Справа № 333/5150/25
Пр. №1-кп/333/752/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2025 року м. Запоріжжя

Колегія суддів Комунарського районного суду м. Запоріжжя у складі: судді-доповідача: ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_4 , прокурора: ОСОБА_5 , обвинуваченого: ОСОБА_6 (в режимі відеоконференцзв`язку з ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор»), захисника обвинуваченого: ОСОБА_7 (в режимі відеоконференцзв`язку), розглянувши в судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою в межах кримінального провадження №0000511 від 31.03.2025 року за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Андріївка Запорізької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не одруженого, з середньою освітою, тимчасово не працює, який не є особою щодо якої згідно ст. 480 КПК Україні передбачений особливий порядок кримінального провадження, раніше не судимого,

у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111, ч. 1 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И ЛА:

На розгляді Комунарського районного суду м. Запоріжжя перебуває кримінальне провадженні №0000511 від 31.03.2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111, ч. 1 ст. 263 КК України, в межах якого відносно обвинуваченого ОСОБА_6 діє запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого закінчується 12.10.2025 р.

З огляду на початковий етап судового слідства, суд не має можливості розглянути справу до закінчення вищевказаного строку.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою ще на 60 днів, оскільки продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, що обвинувачений може переховуватися від суду, та продовжити вчиняти інкриміновані йому злочини.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник не заперечували відносно задоволення клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вислухав пояснення прокурора та сторони захисту, дослідивши матеріали справи, колегія суддів, дійшла висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, в тому числі: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

За змістом ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта (…) чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду та інші обставини, на які Європейський суд з прав людини посилався у своїх рішеннях (рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 р., рішення «Летельє проти Франції» від 26.06.1991р.).

ОСОБА_6 в межах цього кримінального провадження обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів, направлених на основи національної безпеки, за останній передбачено покарання у вигляді довічного позбавлення волі.

Дані обставини свідчать про підвищений, в умовах військового стану в Україні, суспільний інтерес у запобіганні ризиків можливого переховування обвинуваченого від суду та продовження вчинення інкримінованих йому правопорушень, які були підставою для обрання сурового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У обвинуваченого відсутні стійкі соціальні зв`язки, постійне місце проживання знаходиться на тимчасово окупованій рф території України, останній не працевлаштований, не одружений, дітей чи інших непрацездатних на утриманні не має, є особою пенсійного віку.

Вищевказані обставини, в сукупності з тяжким можливим покаранням, наявністю, за версією досудового розслідування, зв`язків між обвинуваченим та представниками рф, з якою Україна перебуває у стані війни, вказують, що ризики можливого переховування обвинуваченого від суду, продовження вчинення ним інкримінованих кримінальних правопорушень, незаконного впливу на свідків, не зник та не зменшився. Існуючі ризики є досить вагомими і їх настання буде перешкодою у здійсненні справедливого судового розгляду у розумні строки.

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442-1 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

З огляду на особу обвинуваченого, характер та суть інкримінованого правопорушення, положень ст.ст. 176, 183 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що діючий запобіжний захід є ефективним в досягнення мети його застосування, та інші більм м`які запобіжні заходи, зокрема і альтернативний захід у вигляді застави, не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та запобігти існуючим ризикам, тому вважає доцільним продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ще 60 днів, без визначення розміру застави.

Керуючись ст.ст.176, 177, 182, 183, 315, 372, 376 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , - задовольнити.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з утриманням у ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор» на 60 днів, а саме: з 02.10.2025 року по 30.11.2025 року.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, в частині продовження строку запобіжного заходу. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3