УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2025 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 ,погоджене з прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до ЄРДР за № 0001163 від 16.09.2025,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до ЄРДР за № 0001163 від 16.09.2025.

Слідчий обґрунтовує клопотання тим, що СУ ГУ НП у м. Києві за процесуального керівництва Київської міської прокуратуриздійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001163 від 16.09.2025, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що 16.09.2025 приблизно о 10 год. 55 хв., водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «Hyundai HD72», р.н. НОМЕР_1 , рухаючись першою (крайньою правою) смугою проїзної частини вул. Богатирської у м. Києві, зі сторони вул. Полярної, в напрямку Великої окружної дороги, наближався до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожньою розміткою 1.14.2 «Пішохідний перехід» та інформаційно-вказівними дорожніми знаками 5.38.1 - 5.38.2 «Пішохідний перехід» Правил дорожнього руху України.

В цей час, проїзну частину вул. Богатирської у м. Києві, по зазначеному нерегульованому пішохідному переходу, перетинав пішохід ОСОБА_7 , який рухався зліва направо відносно напрямку руху транспортного засобу.

Під час руху ОСОБА_4 допустив порушення вимог пунктів 1.5, 2.3 «б» та 18.1 Правил дорожнього руху України.

Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху України з боку водія ОСОБА_4 виявились у тому що він, 16.09.2025, приблизно о 10год. 55хв., керуючи джерелом підвищеної небезпеки, а саме автомобілем марки «Hyundai HD72», р.н. НОМЕР_1 , рухаючись першою (крайньою правою) смугою проїзної частини вул. Богатирської у м. Києві, зі сторони вул. Полярної, в напрямку Великої окружної дороги, достеменно знаючи, що він повинен постійно стежити за дорожньою обстановкою та відповідно реагувати на її зміни, будучи заздалегідь поінформованим про наближення до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожньою розміткою 1.14.2 «Зебра» та інформаційно-вказівними дорожніми знаками 5.38.1 - 5.38.2, усвідомлюючи, що пішохідний перехід призначений для перетину проїзної частини пішоходами, які мають безперечну перевагу в русі на даній ділянці дороги, з моменту, коли вступили на перехід, а водій, в свою чергу, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитись, будучи зобов`язаним завчасно прийняті такі заходи по керуванню транспортним засобом, які б забезпечили безперешкодний та безпечний перетин проїзної частини пішоходами по пішохідному переходу, не зміг вірно оцінити дорожню обстановку та її зміни, не впевнився, що на пішохідному переході немає пішоходів, відволікся від керування транспортним засобом, внаслідок чого, створюючи своїми діями небезпеку для руху, а також загрозу життю та здоров`ю громадян, виїхав на нерегульований пішохідний перехід, який розташований поблизу будинку №16 по вул. Богатирській у м. Києві, де здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_8 , який перетинав проїзну частину вул. Богатирської у м. Києві, рухаючись зліва направо відносно напрямку руху автомобіля.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_7 заподіяно тілесні ушкодження, з якими його госпіталізовано до КНП «КМКЛ ШМД», де 16.09.2025 він помер.

В діях водія ОСОБА_4 вбачаються невідповідності вимогам пункту 18.1 Правил дорожнього руху України, які є причиною виникнення дорожньо-транспортної пригоди. Крім того, в діях водія ОСОБА_4 встановлено порушення вимог пунктів 1.5 та 2.3 «б» Правил дорожнього руху України.

Порушення водієм ОСОБА_4 вимог пунктів 1.5, 2.3 (б) та 18.1 Правил дорожнього руху України знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

16.09.2025 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України та того ж дня повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

У клопотанні слідчого зазначено, що на даний час існують ризики, які дають достатньо підстав вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків, експерта у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Також, клопотання обґрунтоване тим, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється тим, що жоден із більш м`яких заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, у зв`язку з чим слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання з підстав, зазначених у ньому, просила застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Захисник зазначив, що ОСОБА_4 визнає свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, на його утриманні перебуває неповнолітня дитина, має місце проживання, а тому просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний підтримав доводи захисника, зазначив, що наміру переховуватися від органу досудового розслідування, суду не має.

Слідчий суддя, вислухавши доводи сторін, дослідивши додані до клопотання матеріали, дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що СУ ГУ НП у м. Києві за процесуального керівництва Київської міської прокуратуриздійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001163 від 16.09.2025, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

16.09.2025 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України та того ж дня повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_4 , та причетність підозрюваного до інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується долученими до клопотання матеріалами кримінального провадження, а саме: даними протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди та схемою до нього; даним протоколу огляду транспортного засобу; даними протоколів допиту свідків та іншими матеріалами досудового розслідування у їх сукупності.

Виходячи з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення достатньою мірою для даної стадії кримінального провадження доводиться доказами, які долучені слідчим до матеріалів клопотання.

При цьому, слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

Враховуючи наведене, не вирішуючи наперед питання про винуватість підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, правильність кваліфікації його дій, допустимість доказів щодо встановлення винуватості підозрюваного, слідчий суддя вважає, що зміст клопотання та долучених до нього документів може свідчити про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, отже про існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України.

Відповідно до ст.2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Белчев проти Болгарії» наголосив, що обґрунтування будь-якого періоду позбавлення свободи повинно бути переконливо доведено державними органами.

Кримінальний процесуальний закон покладає аналогічний обов`язок на сторону обвинувачення, зазначаючи, що остання має довести суду, крім обґрунтованості обвинувачення та наявності ризиків неналежної процесуальної поведінки особи, ще й неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує мету застосування запобіжного заходу, тяжкість кримінального правопорушення, що інкримінується ОСОБА_4 , а також обставини у відповідності до вимог ст.178 КПК України, що характеризують підозрюваного, який має місце постійного проживання та реєстрації, його вік та стан здоров`я.

При цьому, прокурором в судовому засіданні не доведено існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, такого ступеню, які виправдовують застосування до підозрюваного ОСОБА_4 найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, в ході судового розгляду прокурором не наведено належних та об`єктивних даних, які б могли свідчити про ухилення ОСОБА_4 від виконання процесуальних обов`язків підозрюваного.

Згідно з вимогами ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п. п. 1 та 2 ч. 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч.5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного слідчим та прокурором обґрунтування клопотання.

Необхідності обмеження права особи на свободу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 немає, оскільки припущення прокурора щодо можливості ОСОБА_4 незаконно впливати на потерпілого, свідків, експертів у кримінальному провадженні, в даному випадку не є визначальними для застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Так, враховуючи встановлені в судовому засіданні ризики та дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, має місце реєстрації, постійне місце проживання, має міцні соціальні зв`язки, слідчий суддя дійшов висновку, що в даному провадженні існують підстави для застосування до підозрюваного більш м`якого, окрім виняткового запобіжного заходу, такого, як цілодобовий домашній арешт, що на думку слідчого судді зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, та який, з урахуванням усіх обставин справи, буде достатнім запобіжним заходом для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання виникнення ризиків передбачених ст.177 КПК України.

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки, а саме: повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання; не відлучатися за межі м. Києва без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду; прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду; здати на зберігання закордонний паспорт, інші документи, які дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 176-178, 181, 194, 196, 309 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні клопотання слідчого СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 ,погоджене з прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому цілодобово залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 та 9.

Строк дії ухвали про застосування підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту визначити до 14 листопада 2025 року.

На підставі ч.5 ст.194 КПК України зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 :

1.повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання;

2.не відлучатися за межі м.Києва без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;

3. прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду;

4. здати на зберігання закордонний паспорт, інші документи, які дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;

5. носити електронний засіб контролю.

Виконання ухвали покласти на орган Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_4 .

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду прокурором, захисником, підозрюваним протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя