Провадження № 1-кп/344/1371/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2025 року місто Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участі секретарів с/з: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурора: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився у селі Драгомирчани Івано-Франківського району, Івано-Франківської області, проживає по АДРЕСА_1 , з середньою освітою, РНОКПП НОМЕР_1 , згідно ст.89 КК України раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 умисно не виконував постанову суду, що набрала законної сили.

Кримінальне правопорушення вчинено за таких обставин.

Так, 15.11.2023 постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області у справі № 344/16733/23, ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Рішення набуло законної 16.01.2024 року. ОСОБА_5 був обізнаним та належним чином ознайомленим із вказаним рішенням.

Незважаючи на вищевикладене, ОСОБА_5 , достовірно знаючи про наявність зазначеної постанови Івано-Франківського міського суду, яка набрала законної сили та будучи належно ознайомленим із нею, з метою її умисного невиконання, щодо позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік та маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, діючи всупереч рішенню суду, не виконав постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 15.11.2023 у справі № 344/16733/23 у частині позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.

Зокрема, ОСОБА_5 , 16 січня 2024 року о 17 год 11 хв у АДРЕСА_2 , керував автомобілем марки «BMW», державний номерний знак НОМЕР_2 , після чого, був зупинений працівниками поліції за порушення вимог Правил дорожнього руху України.

Також, ОСОБА_5 , 16 січня 2024 року та 17 лютого 2024 року о 21 год 40 хв в м. Івано-Франківську, по вул. Слобідська, 2, керував автомобілем марки «BMW», державний номерний знак НОМЕР_2 , в стані наркотичного сп`яніння після чого, був зупинений працівниками поліції за порушення вимог Правил дорожнього руху України.

За даним фактом, 29.04.2024 постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області у справі № 344/1218/24, ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч. 2 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років.

Після вжиття вказаних заходів реагування щодо недопущення вчинення умисного невиконання постанови суду, ОСОБА_5 правильних висновків для себе не зробив, будучи неодноразово притягненим до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами на шлях виправлення не став.

Зокрема, ОСОБА_5 , 28.01.2024 о 20 год 57 хв у м. Івано-Франківську, по вул. Південний Бульвар, 22, керував автомобілем марки «BMW», державний номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння, після чого був зупинений працівниками поліції за порушення вимог Правил дорожнього руху України.

За даним фактом, 27.03.2024 постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області у справі № 344/1848/24, ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.130, ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років.

Також, ОСОБА_5 , 30.01.2024 о 21 год 36 хв у с. Драгомирчани по вул. Л. Українки, Івано-Франківського району, Івано-Франківської області, керував автомобілем марки «BMW», державний номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння, після чого був зупинений працівниками поліції за порушення вимог Правил дорожнього руху України.

За даним фактом, 19.03.2024 постановою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області у справі № 352/545/24, ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень, з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 5 (п`ять) років.

Крім цього, ОСОБА_5 , 07.02.2024 о 18 год 35 хв у м. Івано-Франківську, по вул. Набережна ім. Василя Стефаника, 6, керував автомобілем марки «BMW», державний номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння, після чого був зупинений працівниками поліції за порушення вимог Правил дорожнього руху України.

За даним фактом, 01.05.2024 постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області у справі № 344/2679/24, ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень.

Також, ОСОБА_5 , 26.02.2024 о 21 год. 05 хв у м. Івано-Франківську по вул. Мазепи, 179, керував транспортним засобом марки «BMW», державний номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння чим порушив вимоги п.2.9 Правил дорожнього руху України, повторно протягом року та вчинив адміністративні правопорушення, відповідальність за які передбачені ч.2 ст.130, ч. 5 ст. 126 КУпАП.

За даним фактом, 26.03.2024 постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області у справі № 344/3767/24, ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.130, ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років.

Окрім цього, ОСОБА_5 , 07.03.2024 о 10 год. 11 хв у м. Івано-Франківську по вул. Довженка, 7а, керував транспортним засобом марки «BMW», державний номерний знак НОМЕР_2 , у стані наркотичного сп`яніння та порушив вимоги п.2.9 Правил дорожнього руху України, повторно протягом року та вчинив адміністративні правопорушення, відповідальність за які передбачені ч.2 ст.130, ч. 5 ст. 126 КУпАП.

За даним фактом, 14.06.2024 постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області у справі № 344/4661/24, ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.130, ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 382 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та підтвердив обставини вчиненого кримінального правопорушення відповідно до викладеного в обвинувальному акті, вказав, що він розумів, що є особою, яка відповідно до рішення суду позбавлена права керування транспортними засобами, однак продовжував керувати автомобілем розраховуючи на те, що йому вдасться уникнути від відповідальності.

Вказав, що йому дуже прикро за свій вчинок, сприяв досудовому розслідуванню, з матеріалами досудового розслідування ознайомлений, їх не оспорює, у вчиненому щиро кається. Просив суд не досліджувати усі докази, а обмежитися його допитом та звільнити його від відбування покарання з випробуванням.

Вислухавши думки учасників процесу, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора та обвинуваченого ОСОБА_5 про недоцільність дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які учасниками судового провадження не оспорюються підлягає до задоволення, оскільки показання ОСОБА_5 не викликають сумнівів у правильності розуміння ним змісту та обставин вчинення кримінального правопорушення, їх добровільності та істинності його позиції.

За таких обставин, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд вважає недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які учасниками судового провадження не оспорюються. У суду відсутні сумніви у добровільності позиції обвинуваченого. Учасникам кримінального провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Відтак суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованому йому кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч.1 ст.382 КК України як умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

Згідно з ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є нетяжким злочином, дані про особу обвинуваченого; який є особою молодого віку, критично ставиться до вчиненого; на обліку в лікаря нарколога чи психіатра не перебуває та згідно ст. 89 КК України раніше не судимий.

Обставинами, які відповідно до ч.1 ст.66 КК України, пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 в ході судового розгляду судом не встановлено.

Окрім цього, з досудової доповіді про обвинуваченого вбачається середня ймовірність вчинення ОСОБА_5 повторного кримінального правопорушення та середній рівень його небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб, а виправлення ОСОБА_5 без позбавлення або обмеження волі на певний строк є можливим та не становить високої небезпеки для суспільства.

Отже, враховуючи вищенаведене, думку прокурора, яка просила призначити обвинуваченому покаранняу виді позбавлення волі на строк один рік, думку обвинуваченого ОСОБА_5 , який просив призначити йому найбільш м`яке з можливих покарань, дані про особу обвинуваченого, який є особою молодого віку, критично ставиться до вчиненого, згідно ст. 89 КК України раніше не судимий, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.1 ст.382 КК України.

У той же час, з урахуванням вищенаведених обставин, які пом`якшують покарання, обставин які характеризують особу обвинуваченого та підтверджують його негативне і критичне ставлення до вчиненого, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому до нього слід застосувати ст.75 КК України, звільнивши його від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, поклавши на нього відповідні обов`язки.

Саме таке покарання буде відповідати не тільки тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, буде обґрунтованим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Суд приходить до висновку, про неможливість призначення ОСОБА_5 передбаченого санкцією ч.1 ст.382 КК України покарання у виді штрафу у зв`язку з відсутністю в обвинуваченого коштів на оплату такого штрафу та не оплату ним попередніх адміністривих стягнень у вигляді штрафу.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_5 не обирався, підстави для його обрання відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання речових доказів у справі вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, 381, 382, 394,615 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні, кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Нагляд за ОСОБА_5 здійснювати органу пробації за місцем його проживання.

Речові докази по справі після набрання вироком законної сили:

оптичний диск з відеозаписами (постанова слідчого від 29.09.2025 року) - зберігати в матеріалах кримінального провадження сторони обвинувачення;

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору у день його проголошення. Учасники мають право отримати його копію в суді.

Вирок може бути оскаржено з урахуванням вимог ч.2 ст.394 КПК України шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Головуючий-суддя ОСОБА_1