УХВАЛА

13 листопада 2025 року

м. Київ

справа № 456/4952/23

провадження № 51-4315ск25

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області

від 10 грудня 2024 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 15 вересня

2025 року,

встановив:

Захисник ОСОБА_4 звернулася до Суду з касаційною скаргою, в якій порушила питання про зміну вказаних судових рішень.

Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 Кримінальногопроцесуального кодексу України (далі - КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог пунктів 4, 5 ч. 2 та частин 3, 5 цієї статті.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Згідно вимог ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень

при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого

(ст. 414 КПК).

Отже, посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судових рішень, особа,

яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону,

що є підставами для скасування або зміни судових рішень, і які, на її думку, допущені судами обох інстанцій при їх винесенні, навести конкретні докази і аргументи

в обґрунтування кожної позиції.

Водночас слід враховувати, що відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Однак, усупереч наведеним положенням процесуального закону, захисник

у касаційній скарзі, не погоджуючись із визнанням її підзахисного винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України (далі - КК), доводів на обґрунтування вказаної позиції із урахуванням підстав для зміни або скасування судових рішень, визначених ч. 1 ст. 438 КПК, не наводить. Натомість захисник, надаючи свою оцінку доказам, заперечує правильність встановлення фактичних обставин кримінального провадження, що в силу статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.

Крім того, як убачається з мотивувальної частини скарги, захисник, вказуючи

на суворість призначеного засудженому покарання, зазначає, що суди не врахували

ту обставину, що нові правопорушення, зокрема за ч. 1 ст. 164 та ч. 1 ст. 125 КК належать до кримінальних проступків, тим самим фактично погоджується із рішенням судів про визнання винуватості ОСОБА_5 , у тому числі за ч. 1 ст. 125 КК, чим допустила суперечності між вищенаведеними доводами, викладеними у цій же скарзі.

Крім цього, касаційна скарга захисника не містить доводів на обґрунтування незаконності чи необґрунтованості рішення апеляційного суду з підстав, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначаються вимоги особи,

яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.

Прохальна частина касаційної скарги має узгоджуватися з положеннями ст. 436 КПК, оскільки нечітке, суперечливе чи таке, що не відповідає наведеним вимогам, прохання скаржника унеможливлює прийняття судом касаційної інстанції відповідного рішення згідно вимог закону.

Однак вимоги захисника про зміну оскаржених судових рішень шляхом застосування часткового складання покарань та визначення її підзахисному покарання,

не пов`язаного з позбавленням волі, є неповними, оскільки нею не зазначено, яке саме покарання вона убачає за можливе призначити ОСОБА_5 та на підставі яких норм закону України про кримінальну відповідальність, зважаючи на те, що попереднім вироком ОСОБА_5 було засуджено до покарання у виді позбавлення волі.

Більш того, прохальна частина касаційної скарги, в якій захисник просить змінити судові рішення в частині призначеного покарання, не узгоджується із мотивувальною частиною скарги, в якій порушується питання щодо відсутності доказів для визнання ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК.

Отже захисник має чітко зазначити у прохальній частині касаційної скарги, яке саме рішення повинен прийняти Суд з урахуванням положень вказаної статті.

Відповідно до ч. 3 ст. 427 КПК, якщо особа не бажає брати участь у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі. Однак подана скарга не містить жодних застережень щодо цієї обставини.

Крім цього, згідно з ч. 5 ст. 427 КПК до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються. Проте захисником вказана вимога процесуального закону не виконана взагалі.

Наявність цих недоліків, зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття

касаційного провадження.

Таким чином, оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим

ст. 427 КПК, Суд вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК залишити касаційну скаргу захисника без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків,

що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою,

яка подала касаційну скаргу.

Колегія суддів звертає увагу, що недоліки касаційної скарги можуть бути усунуті шляхом складання нового тексту касаційної скарги, якщо зауваження стосувалися змістовної частини скарги, та/або шляхом подання додаткових документів, якщо всупереч вимогам КПК не додано усіх документів, які мають подаватися разом

з касаційною скаргою.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд

постановив:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 10 грудня 2024 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 15 вересня 2025 року щодо засудженого ОСОБА_5 залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків протягом десяти днів із дня отримання копії ухвали.

У разі неусунення зазначених в ухвалі недоліків в установлений строк скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3