Справа № 177/537/22
Провадження № 1-кп/177/87/25
У Х В А Л А

Іменем України

16.12.2025 Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України в об`єднаному кримінальному провадженні № 0000322 від 11.04.2022 за ч. 4 ст. 185 КК України та № 0000095 від 17.04.2023 за ч. 1 ст. 125 КК України щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_2 ,

захисника обвинуваченого,

адвоката ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

Криворізьким районним судом Дніпропетровської області здійснюється розгляд зазначеного об`єднаного кримінального провадження за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 125 КК України щодо ОСОБА_2 .

Згідно з даних обвинувального акта, ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 125 КК України за наступних обставин.

Так, він, 10.04.2022 у вечірній час, прийшов до свого знайомого ОСОБА_6 , до буд. АДРЕСА_1 , яке на праві власності належить його батькові ОСОБА_7 .

Перебуваючи на території домоволодіння за вказаною адресою, ОСОБА_2 побачив незачинені двері гаражу. У цей момент у ОСОБА_2 раптово виник злочинний намір, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом крадіжки.

Надалі ОСОБА_2 , приблизно о 00 год. 00 хв. 11.04.2022, реалізуючи свій злочинний умисел та достовірно усвідомлюючи протиправність своїх дій, дочекавшись поки ОСОБА_6 та його брат ОСОБА_8 підуть відпочивати після сумісного розпиття спиртних напоїв, переконавшись у відсутності сторонніх осіб та власника, діючи умисно, таємно, із корисливих мотивів, шляхом вільного доступу через незачинені вхідні двері зайшов у приміщення гаража. Знаходячись у приміщенні, знайшов та склав до поліпропіленової сумки зеленого кольору наступне майно: машинку шліфувальну ЄМШП-6-500; машинку кутову шліфувальну ЄМШУ-1000-125; фен промисловий SKIL 8003; перетворювач електричного струму CFM 210; електричний тостер VC9205A; електричну дриль STERN; вимірювальну рулетку; електричний подовжувач для зарядки автомобільного акумулятора; 15 метрів двожильного електричного проводу АЗОВПРЕМІУМ ПВС НГ 2Х2,5 ГОСТ 7399-97; 7 метрів акустичного дроту «soundstream hi end ofc superior speaker cable (2х1/5 mm), які на праві власності належать ОСОБА_9 . Після чого, останній в одну руку взяв сумку з вище зазначеними інструментами, а в іншу пластикову валізу з перфоратором ARSENAL П-1250 СП, який також на праві власності належать ОСОБА_9 , та переліз назовні через металевий паркан та пішов до себе додому, таким чином залишив місце вчинення злочину, обернувши викрадене на свою користь.

Згідно з висновку судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/104-22/8280-ТВ від 20.04.2022, ринкова вартість бувшого у використанні майна, станом на 11.04.2022, становить: машинки шліфувальної ЄМШП-6-500 366,33 грн; машинки кутової шліфувальної ЄМШУ-1000-125 433,33 грн; перфоратора ARSENAL П-1250 СП 916,67 грн; фену промислового SKIL 8003 550,00 грн; однофазного частотного перетворювача CFM 210 2415,00 грн; електричного тостеру VC9205A 193,33 грн. Встановити вартість іншого вищеперерахованого майна не надалося можливим, у зв`язку відсутності достатніх вихідних даних для дослідження.

ОСОБА_2 своїми умисними злочинними діями спричинив ОСОБА_9 матеріальну шкоду у розмірі 4681 грн.

Стороною обвинувачення дії ОСОБА_2 кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), скоєна в умовах воєнного стану.

Окрім того, ОСОБА_2 , 16.04.2023 близько 19 год. 40 хв., зайшов до будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де мешкає його колишня дружина ОСОБА_10 , разом із чоловіком ОСОБА_11 та дітьми.

Знайшовши до будинку, ОСОБА_2 діючи умисно, із мотивів раніше виниклої особистої неприязні, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у вигляді заподіяння ОСОБА_11 тілесних ушкоджень і бажаючи їх настання, підійшов до ОСОБА_11 та стоячи обличчям до нього на відстані витягнутої руки, тримаючи в правій руці предмет схожий на металеву арматуру, наніс один удар нею по голові, а саме зверху лоба, після чого наніс повторний удар по носу ОСОБА_11 .

Далі, ОСОБА_2 повалив ОСОБА_11 спиною на диван, після чого сів зверху обличчям до нього та правою рукою зжатою в кулак наніс близько 4 (чотирьох) ударів по обличчю ОСОБА_11 .

Внаслідок умисних суспільно-небезпечних дій ОСОБА_2 потерпілому ОСОБА_11 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді забійної рани обличчя, синці обличчя, грудної клітини, які відповідно до висновку експерта від 26.04.2023 № 572 за своїм характером відноситься до легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше 6-ти днів.

Дії ОСОБА_2 кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

У судовому засіданні 16.12.2025 від захисника обвинуваченого ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , надійшло клопотання про закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 125 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, на підставі п. 1 ч.1 ст. 49 КК України. В обґрунтування клопотання зазначив, що інкриміноване кримінальне правопорушення є проступком, подія якого мала місце 16.04.2023. Провадження в даній справі зупинялося на час розшуку обвинуваченого, що зупиняло перебіг строку давності. Проте, із урахуванням зупинення перебігу строку давності, станом на дату розгляду справи судом, дворічний строк давності притягнення ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України, сплив. Захисник зазначав, що ОСОБА_2 надає згоду на закриття кримінального провадження щодо нього за ч. 1 ст. 125 КК України, а звільнення від кримінальної відповідальності відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 49 КК України, є безумовною підставою для закриття кримінального провадження.

Обвинувачений ОСОБА_2 у судовому засіданні 16.12.2025 підтримав клопотання свого захисника, адвоката ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження за ч. 1 ст. 125 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Вину у вчиненні інкримінованого правопорушення не визнавав.

Судом роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_2 , що визначена ст. 49 КК України підстава для звільнення від кримінальної відповідальності не є реабілітуючою підставою, а також роз`яснено наслідки закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, при цьому він наполягала на задоволенні заявленого його захисником клопотання та відмовився під подальшого судового розгляду відповідно до визначеного судом порядку, зокрема, від допиту свідка, дослідження письмових матеріалів кримінального провадження.

Під час судового засідання обвинувачений ОСОБА_2 та його захисник, адвокат ОСОБА_3 , клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні № 0000095 від 17.04.2023 за ч. 1 ст. 125 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, підтримали в повному обсязі та просили звільнити ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України, а кримінальне провадження відносно нього закрити (у частині обвинувачення за ч. 1 ст. 125 КК України).

Прокурор у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення клопотання сторони захисту, вказуючи, що подання вказаного клопотання є правом обвинуваченого.

Заслухавши думку учасників судового провадження щодо заявленого клопотання, суд дійшов до такого висновку.

Згідно з п. 1 ч. 2, ч. 8, 11 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої п. 1 ч. 2 цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. У цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом. Ухвала суду про закриття кримінального провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Відповідно до ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У разі, якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Згідно з ч. ч. 1, 4 ст. 286 КПК України, звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 2-3 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі. Перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання.

Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у ч. ч. 1, 2 цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Судом встановлено, що обвинуваченому ОСОБА_2 інкримінується вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до проступків, за яке передбачено покарання менш суворе ніж обмеження волі.

Ухвалою суду від 10.08.2023 кримінальне провадження зупинялося у зв`язку з розшуком обвинуваченого (т.3 а.с.41).

Ухвалою суду від 29.02.2024 провадження в справі відновлено, у зв`язку зі з`явленням ОСОБА_2 до суду 28.02.2024 (т.3 а.с.47).

Відповідно, у зв`язку з розшуком обвинуваченого, строк давності зупинявся з 10.08.2023, на підставі ч. 2 ст. 49 КПК України, та відновився 28.02.2024, у день з`явлення обвинуваченого до суду.

Отже, станом на дату розгляду справи судом, 16.12.2025, із дня події інкримінованого правопорушення (16.04.2023), із урахуванням періоду, на який зупинявся строк давності, минув дворічний строк давності притягнення ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності, визначений п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України (16.04-10.08.2023 3 місяці 25 днів; 28.02.204 по 16.12.2025 1 рік 9 місяців 18 днів, що в сумі становить 2 роки 1 місяць 5 днів).

Вказаний розрахунок строку давності, із урахуванням його зупинення, узгоджується з правовим висновким, що сформовано в постанові ВП ВС від 02.02.2023 у справі № 735/1121/20.

Отже, приписи ч. 1 ст. 285, ч. 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК України і положення ст. 49 КК України є імперативними нормами, які передбачають не право суду, а його обов`язок невідкладно розглянути наведене в цих положеннях питання.

Крім того, системний аналіз норм процесуального законодавства указує на те, що суд повинен невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, якщо під час судового розгляду провадження, що надійшло до суду з обвинувальним актом, одна зі сторін цього провадження звернеться до суду з таким клопотанням.

При цьому, положеннями кримінального процесуального закону не передбачено імперативних норм, які зобов`язують суд під час розгляду клопотання про застосування ст. 49 КК України встановлювати фактичні обставини справи та перевіряти їх доказами, оскільки згідно з ч. 4 ст. 286 КПК України, розгляд такого клопотання для суду є першочерговим.

Також, слід зазначити, що під час розгляду вказаного клопотання думка потерпілого ОСОБА_11 з об`єктивних причин з`ясована не була.

Так, під час судового розгляду потерпілий належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового засідання з розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 125 КК України. Як слідує з матеріалів справи, потерпілий був присутнім у підготовчому судовому засіданні 06.06.2023 (т.3 а.с.18), яке не відбулося через неявку до суду обвинуваченого. У наступні судові засідання потерпілий не з`являвся, причини неявки не повідомляв, заяв, клопотань із процесуальних питань, зокрема, про відкладення судового засідання з поважних причин, не надав. Отже, судом вжито усіх необхідних заходів для забезпечення реалізації процесуальних прав потерпілого.

У подальшому, 31.07.2025, від матері потерпілого, ОСОБА_12 , надійшли матеріали, а саме, копія сповіщення від 19.03.2025 № 1/1965 (т.4 а.п.4), відповідно до якого, ОСОБА_11 , будучи військовослужбовцем, 15.03.2025 під час штурмових дій в районі н.п. П`ятихатки Запорізької області, зник безвісти.

Разом із тим, із урахуванням приписів ч. 1 ст. 285, ч. 4 ст. 286, ч. ч. 2, 3 ст. 288 КПК України щодо невідкладності розгляду судом клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого й імперативного обов`язку суду, за наявності передбачених законом України про кримінальну відповідальність підстав, закрити кримінальне провадження у зв`язку зі звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності, думка потерпілого у такому не є визначальною.

Отже, як вже зазначалося судом, положення ст. 49 КК України є імперативними, тобто, звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності, у разі заявлення такого клопотання обвинуваченим, не залежно від визнання чи невизнання ним вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, є обов`язком суду, який не ставиться в залежність від позиції потерпілого, його участі у судовому засіданні або надання ним згоди чи заперечень при вирішенні такого клопотання. Зазначене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду в постановах від 02.02.2023 у справі № 735/1121/20, від 18.02.2025 № 712/8174/23);

У судовому засіданні, із урахуванням думки учасників судового провадження, судом не встановлено підстав для переривання строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Із огляду на викладене, ураховуючи, що обвинувачений ОСОБА_2 наполягає на його звільненні від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України на підставі ст. 49 КК України, надав про це суду згоду, строк давності притягнення до кримінальної відповідальності сплив, зважаючи на імперативність підстав звільнення від кримінальної відповідальності, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_2 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України, а кримінальне провадження відносно нього в цій частині закриттю, у зв`язку з закінченням строків давності, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України.

Цивільний позов у рамках кримінального провадження № 0000095 від 17.04.2023 за ч. 1 ст. 125 КК України не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 284, 285, 286, 371, 372 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження № 0000095 від 17.04.2023 за ч. 1 ст. 125 КК України, - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження № 0000095 від 17.04.2023 за ч. 1 ст. 125 КК України, за обвинуваченням ОСОБА_2 , закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку зі звільненням від кримінальної відповідальності.

Речовий доказ: предмет, схожий на металеву монтировку, розміром 40 см довжиною, який упаковано до спецпакету SUD3084399, що зберігається в камері речових доказів ВП № 1 Криворізького РУП ГУНП у Дніпропетровській області (а.п.30-31), - після набрання ухвалою законної сили, знищити.

Розгляд кримінального провадження № 0000322 від 11.04.2022 за ч. 4 ст. 185 КК України щодо ОСОБА_2 , - продовжити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 17.12.2025

Суддя: ОСОБА_1