Провадження № 1-кс/742/1355/25
Єдиний унікальний № 742/5308/25
У Х В А Л А

про арешт майна

14 жовтня 2025 року м. Прилуки

Слідчий суддя Прилуцького міськрайонного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого ВРЗСГСД СВ Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Прилуцької окружної прокуратури Чернігівської області ОСОБА_4 про арешт майна, подане у кримінальному провадженні №0000822 від 01.10.2025, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

ВСТАНОВИВ:

І. Суть питання, що розглядається, короткий виклад змісту клопотання.

1.До Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області надійшло клопотання слідчого ВРЗСГСД СВ Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 (далі Слідчий) про арешт майна, подане у кримінальному провадженні №0000822 від 01.10.2025, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Клопотання погоджене прокурором Прилуцької окружної прокуратури Чернігівської області ОСОБА_4 .

2.В обґрунтування клопотання Слідчий зазначила, що у провадженні СВ Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області перебувають матеріали КП №0000822 від 01.10.2025, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

3.Під час досудового розслідування встановлено, що 30.09.2025 близько 15:30 гр. ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , керуючи автомобілем марки Toyota модель Rav4 р.н. НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), рухаючись вул. Київська м. Прилуки, виконуючи маневр повороту ліворуч на вул. Котляревського, на зелений миготливий сигнал світлофора допустила зіткнення з мотоциклом марки Lifan марки LF 200-10M модель р.н. НОМЕР_3 під керуванням гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , який рухався по вул. Київській у зустрічному напрямку. Під час ДТП ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому лівого променя зі змішенням, ЗЧМТ.

4.Попередня правова кваліфікація даного кримінального правопорушення визначено за ч. 1 ст. 286 КК України.

5.30.09.2025 проведено огляд місця ДТП за адресою: м. Прилуки, перехрестя вулиць Київська Котляревського, Прилуцького району Чернігівської області, поблизу буд.237. В ході огляду виявлено та вилучено автомобіль марки Toyota модель Rav4 р.н. НОМЕР_4 ), ідентифікаційний номерJTMBE31V80D041345,мотоцикл марки Lifan марки LF 200-10M модель р.н. НОМЕР_3 , ідентифікаційний НОМЕР_5 ,які поміщено на територію Прилуцького РВП за адресою: Чернігівській область м. Прилуки вул. Котляревського, 55. Також, під час огляду вилучено ключ та свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_6 до автомобіля марки Toyota модель Rav4 р.н. НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ),ключ та свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_7 мотоцикла марки Lifan марки LF 200-10M модель р.н. НОМЕР_3 , які поміщено до спец пакету НПУ WAR 1001493.

6.01.10.2025 постановою слідчого автомобіль марки Toyota модель Rav4 р.н. НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ),ідентифікаційний номер НОМЕР_8 , мотоцикл марки Lifan марки LF 200-10M модель р.н. НОМЕР_3 , ідентифікаційний НОМЕР_5 ,ключ та свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_6 до автомобіля марки Toyota модель Rav4 р.н. НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ),ключ та свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_7 домотоцикла марки Lifan марки LF 200-10M модель р.н. НОМЕР_3 ,визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

7.Досудовим розслідуванням встановлено, що власником автомобіля марки Lifan марки LF 200-10M модель р.н. НОМЕР_3 є ОСОБА_7 .

8.У зв`язку з цим, накласти арешт на мотоцикл марки Lifan марки LF 200-10M модель р.н. НОМЕР_3 , ідентифікаційний НОМЕР_5 , ключ та свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_7 до мотоцикла марки Lifan марки LF 200-10M модель р.н. НОМЕР_3 , у вигляді заборони відчуження, користування, розпорядження. Зберігати мотоцикл марки Lifan марки LF 200-10M модель р.н. НОМЕР_3 , ідентифікаційний номерLF3PDMAM7SA000345, на територію Прилуцького РВП за адресою: Чернігівській область м. Прилуки вул. Котляревського, 55. Зберігати ключ та свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_7 до мотоцикла марки Lifan марки LF 200-10M модель р.н. НОМЕР_3 , разом з матеріалами кримінального провадження в індивідуальному сейфі (металевій шафі) слідчого.

ІІ. Позиції учасників кримінального провадження.

9.Слідчий у судове засідання з`явився. Підтримав клопотання та просив задовольнити.

ІІІ. Положення Закону, якими керувався слідчий суддя при постановленні ухвали.

10.Відповідно до підпункту 7 ч. 2 ст. 131 КПК арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження. Статтею 132 КПК встановлено загальні правила їх застосування. Вони не допускаються, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

-існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

-потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

-може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

11.Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом кримінального правопорушення.

12.Для збереження речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно може бути речовим доказом (перший абзац частини 3 ст. 170 КПК).

13.Згідно з приписами ч. 10 ст. 170 КПК арешт може бути накладений на рухоме чи нерухоме майно, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді визначено необхідність арешту майна.

14.Слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (абз. 1 ч. 1 ст. 173 КПК). До таких ризиків вказаний абзац відносить можливість приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна.

15.До того ж за змістом ч. 2 ст. 173 КПК при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати, серед іншого:

-правову підставу для арешту майна;

-можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні;

-розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

-наслідки арешту майна для, зокрема, третіх осіб.

16. Отже, з аналізу зазначених у попередніх абзацах норм КПК вбачається, що арешт майна можливо застосувати якщо:

-існує обґрунтована підозра щодо вчинення злочину такої тяжкості, що дозволяє застосування арешту майна;

-майно, на яке накладається арешт, перебуває у власності осіб, щодо майна яких його дозволено накладати;

-речі та документи є тими видами майна, на які може бути накладено арешт;

-це майно є речовим доказом;

-буде досягнуто завдань, для виконання яких прокурор звертається із клопотанням;

-наслідки арешту майна для осіб, чиї права обмежуються, будуть розумними та співрозмірними із завданнями цього кримінального провадження.

ІV. Встановлені слідчим суддею обставини із посиланням на докази, мотиви, з яких слідчий суддя виходив при постановленні ухвали.

17.Вирішуючи зазначені вище питання слідчий суддя робить наступні вимоги щодо кожного з них.

Стосовно наявності обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину такої тяжкості, що дозволяє застосування арешту майна.

18.З матеріалів клопотання вбачається, що слідчими Прилуцького СВ РВП ГУНП в Чернігівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000822 від 01.10.2025, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, яке є кримінальним проступком згідно зі ст. 12 КК України.

19.Скоєння вказаного правопорушення підтверджується матеріалами, доданими до клопотання:

a.витяг з ЄРДР від 01.10.2025;

b.рапорт інспектора грпп Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області від 30.09.2025;

c.протокол огляду місця ДТП від 30.09.2025; ;

d.постанова про визнання речових доказів від 01.10.2025;

e.свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Lifan LF 200-10M модель р.н. НОМЕР_3 .

20.Отож, описані вище обставини дають можливість дійти висновку, що наразі існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, що дає слідчому судді підстави для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту.

Майно, на яке накладається арешт, перебуває у власності особи, щодо майна якої його дозволено накладати.

21.Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому ч. 1 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 989 цього Кодексу.

22.Мотоцикл Lifan LF 200-10M модель р.н. НОМЕР_3 належить на праві власності ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 .

23.Отже, слідчий суддя дійшов висновку, що на майно вказаної особи можливо накласти арешт у цьому випадку.

Речі та документи є тими видами майна, на які може бути накладено арешт.

24.Мотоцикл Lifan LF 200-10M модель р.н. НОМЕР_3 є рухомим майном (ч. 2 ст. 181 Цивільного кодексу України), перебуває у цивільному обороті. Відтак, на нього може бути накладено арешт.

Арешт на майно необхідно накласти з метою збереження речових доказів.

25.Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК арешт на майно може бути накладено з метою збереження речових доказів. У цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК.

26.Відповідно до частини першої зазначеної статті речовими доказами, зокрема, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

27.Мотоцикл Lifan LF 200-10M модель р.н. НОМЕР_3 визнано речовим доказом згідно з постановою слідчого від 01.10.2025 (а.с. 8-9).

28.Також, як вбачається з протоколу огляду місця ДТП, 30.09.2025 близько 15:30 гр. ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , керуючи автомобілем марки Toyota модель Rav4 р.н. НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), рухаючись вул. Київська м. Прилуки, виконуючи маневр повороту ліворуч на вул. Котляревського, на зелений миготливий сигнал світлофора допустила зіткнення з мотоциклом марки Lifan марки LF 200-10M модель р.н. НОМЕР_3 під керуванням гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , який рухався по вул. Київській у зустрічному напрямку. Під час ДТП ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому лівого променя зі змішенням, ЗЧМТ.

29.Відтак, підсумовуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що наявні достатні підстави вважати, що існує можливість використання мотоцикла Lifan LF 200-10M модель р.н. НОМЕР_3 як доказу в кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, і воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК.

Завдяки арешту буде досягнуто завдань, для виконання яких слідчий звертається із клопотанням.

30.Завданнями арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Зокрема, зважаючи на обставини, що розслідуються у межах цього кримінального провадження, обґрунтованою є можливість знищення, приховування, псування вказаного автомобіля в разі невжиття заходів щодо його арешту. Слідчий суддя погоджується, що під час розслідування кримінального правопорушення,, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України підлягає встановленню характер та тип тілесних ушкоджень, заподіяних потерпілому, обставини їх заподіяння, обставини руху автомобіля, яким заподіяно тілесні ушкодження тощо. Встановлення цих обставин може потребувати проведення слідчих дій, пов`язаних із дослідженням вказаного транспортного засобу та ушкоджень, заподіяних внаслідок ДТП. Ненакладення арешту на автомобіль може мати наслідком знищення слідів кримінального правопорушення та, як наслідок, неможливість встановлення об`єктивної істини у даному кримінальному провадженні.

Наслідки арешту майна для осіб, чиї права обмежуються, будуть розумними та співрозмірними із завданнями цього кримінального провадження.

31.Критерії розумності та співрозмірності є оціночними поняттями та визначаються на розсуд слідчого судді. При цьому, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом. Обмеження права власності має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є їй пропорційними. Водночас, будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

32.КПК у частині четвертій статті 173 визначає, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

33.При цьому, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК).

34.На думку слідчого судді, накладення арешту в цьому випадку є розумним та співрозмірним завданням кримінального провадження. При цьому, суд враховує, серед іншого, суспільну небезпеку можливого кримінального правопорушення, його специфіку, тяжкість.

35.У ході розгляду клопотання слідчим суддею не встановлено негативних наслідків арешту майна для третіх осіб. Що стосується прав та законних інтересів власника майна, то слідчий суддя вважає, що такі обмеження не є занадто обтяжливими для нього.

36.З урахуванням зазначеного, слідчий суддя переконаний, що накладення арешту у цьому випадку є пропорційним та співрозмірним завданням кримінального провадження та переслідує легітимну мету.

37.Також слідчий суддя вважає обґрунтованим застосувати заборону користування, розпорядження та відчуження майна, зважаючи на встановлені ризики знищення, приховування, псування майна, яке є речовим доказом.

38.Накладення арешту на майно не є припиненням або позбавленням права власності на нього. Такий захід є лише тимчасовим обмеженням права власності.

Щодо вимоги слідчого зберігати мотоцикл марки Lifan марки LF 200-10M модель р.н. НОМЕР_3 , ідентифікаційний номерLF3PDMAM7SA000345, на територію Прилуцького РВП за адресою: Чернігівській область м. Прилуки вул. Котляревського, 55 та зберігати ключ та свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_7 до мотоцикла марки Lifan марки LF 200-10M модель р.н. НОМЕР_3 , разом з матеріалами кримінального провадження в індивідуальному сейфі (металевій шафі) слідчого.

39.Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

40.У кримінальному провадженні правосуддя здійснюється лише судом згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом (ст. 30 КПК).

41.Згідно з ч. 5 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає:1) перелік майна, на яке накладено арешт;2) підстави застосування арешту майна; 3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; 4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; 5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

42.Таким чином, при вирішенні питання про арешт майна суд не вправі визначати місце зберігання речових доказів сторонами у кримінальному провадженні.

43.Також суд зауважую, що в розумінні ч. 1 ст. 187 Цивільного кодексу України ключі до автомобіля є невід`ємною складовою частиною автомобіля, не можуть бути відокремлені від нього. Оскільки відповідно до ст. 170 КПК України арешт накладається зокрема на майно за наявності достатніх підстав вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, в силу наведених вище положень, суд зазначає, що слідчим не доведено в судовому засіданні, які саме ознаки речового доказу містять ключі до автомобіля та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

17.Відповідно до ч. 2 ст. 100 КПК України речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

44.Правила зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, та схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження визначаються Порядком, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.20212 №1104.

45.З урахуванням наведеного вище, слідчий суддя дійшов висновку, що визначення порядку і місця зберігання речових доказів у кримінальному провадженні належить до повноважень сторони кримінального провадження, в даному випадку сторони обвинувачення, а тому в цій частині суд відмовляє у задоволенні вимог клопотання.

46.Керуючись ст..ст. 98,131-132,170-175, 369-372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

1. Клопотання слідчого ВРЗСГСД СВ Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити частково.

2. Накласти арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування на майно, вилучене 30.09.2025 під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди за адресою: м. Прилуки, перехрестя вулиць Київська Котляревського, Прилуцького району Чернігівської області, поблизу буд.237, а саме: мотоцикл марки Lifan марки LF 200-10M модель р.н. НОМЕР_3 , ідентифікаційний НОМЕР_5 , належний ОСОБА_7 .

3. Решту вимог клопотання слідчого залишити без задоволення.

4. Ухвала підлягає негайному виконанню.

5. Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Апеляційного суду Чернігівської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

6. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

7. Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник майна або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя ОСОБА_8