Справа № 296/198/26
УХВАЛА

Іменем України

12 січня 2026 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , представника скаржника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про скасування повідомлення про підозру ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000387 від 26.07.2023 за ч. 4 ст. 246 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

08.01.2026 від захисника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 за допомогою засобів електронного зв`язку на електронну пошту Корольовського районного суду м. Житомира, надійшла скарга в якій сторона захисту просить слідчого суддю:

- скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 23.10.2025 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000387 від 26.07.2023, за ч.4 ст.246 КК України.

- зобов`язати старшого слідчого ОСОБА_4 або прокурора ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000387 від 26.07.2023, за ч. 4 ст. 246 КК України, вчинити дії щодо виключення з ЄРДР відомостей про дату та час повідомлення про підозру від 23.10.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На обґрунтування скарги представник скаржник зазначає, що 23.10.2025 старшим слідчим СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 було вручено повідомлення про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України, в межах кримінального провадження відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000387 від 26.07.2023, за ч. 4 ст. 246 КК України.

Представник скаржника зазначає що відповідне повідомлення про підозру є незаконним та очевидно необґрунтованим, оскільки в діях ОСОБА_5 відсутній склад злочину, а тому пред`явлена підозра підлягає скасуванню

Сторона захисту звертає увагу суду на те що, зокрема перша реалізація деревини за лісорубним квитком ЖИ 025413, який був внесений в систему електронного обліку деревини , була здійснена ФОП ОСОБА_8 ще 03.05.2022 і органом досудового розслідування не було жодним чином з`ясовано обставини того, що ще за 6-ть місяців до початку виконання лісозаготівельних робіт компанією, котру очолював ОСОБА_5 , роботи по лісозаготівлі за вище вказаним лісорубним квитком вже проводилися і здійснювалася реалізація деревини 3-м особам.

ТОВ «Форест- ВТС «виконувало лісозаготівельні роботи, які проводилися відповідно до чинного лісорубного квитка ЖИ 025413, який був внесений в систему електронного обліку деревини, програмний продукт «Єдиний державний реєстр лісорубних квитків» на центральному рівні системи ЕОД. ОСОБА_5 не мав можливості і не міг мати відомості про порушення видачі лісорубного квитка, а також не мав інкримінованої змови та попереднього умислу.

Також захисник зазначає що повідомлення про підозру від 23.10.2025, яким старший СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 повідомив про підозру ОСОБА_5 є незаконним та необґрунтованим, що підтверджується повною відсутністю матеріалів, які доводять причетність ОСОБА_5 до інкримінованого кримінального правопорушення.

В судовому засіданні захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 повністю підтримав свої доводи та наполягав на скасуванні підозри ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000387 від 26.07.2023 з мотивів та підстав, що вказані у скарзі.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, оскільки повідомлення про підозру ОСОБА_5 за ч.4 ст.246 КК України відповідає вимогам КПК України. Воно містить всі необхідні докази причетності підозрюваного до вчиненого злочину. Підозра ОСОБА_5 є обґрунтованою , а тому підстав її скасовувати не має.

Так під час розгляду скарги слідчий суддя встановив наступне:

Так, 23.10.2025 старший слідчий СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 за погодженням із прокурором Спеціалізованої екологічної прокуратури (на правах відділу) Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_10 у кримінальному провадженні №0000387 від 26.07.2023 повідомив про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України.

Представник підозрюваного заявляє про незаконність та необґрунтованість підозри, що підтверджується повною відсутністю матеріалів, які доводять причетність ОСОБА_5 до інкримінованого кримінального правопорушення.

Слідчий ОСОБА_11 заперечував проти скасування підозри вказуючи, що на момент повідомлення про підозру існувало достатньо доказів, які б дозволяли висунути підозру ОСОБА_5 .

Прокурор також наполягав на тому, що підозра відповідає всім необхідним вимогам вказаним в КПК України, підстав для її скасування не має.

Розглянувши скаргу слідчий суддя прийшов наступного.

За приписами п.18 ч.1 ст.3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ст. 303 КПК України.

Зокрема, у відповідності до п. 10 ч.1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого, прокурора про повідомлення про підозру після двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом.

Слідчий суддя зазначає, що КПК України не містить положень, якими були б визначені підстави для скасування повідомлення про підозру, та не встановлює будь-яких обмежень щодо предмету перевірки слідчим суддею такого повідомлення.

Однак, враховуючи положення ст. 8, 22, 26, глави 22 КПК України, зважаючи на правову природу зазначеного виду оскарження, враховуючи зміст скарги сторони захисту, в ході його здійснення слідчим суддею загалом перевіряється наявність підстав для повідомлення про підозру, зміст такого повідомлення про підозру та дотримання стороною обвинувачення процесуального порядку такого повідомлення.

Щодо строків звернення із скаргою на повідомлення про підозру.

З матеріалів скарги та доданих до неї матеріалів вбачається, що оскаржуване повідомлення про підозру ОСОБА_5 було вручено 23.10.2025, а скарга на вказану підозру подана до слідчого судді - 08.01.2026 (через підсистему «Електронний суд»), тобто зі спливом більше двох місяців з дня повідомлення про підозру. Отже, скарга подана з дотриманням строків, передбачених п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Щодо підстав для повідомлення про підозру у вказаному кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 1 ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 КПК України, у випадках:

1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення;

2) обрання до особи одного з передбачених КПК України запобіжних заходів;

3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

З долученого захисником повідомлення про підозру від 23.10.2025 вбачається, що підставою вручення підозри ОСОБА_5 була наявність достатніх доказів для підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.246 КК України.

Перевіряючи наявність вказаної підстави для повідомлення про підозру, слідчий суддя виходить з того, що існування обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які змогли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому, факти, які дають підставу для підозри, не мають бути такого ж рівня, як і ті, що обґрунтовують засудження особи, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення ЄСПЛ у справах «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», «Лабіта проти Італії», «Мюррей проти Сполученого Королівства», «Ільгар Маммадов проти Азербайджану», «Нечипорук і Йонкало проти України»).

Слідчий суддя зазначає, що перевірка повідомлення про підозру з точки зору винуватості або невинуватості особи, з врахуванням положень ст. 17 КПК України, не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих досудовим розслідуванням доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості та достатності.

Тобто під час розгляду скарг зазначеної категорії предметом перевірки слідчого судді є, зокрема, питання дотримання стандарту «достатніх підстав (доказів)» для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення, зважаючи при цьому на рівень обмеження прав, свобод та інтересів особи внаслідок повідомлення їй про підозру.

Із урахуванням цього, стандарт «достатніх підстав (доказів)» для цілей повідомлення особі про підозру передбачає наявність доказів, які лише об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням (демонструють причетність до його вчинення) і вони є достатніми, щоб виправдати подальше розслідування для висунення обвинувачення або спростування такої підозри. При цьому, виходячи із системного аналізу п. 3 ч. 1 ст. 276 та п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, він є нижчим, ніж стандарт «обґрунтованої підозри», оскільки останній використовується для обґрунтування необхідності значно серйознішого обмеження прав, свобод і законних інтересів людини через, зокрема застосування заходів забезпечення кримінального провадження та не зумовлює наділення підозрюваного додатковими правами.

Таким чином, слідчий суддя на стадії досудового розслідування не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення саме вини особи у вчиненні кримінального правопорушення чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. Факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для висунення обвинувачення чи обґрунтування обвинувального вироку.

У зв`язку із цим слідчий суддя під час розгляду скарги вирішує питання про доведеність тих обставин, на які посилається сторона захисту у скарзі, та чи можуть бути такі обставини підставою для висновку про недостатність доказів для повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень.

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000387 від 26.07.2023 КК України.

За версією сторони обвинувачення, наказом № 443 07.05.2022 Фонду Державного майна України, ОСОБА_12 призначено на посаду виконуючого обов`язки директора державного підприємства «Грозинське» з покладенням обов`язків матеріальної відповідальності, ведення установчих документів та здійснення управління господарською діяльністю державного підприємства «Грозинське».

Статутом ДП «ГРОЗИНСЬКЕ», який затверджено наказом Фонду Державного майна України від 13.02.2020 року № 275 передбачено, що:

- п. 1.1. Державне підприємство «Грозинське» є державним унітарним підприємством, що діє як державне комерційне підприємство, засноване на державній власності та належить до сфери управління Фонду державного майна України.

- п. 7.1. Майно підприємства є державною власністю і закріплюється за ним на праві господарського відання.

- п. 7.2. Майно підприємства складають основні засоби та фонди, обігові кошти, а також інші оборотні та необоротні активи й цінності, вартість яких обліковується та відображається в балансі Підприємства або враховуються в інших, передбачених законодавством, формах обліку майна Підприємства.

- п. 7.6 Підприємство не має права безоплатно передавати належне йому майно іншим юридичним та фізичним особам, крім випадків передбачених законом.

- п. 10.2. Управління діяльністю Підприємства здійснюють його органи, склад і порядок обрання (призначення) яких визначається цим Статутом та чинним законодавством України.

- п. 10.3. Виконавчим органом Підприємства (одноосібним) є Директор, який є посадовою особою.

- п. 10.16. Компетенція Директора Підприємства:

1) Представляти Підприємство без довіреності в його відносинах з іншими юридичними та фізичними особами, банківськими та фінансовими установами, органами державної влади і управління, державними та громадськими установами та організаціями, вести переговори, самостійно укладати та підписувати від імені Підприємства будь-які угоди, договори, контракти та інші правочини, а для здійснення яких, відповідно до цього Статуту та внутрішніх положень Підприємства, необхідно рішення Суб`єкта управління Підприємства після отримання відповідного рішення Суб`єкта управління Підприємства;

2) здійснювати управління та вирішувати всі питання поточної діяльності Підприємства, крім тих, що чинним законодавством, статутом та рішенням Суб`єкта управління майном віднесені до компетенції Суб`єкта управління майном;

10) розпоряджатись майном та коштами Підприємства, з урахуванням обмежень встановлених цим Статутом, внутрішнім положенням Підприємства та рішеннями Суб`єкта управління Підприємства;

26) забезпечує ефективне використання активів Підприємства;

- п. 10.17. Директор зобов`язаний:

1) Безумовно виконувати рішення та доручення суб?єкта управління Підприємства, прийняті в межах повноважень та компетенції, встановленої цим Статутом.

2) Дотримуватися вимог Статуту, внутрішніх документів Підприємства та чинного законодавства України.

3) Діяти в інтересах Підприємства, здійснювати свої права та виконувати обов?язки у відношенні до Підприємства розумно та добросовісно.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 КК України, службовими особами є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також постійно чи тимчасово обіймають в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною службовою особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Статтею 69 Лісового кодексу України визначено, що спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом - лісорубним квитком, що видається безоплатно.

Статтями 12, 40 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» громадяни України зобов`язані додержуватися екологічних вимог при використанні природних ресурсів та визначено обов`язки громадян з охорони навколишнього природного середовища.

Пунктами 2 Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 761 від 23.05.2007 (далі Порядок), передбачено, що лісорубний або лісовий квиток є основним документом, на підставі якого: здійснюється спеціальне використання лісових ресурсів; ведеться облік дозволених до відпуску запасів деревини та інших продуктів лісу, встановлюються строки здійснення лісових користувань та вивезення заготовленої продукції, строки і способи очищення лісосік від порубкових решток, а також облік природного поновлення лісу, що підлягає збереженню.

Пунктом 4 Порядку передбачено, що для видачі лісорубного квитка власник лісів або постійний лісокористувач подає такі документи: заявку на використання лісових ресурсів під час проведення рубок головного користування, відомість чергової лісосіки, польову перелікову відомість, переліково-оцінювальну відомість, карту технологічного процесу розробки лісосіки, план лісосіки.

Будучи достовірно обізнаною про відсутність в підприємства будь-яких документів, складання та оформлення яких передує видачі лісорубного квитка, а, відтак про відсутність матеріалів відведення дерев в рубку, з метою власного особистого збагачення та збагачення третіх осіб, яких надалі мала намір залучити до своєї протиправної діяльності, не пізніше 01.12.2022 ОСОБА_12 прийняла рішення розпочати незаконні рубки дерев у межах ввірених під охорону ДП «Грозинське» лісових масивах.

Вказаний злочинний намір ОСОБА_12 довела завідувачу лісовим господарством ДП «Грозинське» ОСОБА_13 , а також директору ТОВ «Форест - ВТС» ОСОБА_5 , яким запропонувала забезпечити порубку дерев різних порід в лісових масивах ДП «Грозинське».

Будучи достовірно обізнаними із забороною здійснення рубок дерев в зазначених лісових масивах, маючи намір особисто протиправно збагатитись, ОСОБА_13 та ОСОБА_5 надали свою згоду на вказану пропозицію ОСОБА_12 , втупивши таким чином у злочинну змову з останньою.

Реалізуючи свій злочинний намір, порушуючи в період грудня 2022 - 28 квітня 2023 року встановлений чинним законодавством порядок проведення рубок лісу, у порушення ст. 69 Лісового Кодексу України, ст. ст. 12, 40 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», діючи умисно з корисливим мотивом, ОСОБА_12 надала вказівки завідувачу лісового господарства ДП «Грозинське» ОСОБА_14 та директору ТОВ «Форест - ВТС» ОСОБА_5 на власний розсуд відібрати та здійснити незаконну порубку дерев різних в лісових масивах кварталу 5 виділів 8, 9 і 14.

Діючи під керівництвом та на виконання вказівок ОСОБА_12 , в період з 01.12.2022 по 28.04.2023 ОСОБА_14 та ОСОБА_5 відібрали в лісових насадженнях низку дерев, що підлягали подальшій незаконній порубці.

Продовжуючи діяти в цей період умисно на виконання спільного з ОСОБА_12 злочинного плану, залучивши до своєї протиправної діяльності ряд осіб, які не були обізнані з їх злочинними намірами, із застосуванням бензинових пил, ОСОБА_14 та ОСОБА_5 здійснили незаконну рубку дерев різних порід у кварталі 5 виділ 9, на площі 16,7 га., ДП "ГРОЗИНСЬКЕ" в кількості 2064 (дві тисячі шістдесят чотирьох) дерев породи сосна, береза осика, дуб в межах виділеної лісової ділянки, в результаті чого настали наслідки у вигляді незаконної порубки 2064 (дві тисячі шістдесят чотири) дерева породи сосна, береза осика, дуб.

У кварталі 5 виділу 14, на площі 2,6 га. ДП "ГРОЗИНСЬКЕ", здійснено незаконну порубку 247 (двісті сорок сім) дерев породи сосна, дуб, береза в межах виділеної лісової ділянки, в результаті чого настали негативні наслідки у вигляді незаконної порубки 247 (двісті сорок сім) дерев породи сосна, дуб, береза.

У кварталі 5 виділу 8 на площі 2,3 га ДП "ГРОЗИНСЬКЕ" здійснено незаконну порубку 357 (триста п`ятдесят сім) дерев породи береза, вільха, в результаті чого настали негативні наслідки у вигляді незаконної порубки 357 (триста п`ятдесят сім) дерев породи береза, вільха.

Такими діями ОСОБА_14 за попередньою змовою з ОСОБА_12 та ОСОБА_5 , здійснили самовільну порубку та перевезення незаконно зрубаних 2668 сироростучих дерев порід «сосна, дуб, береза, осика, вільха», чим заподіяли довкіллю шкоду у розмірі 14 704 855, 72 грн (чотирнадцять мільйонів сімсот чотири тисячі вісімсот п`ятдесят п`ять гривень 72 копійки), що є тяжкими наслідками.

Слідчий суддя вважає, що встановлені на даному етапі досудового розслідування обставини з розумною достатністю та вірогідністю пов`язують підозрюваного з вчинененням кримінального правопорушення за ч.4 ст.246 КК України і для "стороннього спостерігача" прослідковувався б зв`язок між описаними діями підозрюваного та вчиненими кримінальними правопорушеннями, що в своїй сукупності та взаємозв`язку ці фактичні дані, що містяться в матеріалах кримінального провадження, відповідають тому мінімальному рівню стандарту «достатніх підстав (доказів)», що закріплений в п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України, та надають стороні обвинувачення підстави для підозри ОСОБА_5 вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 246 КК України, за обставин, викладених у підозрі.

При цьому, надані стороною захисту доводи, не спростовують того факту, що мали місце події, що розслідуються стороною обвинувачення в рамках даного кримінального провадження, про які зазначено в повідомленні про підозру від 23.10.2025, а подальша перевірка версії сторони захисту про невинуватість та непричетність ОСОБА_5 до інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушень за обставин викладених у підозрі, відсутність в його діях складу кримінальних правопорушень чи недоведеність їх вчинення за встановленим найвищим стандартом доказування, тощо, має здійснюватися на етапі судового провадження у разі завершення досудового розслідування зверненням прокурора до суду з обвинувальним актом на підставі ґрунтовного дослідження усієї сукупності зібраних доказів.

Водночас, у контексті доводів сторони захисту, слід відзначити, що в межах розгляду скарги на повідомлення про підозру слідчий суддя не вправі оцінювати зібрані під час досудового розслідування докази з точки зору їх достатності для складання та направлення до суду обвинувального акту щодо підозрюваного.

Доводи захисника, що підозрюваний ОСОБА_5 :

- не причетний до інкримінованого правопорушення оскільки стороною обвинувачення не зібрано достатньо доказів які б підтверджували його причетність до вчинення кримінального правопорушення у кримінальному провадженні № 0000387 від 26.07.2023.

Слідчий суддя звертає увагу, що положення КПК України не містять детального чи орієнтовного переліку доказів, які повинні бути отримані у кримінальному провадженні.

В кожному конкретному випадку з врахуванням обставин кримінального правопорушення, вже отриманих доказів, можливо вирішувати питання чи є необхідність у проведенні тих чи інших додаткових слідчих (розшукових) дій, визначення обсягу яких, відповідно до ст. 40 КПК України є дискреційними повноваженнями слідчого.

Факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Отже, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов висновку, що при перевірці доводів та обставин, на які посилається сторона захисту, як на підстави для скасування повідомлення про підозру, захисником та підозрюваним не наведено обставин, які б очевидно вказували на непричетність ОСОБА_5 до кримінальних правопорушень, у вчиненні яких йому повідомлено про підозру, відсутність достатніх підстав для підозри, тобто про її необґрунтованість.

Разом із тим, вищенаведеним слідчим суддею не констатується наявність в діях ОСОБА_5 вини у вчиненні кримінальних правопорушень за обставин викладених у підозрі, оскільки обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінці в сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування та судового розгляду.

Ті докази, які є в розпорядженні слідства та які були надані слідчому судді для огляду підтверджують, що для оголошення підозри ОСОБА_5 за ч.4 ст.246 КК України станом на 23.10.2025 було достатньо.

Враховуючи вище наведе, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для скасування повідомлення про підозру ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України, а скаргу адвоката ОСОБА_6 , вважає такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 276-278, 303, 305-307, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про скасування повідомлення про підозру ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000387 від 26.07.2025 за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення до Житомирського апеляційного суду.

Повний текст ухвали оголошено 15.01.2026 о 16-00 годині

Слідчий суддя ОСОБА_1