-1-(4-метилфеніл)пропан-1-он, ацетону, соляної та сірчаної кислот, обіг яких обмежено і стосовно яких встановлюються заходи контролю, а також незаконного придбання, зберігання з метою збуту та незаконного збуту особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонений - альфа-бромвалерофенону у великому, особливо великому розмірі.

ОСОБА_10 , розуміючи, що вказана діяльність є протиправною, має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовлена тяжкими наслідками не лише для здоров?я конкретної особи, а й для здоров?я населення в цілому, у зв?язку з чим потребує чітких та узгоджених дій значної кількості людей, маючи намір здійснювати такі діяння протягом тривалого періоду часу, спланував досягнути поставленої мети за рахунок створення і керування стійким ієрархічним об?єднанням - злочинною організацією, до складу якої в різний час ним особисто або через інших учасників злочинної організації з їх подальшим погодженням залучено ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_8 та інших невстановлених досудовим розслідуванням осіб.

У невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, але не пізніше 11.09.2024 ОСОБА_8 , будучи учасником створеної та очолюваної ОСОБА_10 злочинної організації, діючи при безпосередній координації останнього з метою реалізації єдиного злочинного плану згідно з розподіленими ролями, умисно, протиправно,з корисливих мотивів, всупереч вимогам згаданих нормативно-правових актів, достовірно усвідомлюючи відсутність в учасників злочинної організації ліцензії на здійснення діяльності з обігу психотропних речовин і прекурсорів, реалізуючи спільний злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання, зберігання та пересилання прекурсорів з метою їх використання для виробництва або виготовлення наркотичних засобів чи психотропних речовин, з метою збуту, а також незаконний збут прекурсорів, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин придбав прекурсор, обіг якого обмежено і стосовно якого встановлено заходи контролю - нітроетан.

ОСОБА_8 , входячи до складу створеної та очолюваної ОСОБА_10 злочинної організації, розпочав незаконно зберігати вказаний прекурсор з метою його використання для виробництва або виготовлення наркотичних засобів чи психотропних речовин, а також з метою збуту, у невстановленому досудовим розслідуванням місці.

Продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, 11.09.2024, у денний час доби, ОСОБА_8 , діючи за вказівкою керівника злочинної організації ОСОБА_10 , незаконно зберігаючи зазначений прекурсор при собі з метою збуту, попередньо розфасувавши останній, переніс його до відділення № 1 ТОВ «САТ», розташованого за адресою: м. Ковель, вул. Брестська, 113-В.

Задля доведення спільного злочинного умислу до кінця, ОСОБА_8 того ж дня 11.09.2024, приблизно о 10 год 09 хв, перебуваючи у відділенні № 1 ТОВ «САТ» за адресою: м. Ковель, вул. Брестська, 113-В, сформував поштове відправлення № 050000786, куди з метою збуту помістив прекурсор, обіг якого обмежено і стосовно якого встановлено заходи контролю - нітроетан, масова частка відповідної речовини у зразку якого становила 3,4523 г, який шляхом незаконного пересилання через це відділення незаконно збув невстановленій особі, вказавши її анкетні дані - « ОСОБА_17 , Одеса № 6».

ОСОБА_8 залишив місце вчинення кримінального правопорушення.

27.07.2024 організатор злочинної організації ОСОБА_10 , діючи з метою контрабанди прекурсорів в особливо великих розмірах з території Республіки Польщі, узгодив з учасниками злочинної організації ОСОБА_16 та ОСОБА_8 план контрабандного перевезення прекурсорів з приховуванням від митного контролю, який полягав у наступному: ОСОБА_10 спільно з ОСОБА_11 мав приїхати на двох автомобілях «RENAULT MASTER», державний номерний знак НОМЕР_1 , та «MERCEDES-BENZ 311CDI», державний номерний знак НОМЕР_2 , до пункту пропуску державного кордону «Устилуг» Волинської області, де за кермо одного автомобіля мав сісти ОСОБА_18 , не обізнаний стосовно протиправної діяльності керівника та учасників злочинної організації, а ОСОБА_11 в свою чергу мав залишитися на території України та чекати на повернення ОСОБА_10 , якийй би з ОСОБА_18 в свою чергу виїхав до Республіки Польщі.

ОСОБА_16 , діючи за погодженням з ОСОБА_8 , мала виїхати на територію Республіки Польща, де сісти в уже завантажений прекурсорами автомобіль «MERCEDES-BENZ 311CDI», державний номерний знак НОМЕР_3 , та на вказаному автомобілі із приховуванням від митного контролю, контрабандним шляхом завести прекурсори, які в подальшому привезти до подвір?я за місцем проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , де залишити з метою подальшого їх отримання ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Всі учасники злочинної організації погодилися зі вказаним планом та, діючи відповідно до заздалегідь розподілених ролей, 29.07.2024 ОСОБА_10 за кермом автомобіля «RENAULT MASTER», державний номерний знак НОМЕР_4 , та ОСОБА_11 за кермом автомобіля «MERCEDES-BENZ 311CDI», державний номерний знак НОМЕР_3 , з метою подальшого контрабандного завезення на територію України прекурсорів в особливо великих розмірах проїхали до пункту пропуску автомобільного сполучення «Устилуг», розташованого на автошляху Н22 у м. Устилузі Володимирського району Волинської області, де до них підійшов ОСОБА_18 , який в подальшому сів у автомобіль до ОСОБА_10 та вони втрьох на вищевказаних автомобілях того ж дня 29.07.2024, приблизно о 15 год 40 хв, заїхали на територію зазначеного пункту пропуску.

15.10.2024 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 305, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 311 КК України.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 10.07.2025 клопотання слідчого - задоволено. Продовжено підозрюваному ОСОБА_8 , строк тримання під вартою до 07.09.2025.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 16.07.2025 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді від 10 липня 2025 року, та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчого відмовити та постановити нове судове рішення, яким застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

В обґрунтування апеляційних вимог, зазначив, що ухвала про продовження строку тримання під вартою постановлена з порушенням процесуального права, є необґрунтованою. Вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Зазначив, що підозрюваному ОСОБА_8 , незрозумілою є суті підозри, а саме в яких діях він підозрюється, до яких він не причетний.

Вважає надуманими характер ризиків, на які посилається сторона обвинувачення, відсутність як потреби, так і реальної можливості в ОСОБА_8 впливати будь-яким чином на хід кримінального провадження чи будь-яких учасників кримінального провадження, враховуючи інтерес ОСОБА_8 у встановленні об`єктивної істини з метою доведення своєї непричетності до правопорушення та готовність усіляко сприяти слідству, слідчим суддею помилково не взято до уваги той факт, що наявна можливість запобігання заявленим стороною обвинувачення ризикам шляхом застосування більш м`яких засобів, як особисте зобов`язання, оскільки відсутній причинно-наслідковий зв`язок між кожним наданим доказом стороною обвинувачення та зазначеним ризиком.

Вважає, що ОСОБА_8 не причетний до інкримінованих йому кримінальних правопорушень, оскільки сторона обвинувачення чітко не зазначає, до вчинення яких дій особисто причетний ОСОБА_8 , а поняття «обґрунтованої підозри» є загальним, неіндивідуалізованим, з описом в цілому злочинної діяльності, без зазначення конкретики самостійних дій, вчинених ОСОБА_8 .

Зазначив, що ОСОБА_8 одружений, має стійкі соціальні зв`язки, постійне місце проживання у місті Ковель, має трьох неповнолітніх дітей, на утриманні має непрацездатна матір та матір дружини (теща), з 2018 року працює ФОП, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення захисника, який підтримав апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 10.07.2025 та просив її задовольнити, думку підозрюваного який підтримав свого захисника, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 199 КПК України.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

З матеріалів судового провадження вбачається, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000050, у якому 15.10.2024 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 305, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 311 КК України.

16.10.2024 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. В подальшому цей строк було неодноразово продовжено, востаннє ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 13.05.2025 до 13.07.2025.

Постановою заступника Генерального прокурора від 25.11.2024 строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 15.01.2025. В подальшому цей строк було неодноразово продовжено, востаннє ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 29.04.2025 до одинадцяти місяців, тобто до 15.09.2025.

Вбачається, що міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою була застосована до підозрюваного ОСОБА_8 з урахуванням тяжкості інкримінованих йому злочинів, пов`язаних із участю у злочинній організації щодо незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин в особливо великих розмірах, з врахуванням даних про його особу при наявності ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати:

1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину;

2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання особи під вартою згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Тобто при вирішенні цього питання слідчий суддя керується загальними приписами, які регулюють застосування відповідного запобіжного заходу, однак з урахуванням додаткових відомостей і спливу строку досудового розслідування.

Згідно вимог ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно ч. 5 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Розглядаючи клопотання органу досудового розслідування про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Як встановлено колегією суддів, зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані в повному обсязі.

Під час розгляду клопотання про продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_8 під вартою, слідчий суддя з`ясувала, що наведені у ньому дані, які викладені з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 , кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 305, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 311 КК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді та журналу судового засідання на основі наданих органом досудового розслідування матеріалів, слідчий суддя дослідила клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та на їх підставі встановила, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю доказів, які приведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах. Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то, з огляду на наведені у клопотанні слідчого докази, у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 , кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 305, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 311 КК України.

Крім того, слідчий суддя, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.

Більш того, якщо виходити з поняття "обґрунтована підозра", приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_8 до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої підозри.

Отже, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування стосовно обґрунтованості повідомленої ОСОБА_8 підозри, чогось безпідставного чи недопустимого не встановив.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винним у вчиненому злочині, а також тяжкість самих злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 . Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, потерпілого та іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні, вчините інше кримінальне правопорушення.

Отже, заявлені у клопотанні слідчого ризики є реальними і вони на момент розгляду клопотання про продовження ОСОБА_8 строку тримання під вартою не зменшилися. У зв`язку з цим слідчий суддя обґрунтовано вказав, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не здатні запобігти вказаним ризикам.

В сукупності із вищевикладеним, для вирішення справи у відповідності до вимог закону, слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_8 , а також інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

Доводи апелянта, за змістом апеляційної скарги, про відсутність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування виключного запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Також, підстав для визначення підозрюваному ОСОБА_8 іншого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, за доводами сторони захисту, колегія суддів не вбачає, як і для призначення йому альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, з огляду на положення ч. 4 ст. 183 КПК України, оскільки слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України.

Крім цього, як правильно враховано слідчим суддею, з чим погоджується і колегія суддів, у даному кримінальному провадженні ще необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій.

З огляду на зазначене вище, колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст. ст. 176-178, 183, 194, 196, 197, 199 КПК України, з урахуванням характеру та ступеню суспільної небезпечності кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 конкретних обставин кримінального провадження та даних про особу підозрюваного, продовжив підозрюваному ОСОБА_8 строк тримання під вартою.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків слідчого судді щодо наявності підстав для продовження відносно ОСОБА_19 , строку тримання під вартою.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувану ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 193, 376, 277, 278, 303, 404, 405, 407, 412, 422 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 10 липня 2025 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді:

_______________ _______________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3