справа № 208/626/26
провадження № 1-кп/208/1024/26
УХВАЛА

про призначення до судового розгляду

19 січня 2026 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Кам`янського у складі колегії: головуючого, судді ОСОБА_1 , судді ОСОБА_2 , судді ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 в режимі відео конференції,

обвинуваченого ОСОБА_6 в режимі відео конференції, адвоката ОСОБА_7 в режимі відео конференції,

обвинуваченого ОСОБА_8 в режимі відео конференції, адвоката ОСОБА_9 ,

під час підготовчого судового засідання по справі кримінального провадження № 0001290, відносно:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

який обвинувачується у скоєнні злочинів передбачених п. п. 6, 12 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187, ч.3 ст. 289 КК України,

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який обвинувачується у скоєнні злочинів передбачених п. п. 1, 6, 12 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187, ч.3 ст. 289 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження Заводського районного суду міста Кам`янського надійшло вищезазначене кримінальне провадження.

Під час проведення підготовчого судового засідання встановлено, що обвинувальний акт складено відповідно до вимог КПК України, підстав для повернення обвинувального акту прокурора чи закриття кримінального провадження, не вбачається. Справа підсудна Заводському районному суду міста Кам`янського. На стадії досудового слідства обвинуваченим обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Враховуючи думку учасників судового провадження, які кожен окремо вважали за можливе призначити справу до судового розгляду, судом не встановлено для цього перешкод.

Частиною 10 ст. 615 КПК України безальтернативно встановлено, що кримінальне провадження в суді першої інстанції щодо злочинів, за вчинення яких передбачено довічне позбавлення волі, здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів.

Прокурор заявив клопотання про продовження відносно обвинувачених запобіжного заходу у виді тримання під вартою, яке обґрунтовано тим, що ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , кожен окремо, можуть переховуватись від суду з огляду на сувору міру покарання яка їм загрожує, можуть незаконно впливати на потерпілих та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інші кримінальні правопорушення. При вирішенні питання щодо продовження запобіжного заходу, просив не визначати альтернативний запобіжний захід у виді застави.

Обвинувачений ОСОБА_12 та його захисник не заперечували проти задоволення клопотання прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_13 та його адвокат просили змінити запобіжний захід на менш суворий.

Суд розглянувши клопотання, вислухав учасників судового засідання, встановив наступне.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання неможливості виконання завдань кримінального провадження.

При вирішенні питання про доцільність продовження запобіжного заходу, суд враховує вимоги статті 29 Конституції України, статті 9 Загальної Декларації прав людини, статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і статті 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.

Відповідно до сформованої практики ЄСПЛ, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Суд у справі «Летельє проти Франції», вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

У рішенні по справі «W. проти Швейцарії» ЄСПЛ зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства.

ЄСПЛ у справах «Ілійков проти Болгарії», «Москаленко проти України» зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , кожен окремо, обґрунтовано, в достатній мірі для розгляду клопотання прокурора, обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, за один з яких передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи. Тобто, у випадку вирішення питання про застосування заходу забезпечення кримінального провадження причетність особи до вчинення кримінального правопорушення не повинна мати категоричного висновку, а свідчити лише про її можливість.

Суд вважає про доведеність існування ризику переховування обвинувачених від суду, з огляду на безальтернативно сувору міру покарання, яка їм загрожує у разі визнання винними.

Також, суд погоджується з доводами прокурора щодо наявного ризику незаконного впливу обвинувачених на потерпілих та свідків. При встановленні наявності ризику впливу на зазначених осіб, суд враховує встановлену КПК України процедуру отримання від них показань у кримінальному провадженні, згідно якої після направлення обвинувального акта до суду, на стадії судового розгляду, вони допитуються в судовому засіданні. При цьому, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання.

Ризики перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та вчинення іншого кримінального правопорушення на думку суду не є суттєвими окремо, але враховуються судом у сукупності з наведеними вище.

КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу поза всяким сумнівом порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, однак потребує встановлення реальної можливості допустити це в майбутньому.

При оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, суд використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього.

Розглядаючи клопотання прокурора в частині не визначення обвинуваченим альтернативного запобіжного заходу у виді застави, колегія суддів зазначає, що це питання вирішено слідчим суддею на стадії досудового розслідування. Альтернативний запобіжний захід встановлено, розмір застави визначено. Скасування теперішнім складом суду попередньої ухвали судді цієї ж інстанції, є процесуально не вірним.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 181-184, 314-316 КПК України, суд

у х в а л и в :

Призначити судовий розгляд кримінального провадження відносно: ОСОБА_10 , який обвинувачується у скоєнні злочинів передбачених п. п. 6, 12 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187, ч.3 ст. 289 КК України,

ОСОБА_11 , який обвинувачується у скоєнні злочинів передбачених п. п. 1, 6, 12 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187, ч.3 ст. 289 КК України,

у відкритому судовому засіданні, колегіальним складом суду, в приміщенні Заводського районного суду міста Кам`янського на 26.01.2026 року о 14.30 годині.

В судове засідання викликати прокурора, обвинувачених, захисників, потерпілих.

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити до 16.03.2026 року.

Раніше визначений ОСОБА_6 альтернативний запобіжний захід у виді застави, її розмір 908 400 гривень, залишити без змін.

Строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , продовжити до 16.03.2026 року.

Раніше визначений ОСОБА_8 альтернативний запобіжний захід у виді застави, її розмір 605 600 гривень, залишити без змін.

У разі внесення на рахунок Заводського районного суду міста Кам`янського визначених розмірів альтернативного запобіжного заходу, вважати, що до ОСОБА_6 та ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді застави та в цьому випадку покласти на обвинувачених наступні обов`язки передбачені ст. 194 КПК України: прибувати до суду за першим викликом; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками поза межами судового засідання, здати на зберігання документи які дають право виїзду/в`їзду за кордон України.

В задоволенні клопотання прокурора в частині не визначення обвинуваченим альтернативного запобіжного заходу у виді застави, відмовити.

В задоволенні клопотання захисту щодо зміни ОСОБА_8 запобіжного заходу на не пов`язаний з триманням під вартою, відмовити.

Копію ухвали вручити обвинуваченим, захисникам, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, протягом 5-ти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3