Провадження № 1-кп/638/1109/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2025 року Шевченківський районний суд міста Харкова в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвокатів ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань суду клопотання про зміну запобіжного заходу, повернення суми застави та зупинення провадження у кримінальному провадженні №0001933 від 17.09.2024 року стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Чугуєва Харківської області, громадянина України, не одруженого, осіб на утриманні не має, не працевлаштованого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

встановив:

В провадженні Шевченківського районного суду міста Харкова перебуває судове провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченому ч.4 ст.185 КК України.

Захисником обвинуваченого адвокатом ОСОБА_4 та самим обвинуваченим подано до суду клопотання, в якому просять зупинити судове провадження в порядку ч.1 ст.335 КПК України, посилаючись на ту обставину, що 12.08.2025 року ОСОБА_5 мобілізований до лав ЗСУ та об`єктивної неможливості у останнього приймати участь в судових засіданнях.

Крім того захисником обвинуваченого подано до суду клопотання, в якому просить змінити запобіжний захід у вигляді застави на особисте зобов`язання із покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, та повернути заставодавцю грошові кошти, внесені в якості застави за ОСОБА_5 на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківській області. В обґрунтування клопотання зазначає, що на сьогоднішній день застосований до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді застави має бути змінений на більш м`який, а саме особисте зобовязання з тих підстав, що обвинуваченим жодного разу не було допущено вчинення протиправних дій, зазначених у ч.1 ст.177 КПК України. Крім того, у потерпілого немає до обвинуваченого претензій матеріального та морального характеру. Вказує також, що на даний момент судового розгляду стороною обвинувачення не надано до суду доказів, які б об`єктивно свідчили про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення. Також вказує, що з 15.08.2025 року обвинувачений мобілізований до лав ЗСУ, має постійне місце проживання і міцні соціальні звязки. Крім того як на підставу зміни запобіжного заходу посилався на тяжкий матеріальний стан родини та необхідність повернення суми кредиту.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого подані клопотання підтримали з підстав, зазначених у них.

Прокурор в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотань сторони захисту, повідомивши, що наразі обвинувачений переховується від суду та відносно нього в ХРУП №3 є заява. Також вказувала на відсутність перешкод у розгляді провадження у зв`язку з мобілізацією.

Розглянувши клопотання, заслухавши думку учасників провадження, оглянувши матеріали судового провадження, суд дійшов наступного.

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, що затверджений Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України введений воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався, останній раз Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 30.10.2025 року з 05 години 30 хвилин 05 листопада 2025 року строком на 90 діб, тобто до 03.02.2026 року до 05 години 30 хвилин.

Відповідно до статті 1 Закону України № 389-VІІІ від 12 травня 2015 року «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Особливий період закінчується з прийняттям Президентом України відповідного рішення про переведення усіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу.

Виходячи із вищевикладеного вбачається, що починаючи з 24 лютого 2022 року та по теперішній час в Україні діє режим воєнного стану, який є особливим періодом.

Згідно зі ст. 335 КПК України у разі якщо обвинувачений ухилився від явки до суду або захворів на психічну чи іншу тяжку тривалу хворобу, яка виключає його участь у судовому провадженні, або був призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, суд зупиняє судове провадження стосовно такого обвинуваченого до його розшуку, видужання або звільнення з військової служби і продовжує судове провадження стосовно інших обвинувачених, якщо воно здійснюється щодо декількох осіб.

При цьому відповідно до ч.2 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» видами військової служби є: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

Встановлено, що ОСОБА_5 з 12.08.2025 року перебуває на військовій службі за призовом під час мобілізації на особливий період. Зазначене підтверджується довідкою від 21.08.2025 року №2569 та витягом з наказу від 13.08.2025 року №238.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що обвинувачений призваний для проходження військової служби за мобілізацією на особливий період, суд вважає необхідним на підставі ст.335 КПК України зупинити судове провадження відносно нього.

Щодо клопотання сторони захисту про повернення суми застави, суд дійшов наступного.

За змістом статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є, серед іншого, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також те, щоб до кожного учасника була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ст.176 КПК України у кримінальному провадженні можуть бути застосовані такі запобіжні заходи як особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, тримання під вартою, при цьому їх наведено в порядку зростання ступеню суворості.

Згідно зі ст.182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу. Застава може бути внесена як самим підозрюваним, обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Так, ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 02.04.2025 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного суду від 13.05.2025 року відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 31.05.2025 року з визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 60 560 грн. з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України. В подальшому строк дії запобіжного заходу було продовжено на строк до 21.07.2025 року з визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 60 560 грн. з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

З матеріалів провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_5 звільнений 03.06.2025 року з ДУ «Харківський слідчий ізолятор» у зв`язку із внесенням суми застави.

Згідно листа ТУ ДСА України у Харківській області кошти у сумі 60 560 гривень були внесені ОСОБА_6 .

За змістом ч.ч. 1-2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Так, згідно ст.201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Відповідно до ч.5 ст.201 КПК України слідчий суддя, суд має право залишити без розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу, подане раніше тридцяти днів з дня постановлення попередньої ухвали про застосування, зміну або відмову у зміні запобіжного заходу, якщо у ньому не зазначені нові обставини, які не розглядалися слідчим суддею, судом.

Отже, за загальним правилом, підставами звернення з клопотанням про зміну запобіжного заходу є обставини, які або існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які не було відомо сторонам, або виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу. Такими підставами, наприклад, може бути суттєва зміна обставин, що їх було взято до уваги при обранні запобіжного заходу, а саме змінилася кваліфікація кримінального правопорушення, погіршився стан здоров`я обвинуваченого, змінився склад його родини чи утриманців, або майновий стан, інші обставини, які мають суттєве значення.

Обґрунтованість застосування запобіжного заходу у вигляді застави, може піддаватися судовому контролю через певні проміжки часу на предмет перевірки наявності чи відсутності ризиків, за яких вказаний запобіжний захід було застосовано, та у зв`язку з виникненням інших обставин, які можуть бути підставами зміни запобіжного заходу в сторону його пом`якшення або скасування, оскільки строк дії цього запобіжного заходу не визначається, а тривалість в часі запобіжного заходу без врахування обставин справи в конкретному випадку може призвести до порушення прав, свобод чи інтересів учасників кримінального провадження.

Визначаючи розмір застави в ухвалі суду від 02.04.2025 року та в подальшому в ухвалі суду від 23.05.2025 року у відповідності до вимог ст.182 КПК України, суд врахував обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан обвинуваченого, ризики, передбачені ст.177 КПК України. Також суд дійшов висновку, що визначена застава є достатньою для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України. Крім того, наразі судовий розгляд кримінального провадження не завершено.

Обставини, зазначені стороною захисту у клопотанні, на переконання суду не є безумовними та достатніми підставами для зміни запобіжного заходу та повернення суми застави. Застосований запобіжний захід є дієвим та забезпечує належну процесуальну поведінку обвинуваченого, а тому підстав для зміни запобіжного заходу на даному етапі судового розгляду суд не знаходить. З огляду на викладене клопотання про повернення суми застави також задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 194, 196, 201, 331, 335, 369, 372 КПК України, суд -

постановив:

Клопотання захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_4 про зміну обвинуваченому запобіжного заходу та повернення суми застави залишити без задоволення.

Клопотання обвинуваченого та його захисника про зупинення судового провадження задовольнити.

Судове провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України - зупинити до звільнення обвинуваченого з військової служби.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, що визначене ч.1 ст.392 КПК України.

Повний текст ухвали проголошено 21.11.2025 року о 15:30 годині.

Головуючий суддя: ОСОБА_1