Справа № 216/8672/25
провадження 1-кп/216/809/25
УХВАЛА

іменем України

02 грудня 2025 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань №4 приміщення суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0002097 від 23.10.2025, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорська Донецької області, громадянина України, який має професійно-технічну освіту, офіційно не працевлаштований, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, на утриманні неповнолітніх дітей або інших непрацездатних осіб не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,-

в с т а н о в и в:

Згідно з обвинувальним актом у кримінальному провадженні за №0002097 від 23.10.2025, досудовим розслідуванням установлено, що 22.10.2025, приблизно о 20-30 год. ОСОБА_4 , разом зі своїм рідним братом ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «Land Rover Range Rover» чорного кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під`їхали та зупинились на подвір`ї будинку АДРЕСА_3 . Приблизно о 20-35 год. ОСОБА_6 , який знаходився у дворі будинку, підійшов до водійської двері даного транспортного засобу та зробив зауваження ОСОБА_4 з приводу гучної музики, що лунала з салону зазначеного автомобілю, та на вказаному ґрунті між вказаними особами відбулася сварка, в процесі якої ОСОБА_6 образливо висловлюючись на адресу братів ОСОБА_7 та став відходити від автомобілю. Зазначені образливі висловлювання обурили ОСОБА_4 , викликавши у нього почуття гострої неприязні до ОСОБА_6 та умисел на спричинення йому тілесних ушкоджень за вказаних мотивів. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 вийшов з салону автомобіля «Land Rover Range Rover» чорного кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , та підійшовши до ОСОБА_6 на території подвір`я будинку АДРЕСА_3 , діючи з умислом спрямованим на спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, з мотивів неприязні до нього, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, приблизно 20-40 годин 22.10.2025 умисно, зі значною силою завдав потерпілому ОСОБА_6 , звернутому до нього обличчям, одного удару кулаком в обличчя та один удар коліном правої ноги в праву ділянку грудної клітини. Від отриманих ударів, потерпілий ОСОБА_6 не втримавшись на ногах впав передньою ділянкою тулубу на землю, вдарившись обличчям, а також лівими верхньою та нижньою кінцівками об тверду поверхню землі. Після цього ОСОБА_4 припинив свої злочинні дії, повернувся за кермо автомобілю «Land Rover Range Rover» чорного кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , та разом зі своїм братом ОСОБА_4 з місця вчинення злочину поїхав.

Таким чином, в результаті протиправних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_6 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: закритої внутрішньочерепної травми: струсу головного мозку, саден голови, тулубу, кінцівок, забійних ран обличчя; закритої травми грудної клітини: забою грудної клітки праворуч, травматичного гемопневмотораксу праворуч.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи №1910 від 18.11.2025 виявлені у потерпілого ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми грудної клітини: забою грудної клітки праворуч, травматичного гемотораксу праворуч, за своїм характером відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя.

Органами досудового розслідування та прокурором ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні №0002097 від 23.10.2025, надійшли до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 25.11.2025 з угодою про визнання винуватості та передані для розгляду судді ОСОБА_1 , визначеному у порядку, передбаченому ст. 35 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні після оголошення прокурором обвинувального акта та перевірки угоди про визнання винуватості на її відповідність вимогам кримінально процесуального кодексу України, суд, заслухавши доводи та пояснення учасників процесу, котрі, кожен окремо, вважали, що угода підлягає затвердженню судом, приходить до висновку, що умови укладеної угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін кримінального провадження та з цих підстав угода не може бути затверджена судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 474 КПК України якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, обвинувальний акт із підписаною сторонами угодою невідкладно надсилається до суду.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468 - 475 цього Кодексу.

Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін чи інших осіб (п. 3 ч. 7 ст. 474 КПК України).

При цьому, у разі відмови суду в затвердженні угоди, укладення якої ініційовано на стадії досудового розслідування, судове провадження за згодою сторін кримінального провадження продовжується в загальному порядку.

Відповідно до вимог частин 1, 2 ст. 66 КК України при призначенні покарання обставинами, які його пом`якшують, визнаються: з`явлення із зізнанням, щире каяття або активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення; добровільне відшкодування завданого збитку або усунення заподіяної шкоди; надання медичної або іншої допомоги потерпілому безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення; вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім; вчинення кримінального правопорушення жінкою в стані вагітності; вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних чи інших обставин; вчинення кримінального правопорушення під впливом погрози, примусу або через матеріальну, службову чи іншу залежність; вчинення кримінального правопорушення під впливом сильного душевного хвилювання, викликаного жорстоким поводженням, або таким, що принижує честь і гідність особи, а також за наявності системного характеру такого поводження з боку потерпілого; вчинення кримінального правопорушення з перевищенням меж крайньої необхідності; виконання спеціального завдання з попередження чи розкриття злочинної діяльності організованої групи чи злочинної організації, поєднане з вчиненням кримінального правопорушення у випадках, передбачених цим Кодексом.

При призначенні покарання суд може визнати такими, що його пом`якшують, і інші обставини, не зазначені в частині першій цієї статті.

У постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07.11.2018 у справі №297/562/17 (провадження №51-329км18) висловлено правову позицію за якою передбачені п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставини, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття і активне сприяння розкриттю злочину, є альтернативними, незалежними та можуть існувати відокремлено одна від одної.

При цьому, факт визнання засудженим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, не може безумовно свідчити про щире каяття з приводу вчиненого як обставину, що пом`якшує покарання. Адже щире каяття передбачає, окрім визнання особою факту вчинення кримінальних протиправних діянь, ще й щирий жаль з цього приводу та осуд своєї поведінки (Постанова колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 27.01.2021 у справі № 520/16394/16-к (провадження № 51-26км18).

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Як зазначається в угоді про визнання винуватості підозрюваний ОСОБА_4 беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, за ознаками умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, а також зобов`язується беззастережно визнати свою вину у пред`явленому обвинуваченні під час судового розгляду. Сторони погоджуються, що вирішуючи питання про узгодження покарання підозрюваному, його виду та міри, необхідно врахувати фактичні обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, наявність обставини, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , згідно зі ст. 66 КК України - щирого каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин, передбачених ст. 67 КК України, які обтяжують покарання ОСОБА_4 .

З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, яке належить до категорії тяжких злочинів, особи підозрюваного який офіційно не працевлаштований, на обліку у лікарів психолога та нарколога не перебував та не перебуває, характеризується з позитивної сторони, має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні малолітнього сина, також, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Наявності суспільного інтересу в забезпеченні швидкого судового провадження, відсутності обставин, які обтяжують покарання останнього, згоди потерпілого на укладення цієї угоди, з огляду на положення ст.ст. 65, 75, 76 КК України, сторони дійшли згоди про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання. Сторони погоджуються на призначення ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 121 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років. На підставі ст.75 КК України сторони погоджуються звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Разом з цим, як слідує з матеріалів кримінального провадження та встановлено судом у підготовчому судовому засіданні ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину із застосуванням насильства проти життя та здоров`я особи, був затриманий слідчим СВ Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області за підозрою у вчиненні злочину в порядку ст. 208 КПК КПК України, тобто особисто та добровільно не з`явися із зізнанням до органів поліції, офіційно не працевлаштований, не має у встановленому законом порядку зареєстрованого місця проживання у м. Кривому Розі, проживає в орендованій квартирі, у зареєстрованому шлюбі не перебуває та на утриманні неповнолітніх дітей або інших непрацездатних осіб не має.

Таким чином на стадії підготовчого провадження судом не встановлено підстав для застосування при призначенні ОСОБА_4 покарання за вчинений злочин, положень ст. 75 КК України.

Крім цього, відмовляючи у затвердженні угоди про визнання винуватості суд також враховує й відсутність особистих пояснень потерпілого, який, хоч і надав прокурору заяву про розгляд кримінального провадження за його відсутності та згоду на затвердження угоди, проте особисто в підготовче судове засідання не з`явився та будь-яких пояснень щодо суті обвинувачення, його ставлення до обвинуваченого, не надав, думку щодо суворості покарання, не висловив, що, на переконання суду, свідчить про порушення прав та інтересів потерпілого у разі затвердження угоди.

На підставі викладеного та керуючись статтями 314, 376, 474 КПК України суд,-

п о с т а н о в и в:

Відмовити у затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної 24 листопада 2025 року між прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , в межах кримінального провадження №0002097 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_8