Справа № 450/3936/25 Провадження № 1-кс/450/764/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2025 року суддя Пустомитівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши заяву про самовідвід слідчого судді ОСОБА_3 , якому на розгляд передано клопотання адвоката ОСОБА_4 який діє в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000701 від 28.08.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

29.10.2025 року на розгляд судді Пустомитівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 надійшла заява про самовідвід слідчого судді ОСОБА_3 , якому на розгляд передано клопотання адвоката ОСОБА_4 який діє в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000701 від 28.08.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Свою заяву про самовідвід ОСОБА_3 мотивує тим, що не може здійснювати розгляд даного клопотання з огляду на те, що адвокат ОСОБА_4 у минулому здійснював представництво його інтересів у суді.

Вивчивши подану заяву, оглянувши матеріали справи 450/3936/25 провадження 1-кс/450/755/25, у якій міститься заява про самовідвід слідчого судді ОСОБА_3 , суддя дійшла висновку, що заява про самовідвід підлягає до задоволення з наступних підстав:

відповідно до ст.75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Відповідно до статті 80 КПК України заяви про відвід можуть бути заявлені, як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід подаються одразу після встановлення підстав такого відводу. Відвід повинен бути вмотивований.

Встановлено, із протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 28.10.2025 року головуючим суддею визначено ОСОБА_3 (справа № 450/3936/25, провадження № 1-кс/450/755/25).

Клопотання про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000701 від 28.08.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України подано через систему «Електронний суд» адвокатом ОСОБА_4 , в інтересах ОСОБА_5 , згідно долученого до клопотання ордеру на надання правничої допомоги серії ВС № 1410932 від 28.10.2025 року.

Із заяви про самовідвід ОСОБА_3 вбачається, що адвокат ОСОБА_4 у минулому здійснював і його представництво інтересів у суді.

Суспільна довіра та повага досудової влади є гарантіями ефективності системи правосуддя. У цьому контексті поведінка суддів під час професійної діяльності розглядається громадськістю як необхідна передумова довіри до судів.

Обов`язки судді щодо своєчасного та справедливого вирішення судових справ, дотримання морально-етичних норм, вимог законодавства у сфері запобігання корупції є професійними стандартами, що формують ту модель поведінки, яку суддя повинен ставити собі замету і якої повинен дотримуватися.

Пунктом першим статті 6 ЄСПЛ кожному гарантовано право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Пунктом 12 Висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи «Про стандарти незалежності судових органів і незмінюваність суддів» визначено, що незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. Зокрема, при винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення.

Відтак безсторонність суду, зміст якої полягає у відсутності упередженості або необ`єктивності, є однією з гарантій, покликаних забезпечити загальну справедливість судового провадження. Дотримання її відповідно до усталеної практики ЄСПЛ встановлюється за двома критеріями: суб`єктивним та об`єктивним.

Безсторонність за суб`єктивним критерієм означає, що суддя не виявляв особистої упередженості або зацікавленості у результатах розгляду справи. Особиста безсторонність презюмується доти, доки з урахуванням поведінки та/або особистих переконань конкретного судді не буде доведено протилежного.

Об`єктивна безсторонність вимагає забезпечення самим судом, зокрема його персональним складом, достатніх гарантій, щоб виключити будь-які сумніви в його об`єктивності та неупередженості (рішення у справі «Михайлова проти України» від 06 березня 2018 року (заява № 10644/08, пункт 56)).

У контексті об`єктивного критерію, крім поведінки судді, підлягає перевірці наявність або відсутність переконливих фактів, які можуть викликати сумнів у його безсторонності. Це означає, що під час з`ясування питання про існування причин припускати небезсторонність судді вирішальною є не позиція заінтересованої сторони, а обґрунтованість відповідного побоювання. Об`єктивний критерій зазвичай стосується ієрархічних чи інших зв`язків між суддею та іншими учасниками провадження (рішення у справі «Михайлова проти України» від 06 березня 2018 року, заява № 10644/08, пункт 56).

Дотримання вищезазначеного критерію покликане продемонструвати безсторонність суду учасникам процесу і суспільству з урахуванням того, що одержати докази необ`єктивності чи упередженості конкретного судді зазвичай досить складно. У цьому відношенні ЄСПЛ неодноразово акцентував увагу на важливості зовнішньої форми судових процедур для сприйняття їх поінформованим та розсудливим стороннім спостерігачем. Іншими словами, правосуддя повинно не тільки чинитися - має бути також видно, що воно чиниться. Навіть видимість є важливою, оскільки йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні викликати у громадськості (рішення у справі «Михайлова проти України» від 06 березня 2018 року (заява № 10644/08, пункт 56).

Принцип безсторонності суду буде безумовно порушено у випадку наявності приватного інтересу судді у вирішенні справи (рішення у справах «Ланборгер проти Швеції», § 35, «Готрен та інші проти Франції», § 59).

Професійні, фінансові чи особисті відносини між суддею та учасником справи, представником учасника справи можуть викликати сумніви у безсторонності суду (рішення у справах «Пескадор Валеро проти Іспанії», § 27, «Токано та професорія Прометешті проти Молдови», § 31, «Мікаллеф проти Бельгії», § 102, «Ветштайн проти Швейцарії», § 47).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства (пункт 1 частини сьомої статті 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Згідно зі статтею 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У Бангалорських принципах поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року № 2006/23, зазначено, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Суддя дотримується незалежної позиції як щодо суспільства в цілому, так і щодо конкретних сторін судової справи, у якій він повинен винести рішення. Суддя не тільки виключає будь-які взаємовідносини, що не відповідають посаді, чи втручання з боку органів законодавчої та виконавчої влади, а й робить це так, щоб це було зрозуміло навіть сторонньому спостерігачу.

Пунктом 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів передбачено, що суддя заявляє самовідвід від участі у розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді, зокрема, якщо у судді склалося реальне упереджене ставлення до якоїсь зі сторін або судді з його власних джерел стали відомі певні докази чи факти стосовно справи, яка розглядається.

Відповідно до статей 1, 2, 3, 14, 15 Кодексу суддівської етики cуддя повинен бути прикладом неухильного додержання вимог закону і принципу верховенства права, присяги судді, а також дотримання високих стандартів поведінки з метою зміцнення довіри громадян у чесність, незалежність, неупередженість та справедливість суду. Суддя має уникати будь-якого незаконного впливу на його діяльність, пов`язану зі здійсненням правосуддя, та бути незалежним від своїх колег у процесі прийняття рішень. Він не має прав використовувати своє посадове становище в особистих інтересах чи в інтересах інших осіб та не повинен дозволяти цього іншим. Суддя має докладати всіх зусиль до того, щоб на думку розсудливої, законослухняної та поінформованої людини його поведінка була бездоганною. Суддя повинен уникати поза процесуальних взаємовідносин з одним із учасників процесу або його представником у справі за відсутності інших учасників процесу. Неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Неупередженість це основоположна риса, яку повинен мати суддя, це ключова ознака представників судової системи. Неупередженість повинна існувати і як факт, і в сприйнятті розумної особи. Якщо є підстави вважати, що має місце упередженість, таке сприйняття ймовірно викличе незадоволення та відчуття несправедливості і відповідно підірве довіру до судової системи. Сприйняття неупередженості визначається за критерієм розумного спостерігача. Враження, що суддя упереджений, може виникнути з різних причин, наприклад через імовірний конфлікт інтересів, поведінку судді в судовому засіданні чи його або її зв`язки чи дії за межами суду.

Європейський суд з прав людини пояснив, що вимоги щодо неупередженості мають два аспекти. По-перше, суд має бути неупередженим у суб`єктивному плані, тобто жоден член суду не повинен мати будь-яких особистих упереджень. Припускається, що особиста неупередженість існує, якщо немає доказів протилежного. По-друге, суд має бути неупередженим з об`єктивної точки зору, тобто він повинен запропонувати достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів щодо цього. За цим критерієм слід визначити, чи існують, незалежно від поведінки судді, будь-які факти, які можна перевірити та які можуть викликати сумніви щодо неупередженості судді. У цьому випадку навіть зовнішні ознаки мають значення. Адже на карту поставлено довіру, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти громадськості та обвинувачуваній особі зокрема. Тому кожний суддя, щодо неупередженості якого існують обґрунтовані сумніви, повинен відмовитися від ведення справи.

Неупередженість пов`язана не лише з фактичною відсутністю ознак упередженості та наявності упереджених міркувань, але і з враженням відсутності таких ознак. Такий двоїстий аспект можна виразити за допомогою часто повторюваного вислову, що правосуддя має бути не лише здійсненим, але й однозначно сприйматися як здійснене. Критерій, який зазвичай застосовується, полягає в тому, чи виникли б у розумного спостерігача, який реалістично і практично дивиться на справу, побоювання щодо браку об`єктивності з боку судді. Питання в тому, чи існують побоювання щодо упередженості, має вирішуватися з точки зору розумного спостерігача.

Упередженість чи забобони визначається як симпатія, прихильність, нахил або схильність у ставленні до тієї чи іншої сторони чи певного результату. У контексті судового провадження це поняття означає схильність вирішити питання або справу у такий спосіб, який не залишає судді можливості цілком вільно відкритися для переконання. Упередженість це стан мислення, ставлення чи точка зору, що скеровує або впливає на судження, внаслідок чого суддя не здатний неупереджено виконувати свої обов`язки у зв`язку з конкретною справою. Водночас, стверджувати це не можна без урахування точного характеру цієї упередженості.

Залежно від обставин, обґрунтована підозра в упередженості може виникати в таких випадках: а) якщо між суддею та громадянином, який бере участь у справі, існують особисті дружні або ворожі відносини; б) якщо суддя близько знайомий із громадянином, який бере участь у справі, зокрема, коли достовірність свідчень такого громадянина може мати суттєве значення для результатів вирішення справи; в) якщо суддя повинен визначити ступінь достовірності свідчень особи і відхилив його свідчення у попередній справі у настільки різкій формі, що це змушує сумніватися у здатності судді неупереджено поставитися у подальшому до свідчень такої особи; г) якщо суддя, зокрема під час слухання, висловив думку щодо будь-якого спірного питання настільки різко й неврівноважено, що це викликає обґрунтовані сумніви в його здатності об`єктивно розглядати відповідне питання; або д) якщо з будь-якої іншої причини існують реальні підстави сумніватися у здатності судді відкинути сторонні міркування, упередження чи прихильність і в здатності судді винести об`єктивне рішення щодо питань, які розглядаються.

Зі змісту заяви слідчого судді ОСОБА_3 встановлено, що між ним, та представником власника майна адвокатом ОСОБА_4 існували професійні (договірні) відносини у зв`язку з наданням останнім правової допомоги та представництвом інтересів ОСОБА_3 у суді.

Статтею 10 Кодексу суддівської етики визначено, що суддя повинен виконувати обов`язки судді безсторонньо і неупереджено. Вказане випливає з принципу об`єктивності, визначеному у Бангалорських принципах поведінки суддів, відповідно до якого об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків.

Відповідно до ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Враховуючи викладене, з метою запобігання можливих безпідставних звинувачень у необ`єктивному розгляді справи, усунення в подальшому можливих сумнівів щодо неупередженості головуючого судді, виходячи з морально-етичних міркувань, з метою гарантування об`єктивного здійснення правосуддя, забезпечення права на справедливий суд, вважаю заяву слідчого судді ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду клопотання про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000701 від 28.08.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України (№ 450/3936/25 провадження № 1-кс/450/755/25), обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статями 75, 80, 81, 369 - 372 КПК України, суддя -

У Х В А Л И В :

заяву слідчого судді ОСОБА_3 про самовідвід від участі у судовому розгляді клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000701 від 28.08.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України - задоволити.

Справу за клопотанням адвоката ОСОБА_4 який діє в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000701 від 28.08.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України (№ 450/3936/25 провадження № 1-кс/450/755/25) для визначення уповноваженого для розгляду даної категорії кримінальних проваджень судді в порядку ст.35 КПК України підлягає повторному авторозподілу.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_1