Справа № 361/3871/23 Головуючий в 1 інстанції - ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/1605/2025 Доповідач: ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

29 жовтня 2025 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі

суддів: ОСОБА_2 (головуючої), ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар - ОСОБА_5 , ОСОБА_6

за участю:

прокурора - ОСОБА_7 , ОСОБА_8

обвинуваченого - ОСОБА_9

захисника - ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження № 0000528 від 21 лютого 2023 року за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_10 на вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 квітня 2024 року,

в с т а н о в и л а :

Вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 квітня 2024 року

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Калита Броварського району Київської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України визнаного таким, що не має судимості,

засуджено за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України та призначено покарання у виді 9 (дев`яти) років позбавлення волі;

запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили залишено без змін;

початок строку відбування покарання ОСОБА_9 визначено обчислювати з дня набуття вироком законної сили.

на підставі ч.ч. 1, 5 ст.72КК України зараховано в строк призначеного обвинуваченому ОСОБА_9 за цим вироком покарання строк попереднього ув`язнення обвинуваченого у межах цього кримінального провадження з дня затримання з 22 лютого 2023 року, виходячи з того, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі, до набрання вироком законної сили;

вирішено питання про речові докази та процесуальні витрати.

Відповідно до вироку, 21 лютого 2023 року близько 18 год. 00 хв. ОСОБА_9 перебував у приміщенні кухні за адресою: АДРЕСА_2 , де між ним та ОСОБА_11 , який проживав у цій квартирі, під час спільного вживання алкогольних напоїв виник словесний конфлікт, в ході якого на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин у ОСОБА_9 виник умисел, спрямований на заподіяння смерті ОСОБА_11 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння смерті іншій людині, а саме ОСОБА_11 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті ОСОБА_11 та бажаючи їх настання, ОСОБА_9 того ж дня та в той же час, у приміщенні кухні квартири за зазначеною адресою, наніс ОСОБА_11 численні удари невстановленим тупим предметом по голові, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток носу, забійної рани потиличної ділянки голови, забійної рани верхньої губи, струсу головного мозку, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Після чого, не припиняючи протиправні дії, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на заподіяння смерті потерпілому ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , усвідомлюючи, що нанесення удару ножем у шию є небезпечним для життя людини, оскільки шия є життєво важливим органом, бажаючи настання невідворотного наслідку у вигляді смерті людини, посягаючи на найвищу соціальну цінність життя людини, тримаючи в руці ніж, який він взяв у приміщенні кухні, умисно здійснив не менше одного удару клинком ножа у ліву частину шиї ОСОБА_11 , чим спричинив тілесне ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення шиї зліва з ушкодженням судин шийного відділу спинного мозку, контузією та набряком шийного відділу спинного мозку, що відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпечності для життя.

Далі, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на заподіяння смерті ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , тримаючи в руці ніж, наніс ним удар в ділянку грудної клітки потерпілого ОСОБА_11 , чим спричинив останньому тілесне ушкодження у вигляді непроникаючого колото-різаного поранення грудної клітки, що відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. Після чого ОСОБА_9 тим самим ножем наніс удари в ділянку обличчя потерпілого, чим спричинив йому різану рану носу та заподіяв різану рану лівої вушної раковини з частковою ампутацією, що відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень за критерієм небезпечності для життя.

Тобто ОСОБА_9 виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця та досягнення своєї злочинної мети, а саме смерті ОСОБА_11 , але кримінальне правопорушення не було закінчене з причин, які не залежали від його волі, оскільки наслідки у вигляді смерті потерпілого не настали завдяки наданню йому своєчасної медичної допомоги.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_9 - адвокат ОСОБА_10 вважає, що оскаржуваний вирок підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження. В обґрунтовування своїх доводів вказав про те, що суд надав перевагу доказам сторони обвинувачення, які до того ж викликають сумніви та не доводять винуватість ОСОБА_9 , та не прийняв докази сторони захисту, які спростовують висунуте обвинувачення, а також не надав належної оцінки показам потерпілого. Зокрема зазначив, що потерпілий безпосередньо не допитувався в судовому засіданні, а з долученого відеозапису його допиту вбачається, що потерпілий спочатку повідомляє, що нічого не пам`ятає, а вже на другому фрагменті відеозапису вказує, що тілесні ушкодження йому наніс ОСОБА_12 , який проживає на АДРЕСА_3 , тоді як обвинувачений ОСОБА_13 і проживає він на АДРЕСА_1 , тобто потерпілий сам вказав на зовсім іншу людину, яка вчинила кримінальне правопорушення, однак співробітниками поліції ця версія не відпрацьовувалась. Також вказав, що свідки сторони обвинувачення не були безпосередніми очевидцями події і по суті надали покази, які узгоджуються з показами самого обвинуваченого щодо його перебування на місці вчинення кримінального правопорушення після його скоєння невідомою особою та виклику швидкої і приїзду поліції. Вважає, що суд повинен був взяти до уваги покази свідків сторони захисту, яким потерпілий надав свої свідчення щодо непричетності ОСОБА_9 до нанесення тілесних ушкоджень, тобто які по суті є показаннями з чужих слів, оскільки допиту потерпілого в судовому засіданні не проведено. Також вказав, що письмові докази жодним чином не доводять причетність обвинуваченого до інкримінованого кримінального правопорушення, а лише підтверджують його покази в частині надання допомоги потерпілому, оскільки ОСОБА_9 першим прибув на місце події і намагався привести до тями потерпілого і це пояснює факт залишків крові на його одязі, а зрозумівши, що для врятування його життя необхідно викликати швидку почав ходити по квартирах, що і підтвердили допитані свідки. Просив оскаржуваний вирок скасувати, а кримінальне провадження щодо ОСОБА_9 закрити на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України, а саме у зв`язку з тим, що не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду; пояснення обвинуваченого та його захисника, які підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити; пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно з ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності потерпілого, належним чином не повідомленого про дату, час і місце судового засідання.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вони не містять будь-яких даних про повідомлення потерпілого ОСОБА_11 про дату та час розгляду справи судом першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вважає, що, провівши розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_9 за відсутності потерпілого ОСОБА_11 , належним чином не повідомленого про дату, час і місце судового засідання, суд першої інстанції допустив істотне порушення вимог КПК України, що перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 415 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо встановлено порушення, передбачене п. 5 ч. 2 ст. 412 КПК України.

Із урахуванням викладеного, вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 квітня 2024 року щодо ОСОБА_9 не може вважатись законним, обґрунтованим і вмотивованим та підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 415 КПК України, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

У зв`язку з цим, при новому розгляді слід усунути зазначені порушення, перевірити доводи, зазначені в апеляційній скарзі захисника обвинуваченого, та в залежності від встановленого постановити законне і обґрунтоване рішення з дотриманням усіх вимог кримінального та кримінального процесуального закону.

Враховуючи, що ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, з метою запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та забезпечення можливості проведення нового розгляду судом першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_9 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_10 задовольнити частково.

Вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 квітня 2024 року щодо ОСОБА_9 скасувати.

Призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 27 грудня 2025 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4