печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2025 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві у кримінальному провадженні № 0000336, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.07.2022, за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України, заяву обвинуваченої ОСОБА_8 в порядку ст. 206 КПК України, -

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Печерського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження № 0000336 від 06.07.2022 за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України.

В судовому засіданні 24.12.2025 обвинувачена ОСОБА_8 звернулась до суду зі заявою про в порядку ст. 206 КПК України. Зазначила, що її переводять до іншої камери, де гірші умови утримання і всі палять. Натомість, вона є віковою людиною, має незадовільний стан здоров`я, не переносить запаху тютюну. Утримання в камері із більшою завантаженістю та із запахом тютюну може викликати в неї серцевий напад. Просила суд вжити заходів до забезпечення її прав під час утримання під вартою.

Колегія суддів, вислухавши пояснення обвинуваченої, дійшла наступного висновку.

В межах вказаного кримінального провадження до обвинуваченої ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Цією ж нормою закріплюється обов`язок держави утверджувати і забезпечувати права і свободи кожної людини.

Статтею 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 5 Загальної декларації прав людини, ст. 7 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права визначено, що нікого не може бути піддано катуванню або нелюдському чи такому, що принижує гідність, поводженню або покаранню.

Зміст положень ст. 3 Конвенції полягає у наступному: 1) кожній особі, гарантовано право на повагу до своєї гідності та захист від катувань і неналежного поводження з боку посадових осіб органів державної влади, (рішення ЄСПЛ у справі "Сьорінг проти Сполученого Королівства" від 1989 року); 2) дотримання положення розглядуваної статті Конвенції не можуть бути обмежені або скасовані навіть під час війни, надзвичайного стану, проведення антитерористичної операції або виникнення чи подолання іншої суспільної небезпеки, що загрожує життю особи, громаді чи загалом нації.

У рішенні "Кудла проти Польщі" від 26.10.2000 року ЄСПЛ наголосив, що згідно з положенням ст. 3 Конвенції, держава зобов`язана забезпечити особі такі умови тримання під вартою, які не суперечать принципу поваги до її людської гідності, і щоб ні форма, ні спосіб здійснення зазначеного заходу не завдавали їй душевних мук та інших страждань понад ту неминучу міру, що зазвичай притаманна утриманню під вартою, і щоб, зважаючи на практичні вимоги ув`язнення, її здоров`я і загальний стан були належно забезпечені, окрім іншого, і шляхом надання їй потрібної медичної допомоги.

Стаття 2 КПК України передбачає, що завданнями кримінального провадження, зокрема є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.

Загальні обов`язки судді щодо захисту прав людини визначені ст. 206 КПК України. Так, кожен слідчий суддя, суд має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав особи, яка тримається під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України "Про попереднє ув?язнення" особи, взяті під варту, мають право, зокрема, триматися в належних умовах.

Згідно ч. 1 ст. 11-2 вказаного Закону України належними умовами тримання є умови, що відповідають вимогам Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Закону, інших актів законодавства, а саме: 1) недопущення катувань чи нелюдського або такого, що принижує честь і гідність, поводження чи покарання; 2) надання належної медичної допомоги; 3) забезпечення повноцінним харчуванням; 4) забезпечення житлово-побутових умов (жила площа, вільний доступ до туалетних кімнат, достатнє природне освітлення, нормативний температурний режим, провітрювання приміщень); 5) дотримання державних медико-санітарних правил.

Враховуючи вищевикладене, з метою забезпечення дотримання прав обвинуваченої, суд вважає необхідним зобов`язати начальника Державної установи "Київський слідчий ізолятор" забезпечити належні умови тримання обвинуваченої ОСОБА_7 в слідчому ізоляторі.

Керуючись ст. 2, ст. 206 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Зобов`язати начальника Державної установи "Київський слідчий ізолятор" забезпечити належні умови тримання обвинуваченої ОСОБА_7 в слідчому ізоляторі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3