Справа №949/2106/25
Провадження №1-кс/949/421/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання

14 жовтня 2025 року слідчий суддя Дубровицького районного суду Рівненської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши в режимі відеоконференцзв`язку матеріали клопотання слідчої СВ Відділення поліції №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_5 , погодженого прокурором Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , по матеріалах досудового розслідування №0000216, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 липня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та фактично проживаючого по АДРЕСА_1 , непрацюючого, з повною загальною середньою освітою, раніше не судимого, громадянина України,

ВСТАНОВИВ:

Слідча СВ Відділення поліції №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_5 , за погодженням прокурора Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , звернулася до суду з клопотанням про застосування підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Клопотання обґрунтовує тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 05 березня 2023 рокуна виконання указу Президента України №69/2022 «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року ОСОБА_4 був призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 до лав Збройних Сил України на військову службу за мобілізацією на особливий період.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 06 березня 2023 року №44 (по стройовій частині), рядового ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу військової частини та призначено на посаду старшого вогнеметника 2 вогнеметного відділення взводу радіаційного, хімічного, біологічного захисту військової частини НОМЕР_1 .

Згідно ст. 68 Конституції України, кожен громадянин зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Під час проходження військової служби солдат ОСОБА_4 у відповідності до вимог ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, які затверджені Законом України N548-XIV від 24 березня 1999 року, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції та Законів України, виконувати свої службові обов`язки, що визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, сумлінно вивчати військову справу, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно, бути дисциплінованим, пильним, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців.

Однак, солдат ОСОБА_4 у порушення п. 1 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого Постановою Верховної Ради України № 2471-XII від 17.06.1992 «Про право власності на окремі види майна», з подальшими змінами та доповненнями, згідно яких боєприпаси віднесені до майна, яке не може перебувати у власності громадян та «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992 та «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказами МВС України № 622 від 21.08.1998, що регулює порядок поводження з цими предметами, вчинив умисні дії, спрямовані на порушення правил безпеки, пов`язаної з контрольованим обігом боєприпасів, які виразились у незаконному придбанні, зберіганні та збуті бойових припасів та вибухових речовин за наступних обставин.

Так, солдатОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період Збройних Сил України, обіймаючи посаду старшого вогнеметника 2 вогнеметного відділення взводу радіаційного, хімічного, біологічного захисту військової частини НОМЕР_1 , у порушення вимог вищевказаного законодавства, не маючи відповідного передбаченого Законом дозволу (ліцензії) на придбання і зберігання бойових припасів, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, діючи із прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, незаконно придбав за невизначених обставин та у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб корпус оборонної осколкової ручної гранати Ф-1, який згідно висновку експерта від 18 серпня 2025 року, належить до вибухових речовин та в подальшому зберігав його без передбаченого законом дозволу за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , до моменту її вилучення співробітниками поліції у ході проведення огляду місця події 24 липня 2025 року.

Крім того, солдатОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період Збройних Сил України, обіймаючи посаду старшого вогнеметника 2 вогнеметного відділення взводу радіаційного, хімічного, біологічного захисту військової частини НОМЕР_1 , у порушення вимог вищевказаного законодавства, не маючи відповідного передбаченого Законом дозволу (ліцензії) на придбання і зберігання бойових припасів, діючи із прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, при невстановлених обставинах та способі, незаконно придбав та зберігав за місцем свого проживання корпус оборонної осколкової гранати Ф-1 із маркуванням «107 93-75 Т» та засіб підриву (підривач), уніфікований запал дистанційної дії УЗРГМ-2 із маркуванням «386-160-83», які у конструктивному поєднанні належать до бойового припасу, згідно висновку експерта.

Вподальшому, діючи із прямим корисливим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не маючи відповідного передбаченого законом дозволу на придбання, зберігання та збут бойових припасів, маючи корисливий мотив та мету, в травні 2025 року у післяобідній час (більш точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено), перебуваючи на території с. Лугове, Сарненського району Рівненської області (більш точного місця досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_4 збув вказаний боєприпас за грошові кошти у розмірі 200 (двісті) гривень ОСОБА_6 , який останній в подальшому перемістив та зберігав без передбаченого законом дозволу за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 до моменту його вилучення співробітниками поліції у ході проведення огляду місця події 26 травня 2025 року.

Також, солдатОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період Збройних Сил України, обіймаючи посаду старшого вогнеметника 2 вогнеметного відділення взводу радіаційного, хімічного, біологічного захисту військової частини НОМЕР_1 , у порушення вимог вищевказаного законодавства, не маючи відповідного передбаченого Законом дозволу (ліцензії) на придбання і зберігання бойових припасів, діючи із прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, при невстановлених обставинах та способі, незаконно придбав та зберігав за місцем свого проживання наступальну осколкову ручну гранату GHO-1, яка відноситься до категорії бойових припасів, згідно висновку експерта.

Так, в подальшому, діючи із прямим корисливим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не маючи відповідного передбаченого законом дозволу на придбання, зберігання та збут бойових припасів, маючи корисливий мотив та мету, 06 травня 2025 року в обідню пору (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , збув, шляхом оплати за виконану роботу ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , осколкову ручну гранату GHO-1, яка відноситься до категорії бойових припасів. В подальшому, ОСОБА_7 перемістив та зберігав вказаний бойовий припас без передбаченого законом дозволу за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , до моменту її вилучення працівниками поліції 26 травня 2025 року.

Окрім того, солдатОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період Збройних Сил України, обіймаючи посаду старшого вогнеметника 2 вогнеметного відділення взводу радіаційного, хімічного, біологічного захисту військової частини НОМЕР_1 , у порушення вимог вищевказаного законодавства, не маючи відповідного передбаченого Законом дозволу (ліцензії) на придбання і зберігання бойових припасів, діючи із прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, при невстановлених обставинах та способі, незаконно придбав та зберігав за місцем свого проживання корпус оборонної осколкової ручної гранати РГО та ударно-дистанційний запал УДЗ, які при конструктивному поєднані є оборонною осколковою гранатою РГО та належать до бойових припасів згідно висновку експерта, а також 54 проміжні бойові патрони калібру 5,45х39 мм з кулями із сталевими осердями (типів 7Н6, 7Н6М), зразка 1974 року, які є бойовими припасами для вогнепальної стрілецької зброї та придатні для здійснення вибуху та пострілів, згідно проведеної експертизи.

Продовжуючи свої протиправні дії, діючи із прямим корисливим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не маючи відповідного передбаченого законом дозволу на придбання, зберігання та збут бойових припасів, маючи корисливий мотив та мету, в жовтні 2024 року (більш точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_4 , перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, збув, шляхом надсилання поштової посилки ОСОБА_8 , корпус оборонної осколкової ручної гранати РГО та ударно-дистанційний запал УДЗ, які при конструктивному поєднані є оборонною осколковою гранатою РГО та належать до бойових припасів згідно висновку експерта, а також 54 проміжні бойові патрони калібру 5,45х39 мм з кулями із сталевими осердями (типів 7Н6, 7Н6М), зразка 1974 року, які є бойовими припасами для вогнепальної стрілецької зброї та придатні для здійснення вибуху та пострілів. В подальшому, останній зберігав їх в господарському приміщенні за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_3 до моменту їх вилучення співробітниками поліції у ході проведення огляду місця події 27 травня 2025 року.

Протиправні, умисні дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами та доказами.

30 вересня 2025 року, ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Слідча зазначає, що з точки зору достатності та взаємозв`язку обставин справи, у даному кримінальному провадженні наявні докази, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки об`єктивно пов`язують його з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дане правопорушення.

Крім того, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_4 проживає в с. Лугове Сарненського району, що розташоване неподалік кордону з Республікою Білорусь і може покинути межі країни; незаконно впливати на свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , оскільки ОСОБА_4 є їх знайомим; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_4 не має постійного джерела доходів, соціально сталих зв`язків.

Як зазначає у клопотанні слідча, з врахуванням встановлених у кримінальному провадженні обставин, є всі підстави стверджувати, що даний запобіжний захід зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні, а також належним чином гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання покладених на нього обов`язків, з урахуванням тяжкості інкримінованого кримінального правопорушення, обставин його вчинення та особи підозрюваного, оскільки у разі не обрання запобіжного заходу, ОСОБА_4 зможе реалізувати ризики, передбачені у ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала подане клопотання та просила його задоволити з підстав, викладених у клопотанні.

До початку розгляду клопотання від слідчої ОСОБА_5 надійшла заява про розгляд даного клопотання без її участі.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечував щодо задоволення клопотання та застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідча та прокурор обґрунтовують його доводи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні слідчого відділення поліції № 1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області, перебувають матеріали кримінального провадження №0000216, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 липня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України (а.с.7).

30 вересня 2025 року, встановивши наявність достатніх доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України (а.с.19-28).

Так, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, підтверджується, зокрема:

протоколом огляду місця події від 24 липня 2025 року (а.с.8);

письмовими поясненнями підозрюваного ОСОБА_4 від 24 липня 2025 року (а.с.11)

протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 09 вересня 2025 року (а.с.15);

протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 09 вересня 2025 року (а.с.16);

рапортами о/у СКП ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_11 від 09 вересня 2025 року та від 25 вересня 2025 року (а.с.17, 18);

висновком судової вибухово-технічної експертизи від 18 серпня 2025 року (а.с.9-10);

- іншими матеріалів кримінального провадження, на які слідча посилається уклопотанні, зокрема: висновком експертизи зброї за експертною спеціальністю 3.1 «Балістичне дослідження вогнепальної зброї та бойових припасів до неї» від 04 червня 2025 року та висновком судової вибухово-технічної експертизи від 19 червня 2025 року.

Таким чином, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя встановив, що висновки органу досудового розслідування про наявність підозри щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, є обґрунтованими та допустимими.

Згідно із ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом ( ч. 2 ст. 177 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, встановлено, що надані слідчою докази доводять обставини, які свідчать про обґрунтовану підозру у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України та існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на які вказано у клопотанні.

Так, під час розгляду даного клопотання слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, тому враховуючи обставини, перераховані у ст. 178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, а також доведеність під час розгляду клопотання, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України, зокрема: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні;вчинити інше кримінальне правопорушення та приймаючи до уваги те, що запропонований слідчою запобіжний захід є найбільш м`яким, із передбачених кримінальним процесуальним законодавством, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слід задоволити та обрати підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Відповідно до приписів ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені ст. 194 цього Кодексу. Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду, - прокурор.

При цьому, слідчий суддя погоджується з пропозицією слідчого щодо покладення на підозрюваного декількох обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 176-179, 184, 186-187, 193-194, 196, 205, 309 КПК України слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчої СВ Відділення поліції №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_5 , погодженого прокурором Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , по матеріалах досудового розслідування №0000216, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 липня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_4 - задоволити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та фактично проживаючого по АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на два місяці, тобто до 13 грудня 2025 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) прибувати до кабінету №9 відділення поліції №1 Сарненського РВП до слідчого СВ ОСОБА_5 за кожним викликом;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

Попередити підозрюваного ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчу СВ Відділення поліції №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_5 , яка проводить досудове розслідування кримінального провадження №0000216, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 липня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а якщо справа перебуватиме у провадженні суду - прокурора.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Вручити підозрюваному ОСОБА_4 під розпис копію ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Повний текст ухвали складено 14 жовтня 2025 року о 16-30 год.

Слідчий суддя: підпис

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Суддя Дубровицького

районного суду

Рівненської області ОСОБА_1