Справа № 643/337/26
Провадження № 1-кс/643/548/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.2026 Салтівський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого - слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні погоджене прокурором клопотання слідчого, подане у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000795 від 21.07.2025, про продовження строку дії обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Піски-Радківські Харківської обл., із вищою технічною освітою, одруженого, маючого інвалідність ІІ групи, маючого повнолітнього сина з інвалідністю з дитинства І групи, не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який на теперішній час утримується у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор»,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Салтівського районного суду міста Харкова 12.01.2026 надійшло клопотання слідчого про продовження строку дії обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України, а саме у державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, інформаційній безпеці України шляхом надання представникам іноземної держави допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, за попередньою змовою групою осіб, вчиненому в умовах воєнного стану.

Так, у ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 у період не пізніше 17.08.2023 та до 20.05.2025 здійснював збір і передання інформації щодо розміщення та переміщення особового складу, озброєння й військової техніки Сил оборони України, а також використання об`єктів для потреб Сил оборони України у розпорядження держави-агресора, що надавало можливість проводити заходи, спрямовані на завдання шкоди військовим частинам (підрозділам) Збройних Сил України та іншим військовим формуванням, залученим до відсічі збройної агресії Російської Федерації, а також здійснювати розвідувально-підривну діяльність проти України з метою завдання шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності України. Розголошення зазначеної інформації завдало шкоди обороноздатності, державній та інформаційній безпеці України. Зазначену інформацію ОСОБА_4 передавав ОСОБА_6 з використанням додатку «Telegram», а ОСОБА_6 , використовуючи власний обліковий запис у додатку «Telegram», передавав її представникам фсб рф, а також іншим особам з числа представників рф для використання під час здійснення обстрілів із різних видів озброєння та планування бойових дій збройними формуваннями рф на території Харківської області.

ОСОБА_4 18.11.2025 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України.

Ухвалою слідчого судді Салтівського районного суду міста Харкова від 19.11.2025 до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 16.01.2026 включно, без визначення розміру застави.

Постановою заступника керівника обласної прокуратури від 09.01.2026 строк досудового розслідування по кримінальному провадженню продовжено до 3-х місяців, а саме до 18.02.2026 включно.

Сторона обвинувачення вказує, що строк дії попередньої ухвали про тримання під вартою підозрюваного закінчується, однак завершити досудове розслідування з об`єктивних причин не вбачається можливим. Водночас на даний час наявні підстави для продовження строку застосованого до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останній підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, а також продовжують існувати та не зменшились ризики, передбачені п.п 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме:

можливість переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків та експертів у кримінальному провадженні; знищення, приховування або спотворення речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; вчинення іншого кримінального правопорушення або продовження кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, зокрема проти основ національної безпеки України.

Враховуючи вищенаведені обставини, сторона обвинувачення просить продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного у межах строку досудового розслідування, оскільки більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти встановленим ризикам.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Підозрюваний просив не продовжувати запобіжний захід, зазначив, що вину у скоєному кримінальному правопорушенні не визнає.

Захисник підозрюваного, посилаючись на недоведеність стороною обвинувачення ризиків та необґрунтованість підозри, просила відмовити у задоволенні клопотання та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Слідчий суддя, вислухавши думку сторони обвинувачення та сторони захисту, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали встановлено наступне.

З комплексного тлумачення ст.ст.177, 184, 199 КПК України випливає, що до предмету доказування у справах про продовження строків тримання під вартою належить доведення: обґрунтованості підозри; виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до вимог п.2 ч.3 ст.199 КПК України стороною обвинувачення доведено, що в рамках продовженого строку досудового розслідування є необхідність у отриманні доказів, які дадуть змогу забезпечити повне, всебічне встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, а саме: отримати результати 2 судових вибухово-технічних експертиз в Харківському НДЕКЦ МВС України щодо предметів, вилучених в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 ; отримати результати 2 судових комп`ютерно-технічних експертиз з 4 відділу (з дислокацією у м. Дніпро) судово-експертної лабораторії 4 центру (Центру судових експертиз і спеціальних експертиз) ІСТЕ СБУ, щодо мобільних телефонів, які перебували у користуванні у ОСОБА_7 ; отримати результати судової комп`ютерно-технічної експертизи з 4 відділу (з дислокацією у м. Дніпро) судово-експертної лабораторії 4 центру (Центру судових експертиз і спеціальних експертиз) ІСТЕ СБУ, щодо мобільного телефону, який перебував у користуванні у ОСОБА_4 ; отримати результати судової лінгвістичної експертизи в 2 сектору (з дислокацією в місті Харків) 3 відділу судово-експертної лабораторії 4 центру (Центру судових і спеціальних експертиз) ІСТЕ СБУ щодо змісту листування між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , зафіксованого під час проведення НСРД, та намірів осіб, що його здійснюють; отримати результати судової лінгвістичної експертизи в 2 сектору (з дислокацією в місті Харків) 3 відділу судово-експертної лабораторії 4 центру (Центру судових і спеціальних експертиз) ІСТЕ СБУ щодо змісту листування між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , зафіксованого під час проведення НСРД, та намірів осіб, що його здійснюють; здійснити тимчасові доступи до речей і документів даних операторів мобільного зв`язку, щодо номерів телефонів ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 ; провести огляд речей - мобільних телефонів за участі підозрюваних, для встановлення усіх обставин вчинення вищевказаних злочинів; встановити та допитати свідків; витребувати відомості, що характеризують особи підозрюваних; розсекретити матеріали, що стали підставою для проведення НСРД; виконати процесуальні дії, направлені на закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні та ознайомити сторону захисту з матеріалами кримінального провадження.

Розглядаючи питання обґрунтованості пред`явленої ОСОБА_4 підозри та наявності ризиків, слідчий суддя зазначає, що поняття «обґрунтована підозра», з огляду на викладені в п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» висновки означає, що існують факти й інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

На переконання слідчого судді, фактів й інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_4 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої підозри.

При цьому судом враховується, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

Враховуючи, що підозра ОСОБА_4 є обґрунтованою для даної стадії кримінального провадження, а через це є достатньою для наявності у слідчого судді можливості вирішення питання про продовження дії попереднього ув`язнення підозрюваного.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню чи судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Питання наявності ризиків було вирішено ухвалою слідчого судді від 19.11.2025 про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Під час розгляду даного клопотання стороною обвинувачення доведено, що продовжують існувати та не зменшилися ризики, передбачені п.п. 1, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були підставою для застосування до підозрюваного виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Зокрема, перебуваючи не під вартою з високим ступенем імовірності ОСОБА_4 , усвідомлюючи тяжкість на реальність покарання, у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого йому злочину, який є особливо тяжким, та передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавленням волі, незважаючи на наявність міцних соціальних зв`язків, з високим ступенем імовірності може переховуватися від органів досудового розслідування або суду з метою уникнення покарання. При цьому слідчий суддя враховує, що зареєстроване місце проживання перебуває у близькості до бойових дій з рф.

Також наявний ризик того, що підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки на даний час органом досудового розслідування вживаються заходи, спрямовані на вилучення та дослідження доказів.

Крім того, наявний ризик вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, зокрема проти основ національної безпеки України.

Жодних належних доводів, які б свідчили про зменшення зазначених ризиків, стороною захисту не наведено.

Оскільки строк обраного запобіжного заходу спливає, завершити досудове розслідування не вбачається можливим, підозра є обґрунтованою в обсязі, необхідному для даної стадії кримінального провадження, а ризики, передбачені п.п. 1, 2, 5 ч.1 ст.177 КПК України, не втратили своєї актуальності, суд вважає за можливе клопотання задовольнити та продовжити раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При цьому, вирішуючи питання про продовження строку дії застосування раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, слідчий суддя вивчав можливість застосування щодо нього іншого, більш м`якого запобіжного заходу. Однак відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442-1 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Відповідно до абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

Відповідно до абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України від час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

Таким чином, за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, а також доведення існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою є безальтернативним. При цьому, враховуючи приписи ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя розмір застави не визначає.

Даних про неможливість за станом здоров`я перебування підозрюваного в умовах тримання під вартою не встановлено.

Строк запобіжного заходу продовжується в межах строку досудового розслідування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 196, 199 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Продовжити строк дії обраного запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» у межах строку досудового розслідування, тобто до 23:59 години 18 лютого 2026 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено о 10:15 годині 15.01.2026.

Слідчий суддя ОСОБА_1