Справа № 199/2676/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2025 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпра

у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю скаржника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро скаргу ОСОБА_3 на постанову заступника начальника СД ВП №1 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 02 липня 2025 року про закриття кримінального провадження №0000117, розпочатого за ознаками складів кримінальних правопорушень, передбачених ст.126 ч.1, ст.162 ч.1, ст.356 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра надійшла вищевказана скарга ОСОБА_3 на постанову дізнавача сектору дізнання Відділення поліції №1 Дніпровського районного управління поліції №2 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 02 липня 2025 року про закриття кримінального провадження №0000117, розпочатого за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.126 ч.1, ст.162 ч.1, ст.356 КК України. В обґрунтування поданої заяви скаржник зазначає, що дану постанову винесено без всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, тому вищевказана постанова є передчасною та підлягає скасуванню.

В судовому засіданні скаржник підтримала подану скаргу та просила її задовольнити в повному обсязі. Дізнавач в судове засідання СД ВП №1 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином, жодних заяв чи клопотань суду не надав.

Вислухавши доводи скаржника та дослідивши матеріали скарги суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що в провадженні СД ВП №1 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області перебувало на розгляді кримінальне провадження за №0000117, дані про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 лютого 2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.126 ч.1, ст.162 ч.1, ст.356 КК України.

Постановою заступника начальника СД ВП №1 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 02 липня 2025 року кримінальне провадження №0000117 було закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України. Постанова мотивована тим, що в даному діянні вбачається цивільно-правові відносини, в результаті чого відсутній склад кримінального правопорушення. Спірну постанову було отримано скаржником 23 травня 2022 року.

Згідно ст.284 ч.1 п.2 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Нормою ч.4 ст.284 КПК України визначено, що про закриття кримінального провадження слідчий, дізнавач, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому КПК України.

Відповідно до ст.303 ч.1 п.3 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

За змістом ст.ст.306, 307 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, слідчим суддею Вищого антикорупційного суду. За результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Частиною 2 ст.9 КПК України визначено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), обставини, які є підставою для закриття кримінального провадження, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

За змістом ст.ст.92, 93, 225, 237 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України, за загальним правилом покладається на слідчого та прокурора, які здійснюють збирання доказів в тому числі шляхом проведення слідчих (розшукових) дій, різновидом яких є допит свідка та огляд (місцевості, приміщення, речей).

Нормою ст.40-1 КПК України встановлено, що дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого.

Аналізуючи встановлені в ході розгляду скарги фактичні обставини здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000117 в контексті наведених вище норм кримінального процесуального законодавства, суд приходить до висновку про обґрунтованість такої скарги та необхідність її задоволення з огляду на наступне. Як слідує зі змісту матеріалів скарги, зокрема змісту спірної постанови, дізнавачем перед винесенням спірної постанови про закриття кримінального провадження не було проведено в повній мірі дій, необхідних для належного з`ясування та перевірки достовірності фактичних обставин, викладених у заяві ОСОБА_3 від 24 січня 2022 року, якою вона повідомила орган досудового розслідування про вчинення відносно неї імовірного кримінального правопорушення. Зокрема, дізнавачем не проведено допит осіб, на яких остання посилається як на ймовірних фігурантів протиправної діяльності у заяві від 24 січня 2022 року, не допитано всіх безпосередніх свідків події, а саме працівників патрульної поліції, які були присутні при вивезенні речей скаржника при її виселенні з гуртожитку, не з`ясовано належним чином (не підтверджено і не спростовано в повній мірі) наявність або відсутність правових підстав для зайняття скаржником кімнати гуртожитку (підстави виникнення у скаржника права користування кімнатою гуртожитку). Так, як слідує зі змісту спірної постанови про закриття кримінального провадження, дізнавачем висновки зроблені лише на підставі відповідей на запит від КП «Жилсервіс-5» ДМР та департаменту забезпечення діяльності виконавчих органів ДМР, в той час як відповіді від інших запитуваних суб`єктів не надійшли (сторінка 6-7 спірної постанови). В свою чергу, наявність у скаржника права користування кімнатою гуртожитку (у випадку підтвердження такого права), відсутність підстав для її виселення з кімнати (постанова Дніпровського апеляційного суду від 13 жовтня 2020 року у справі №199/6103/16-ц) може свідчити про імовірну наявність ознак кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.162, 356 КК України, у діянні осіб, які здійснили примусове, в супереч волі скаржника та за відсутності правової підстави виселення скаржника із займаної нею кімнати гуртожитку. При підтвердженні таких обставин, означене виходить за межі цивільно-правового спору. Таким чином, викладене вище ставить під сумнів всебічність, повноту та ретельність здійснення досудового розслідування в цілому, а отже вказує на передчасність винесення оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.303, 304, 306, 307, 369-372, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження задовольнити.

Постанову заступника начальника СД ВП №1 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 02 липня 2025 року про закриття кримінального провадження №0000117, розпочатого за ознаками складів кримінальних правопорушень, передбачених ст.126 ч.1, ст.162 ч.1, ст.356 КК України, скасувати.

Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає, а заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1