Провадження №1-кс/463/245/26
У Х В А Л А

14 січня 2026 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001860 від 12 листопада 2025 року, -

встановив:

ОСОБА_3 як власник майна звернувся з клопотанням до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова про скасування арешту грошових коштів на рахунку в АТ КБ «ПриватБанк» (IBAN: НОМЕР_1 ) та картці НОМЕР_2 , що накладений ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова у справі № 463/11174/25 (провадження № 1-кс/463/10919/25) у межах кримінального провадження № 001860.

Клопотання мотивує тим, що ухвалою Личаківського районного суду м. Львова накладено арешт на кошти на його рахунку. Повідомлення про підозру йому не надавалось, його процесуальний статус у зазначеному провадженні офіційно не повідомлявся. Арешт накладено на кошти, що мають законне походження та є його власними коштами. 12.11.2025 на його картку/рахунок у ПриватБанку було здійснено зарахування коштів на суму 80 434,00 грн. У банківському зарахуванні відображено платника як « ОСОБА_4 » та коментар «Повернення позики». Подальше застосування арешту є непропорційним, оскільки: кошти мають підтверджене походження (P2P-операція та факт зарахування); арешт фактично блокує користування його коштами та унеможливлює нормальне забезпечення повсякденних потреб. З врахуванням наведеного, вважає, що накладений арешт підлягає скасуванню.

Власник майна в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав клопотання про розгляд справи без його участі.

Слідчий в судове засідання за викликом не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином, причин неявки не повідомив, подав клопотання про розгляд справи без його участі, проти клопотання не заперечує.

Оглянувши представлені матеріали клопотання та матеріали клопотання про арешт майна, приходжу до наступного.

З матеріалів клопотання вбачається, що в провадженні слідчих органів перебуває кримінальне проводження, внесене до Єдиного реєстру досудового розслідування № 0001860 від 12 листопада 2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 185, ч. 5 ст. 361 КК України.

Постановою старшого слідчого СВ Львівського РУП №1 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 від 27 листопада 2025 року грошові кошти, котрі знаходяться на вказаних банківських картках та рахунках, відкритих в АТ КБ «ПриватБанк», визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0001860 від 12 листопада 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185, ч. 5 ст. 361 КК України щодо заволодіння коштами в особливо великих розмірах.

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 1 грудня 2025 року в межах кримінального провадження № 0001860 від 12 листопада 2025 року накладено арешт на грошові кошти, які знаходяться на банківських картках та рахунках, відкритих у АТ КБ «Приватбанк», зокрема, на банківській картці НОМЕР_2 , з метою збереження речових доказів, які могли бути предметом кримінального правопорушення, а саме коштами, що одержані внаслідок вчинення суспільно-небезпечного протиправного діяння.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 22 грудня 2025 року вказану ухвалу залишено в силі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

В розумінні ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Як вбачається із ухвали слідчого судді від 1 грудня 2025 року арешт майна накладений на підставі положень п.1 ч.2 ст.170 КПК України з метою збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення).

Відповідно до положень ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

Відповідно до положень ст. 368 КПК України визначено, що суд, ухвалюючи вирок повинен вирішити питання, зокрема, що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт, речовими доказами і документами.

Таким чином, оскільки вилучене під час обшуку майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, ухвалою слідчого судді на нього накладено арешт, на даний час досудове розслідування не завершено, отже не виконані завдання з метою яких накладався арешт, доводи заявника не спростовують необхідність існування арешту та є предметом перевірки в ході досудового розслідування, а тому підстав для скасування арешту на вказане майно на даному етапі слідства немає.

З врахуванням наведених обставин, слідчий суддя приходить до переконання, що підстав для скасування арешту немає, а тому в задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись вимогами ст. ст. 170, 174 КПК України, -

постановив:

в задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001860 від 12 листопада 2025 року - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді, набирає законної сили з моменту оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_6