КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-сс/824/8345/2025 Суддя - доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2025 року, -

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2025 року залишено без задоволення скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи Служби безпеки України, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення за заявою від 05.10.2025.

На переконання слідчого судді, заява ОСОБА_6 не містила обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень. Натомість, слідчим суддею зазначено, що посилання заявника є лише його незгодою з діяльністю ряду осіб, однак на підтвердження цього не наведено жодних обставин, які прямо чи опосередковано можуть свідчити про наявність ознак вчинення кримінальних правопорушень.

Крім того, слідчим суддею зазначено, що заява ОСОБА_6 не містить таких фактичних даних на підтвердження того, що заявником було подано повідомлення про злочини, які містять достатні відомості про реальність конкретної події злочину із зазначенням конкретного часу, місця, способу, інші обставини вчинення злочину в розумінні ст. 11 КК України, відповідно до якої злочином є передбачене Кримінальним кодексом України суспільно небезпечне винне діяння (дія чи бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2025 року та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати уповноважених осіб Головного слідчого управління СБ України внести до ЄРДР відомості про кримінальні правопорушення за його заявою від 05.10.2025.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, апелянт вказує, що у заяві про кримінальні правопорушення були наведені ознаки об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366 КК України, - на предмет внесення недостовірних відомостей до службової документації за результатами перевірки наданих відомостей при оформленні допуску до державної таємниці.

Апелянт вказує, що як зазначено в заяві і як йому стало відомо, створено штучні умови, шляхом підроблення службової документації, яка слугувала підставою для скасування допуску до державної таємниці, у тому числі поєднаного з вимаганням неправомірної вигоди та зловживання службовим становищем. Суспільна небезпечність полягає у загрозі завдання шкоди національним інтересам у сфері службової діяльності.

З урахуванням пов`язаних між собою ознак складів кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 366, 368КК України, на думку апелянта, також має місце підтвердження прямого умислу службового підроблення.

Водночас, як зазначає апелянт, закон не покладає на заявника обов`язок з достовірністю наводити у заяві про кримінальне правопорушення усі елементи його складу, достатньо лише про його об`єктивні ознаки.

З урахуванням наявних обставин, апелянт вважає викладені ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 366, 368 КК України достатніми для вчинення відповідної дії - внесення відомостей про кримінальні правопорушення до ЄРДР.

Щодо позиції слідчого судді на предмет того, що уповноваженими особами СБУ не здійснено бездіяльність, то апелянт звертає увагу, що вказане має спростування на предмет беззаперечного невнесення з боку посадових осіб ГСУ СБУ відомостей до ЄРДР (на підставі листа першого заступника начальника ГСУ СБУ ОСОБА_7 від 09.10.2025 №6/2-16537, про що апелянтом було викладено у додаткових поясненнях у справі до суду першої інстанції).

Представник СБУ та ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. При цьому, будь яких клопотань від представника СБУ до суду не надходило, а ОСОБА_6 ще в змісті апеляційної скарги просив апеляційний розгляд здійснювати у його відсутність, а тому, відповідно до положень ч. 4 ст. 405 КПК України, апеляційний розгляд проведено у відсутність особи, яка подала скаргу.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність уповноваженої особи Служби безпеки України, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення за заявою від 05.10.2025.

Відмовляючи у задоволенні скарги, слідчий суддя виходив з того, що заява ОСОБА_6 не містить фактичних даних, які містять достатні відомості про реальність конкретної події злочину із зазначенням конкретного часу, місця, способу, інші обставини вчинення злочину в розумінні ст. 11 КК України, що у свою чергу було б підставою для внесення органом досудового розслідування відповідних відомостей до ЄРДР.

З таким висновком погоджується і колегія суддів, виходячи з наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь - якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про, зокрема: 4) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; 5) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно із ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбачений цим Кодексом.

Як визначено у ст. 11 КК України, злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину. Не є злочином дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.

Системний аналіз положень ч. 1 ст. 214 КПК України, статей 2, 11 КК України дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Отже, підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань і це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу

Вказане узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними в постанові від 24.04.2019 по справі № 818/15/18, згідно яких при розгляді скарги слідчий суддя вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30.09.2021 по справі №556/450/18 (провадження №51-4229км20).

Як слідує із заяви від 05.10.2025, ОСОБА_6 просив внести відомості в ЄРДР та розпочати досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого статтями 366, 368 КК України щодо ряду осіб СБУ з діяльністю яких він не погоджується.

Між тим, як вірно зазначив в ухвалі слідчий суддя, викладені в заяві ОСОБА_6 відомості, за своїм змістом та суттю не є повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, оскільки не містять об`єктивних даних, які б свідчили або могли свідчити про конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення та які б об`єктивно підтверджували реальність події злочину в розумінні положень ст. 2, 11 КК України, а викладення власних міркувань щодо можливого вчинення злочину, без посилання на фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину, позбавляють можливості встановити наявність в заяві об`єктивних даних, які дійсно свідчать про вчинення кримінального правопорушення, що на переконання колегії суддів, дозволяє зробити висновок про відсутність правової підстави для виникнення обов`язку вчинити певні дії за такою заявою щодо початку досудового розслідування кримінального провадження відповідно до положень ст. 214 КПК України.

Колегія суддів зауважує, що не будь-яка заява про вчинене кримінальне правопорушення, виключно з огляду на її назву, набуває статусу цього документа і її скерування до Служби безпеки України не тягне за собою процесуальні наслідки у виді внесення відомостей до ЄРДР, оскільки вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, яких ОСОБА_6 наведено не було, а відтак, не було і бездіяльності по невнесенню відомостей до ЄРДР, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині, колегія суддів вважає безпідставними.

Оскаржувана ухвала слідчого судді відповідає вимогам ст. 370 КПК України за своїм змістом є належно обґрунтованою, вмотивованою та законною.

Будь - яких істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване рішення, колегія суддів не вбачає.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність, обґрунтованість та вмотивованість постановленої слідчим суддею ухвали за скаргою ОСОБА_6 та підстав для її скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2025 року, якою залишено без задоволення скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи Служби безпеки України, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення за заявою від 05.10.2025 - без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

__________________ ___________________ ___________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4