Справа № 352/1794/25
Провадження № 1-кп/352/260/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2025 рокум. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 травня 2025 року за № 0000141

за обвинуваченням ОСОБА_4 , громадянина України, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Івано-Франківськ Івано-Франківської області зареєстрований в АДРЕСА_1 , не працевлаштований, осіб на утриманні не має, освіта середня, РНОКПП НОМЕР_1 , неодноразово судимий, а саме:

-вироком Ужгородського міськрайонного суду від 18 вересня 2023 року за чатсиною першою статті 309 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян

-вироком Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 05 червня 2025 року за частиною четвертою статті 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років та штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян

- вироком Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 17 липня 2025 року до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років та штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 Кримінального кодексу України (далі- КК України)

ВСТАНОВИВ:

I. Історія провадження

01 серпня 2025 року до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 Кримінального кодексу України, розгляд якого у підготовчому судовому засіданні призначено на 05 серпня 2025 року.

05 серпня 2025 року розгляд справи відкладено на 25 вересня 2025 року в зв`язку із неявкою ОСОБА_4 .

Ухвалою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 25 вересня 2025 року призначено судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України на 02 жовтня 2025 року.

ІІ. Формулювання обвинувачення, визнаного Судом доведеним

ОСОБА_4 , 06 травня 2025 року, перебуваючи на території домоволодіння АДРЕСА_2 з дозволу власників домоволодіння ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , зайшов до господарського приміщення, розташованого на території домоволодіння, відчинив незачинений на замок сейф, що перебував в приміщенні та побачив в середині сейфу гаманець, в якому зберігались кошти ОСОБА_7 , після чого у нього виник умисел на таємне викрадення вказаного чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, скерований на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_4 умисно, в умовах воєнного стану, діючи повторно, з корисливих мотивів, маючи на меті незаконне збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу дістав із сейфу матерчатий гаманець, з якого таємно викрав грошові кошти в сумі 35000 гривень, після чого покинув місце вчинення кримінального правопорушення із викраденим майном та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 35000 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною четвертою статті 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

ІІІ. Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 визнав вину в повному обсязі та підтвердив фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті. Зазначив, що в АДРЕСА_2 проживали його дідусь та бабуся. Він періодично до них приїжджав в гості та мав право вільного доступу до будинку та приміщень, розташованих на території домоволодіння. На початку травня 2025 року він приїхав до них в гості та зайшов до кладової, щоб взяти інструменти. Там побачив відкритий сейф, в якому лежав гаманець із грошовими коштами. Він вирішив викрасти ці гроші та забрав гаманець і гроші собі. В подальшому гроші витратив на власні потреби, а гаманець видав поліції.

На цей час він шкоду не відшкодував, оскільки був затриманий.

Він кається у вчиненні злочину та хоче виправитись і піти до армії.

Сторонами обвинувачення та захисту під час визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню, висловлено позицію щодо недоцільності дослідження доказів щодо обставин, викладених в формулюванні обвинувачення в обвинувальному акті.

Обвинувачений та Прокурор кожен окремо, пояснили, що правильно розуміють зміст обставин, викладених в формулюванні обвинувачення в обвинувальному акті, а також їм зрозуміло, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Потерпіла надала заяву про розгляд справи без її участі

У Суду немає сумнівів в добровільності їх позиції, в зв`язку із чим Судом в порядку частини третьої статті 349 КПК України постановлено ухвалу про визнання недоцільним дослідження доказів щодо обставин, викладених в формулюванні обвинувачення в обвинувальному акті та постановлено обмежитись допитом обвинуваченого, а також дослідженням доказів щодо речових доказів, судових витрат та документів, що характеризують особу обвинуваченого.

Ураховуючи викладене, Суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши надані докази та документи, що характеризують особу обвинуваченого, дійшов висновку, щодо доведеності винуватості ОСОБА_4 поза розумним сумнівом у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

IV.Мотиви призначення покарання

Суду надані наступні документи, що характеризують особу та впливають на вирішення питань щодо призначення покарання

-інформація щодо судимостей ОСОБА_4 , згідно із якою стосовно нього скеровані до суду 3 обвинувальні акти

-вирок суду від 18 вересня 2023 року у справі 308/15874/23, яким ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 309 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

-вирок суду від 06 червня 2025 року у справі 352/1072/25 , яким ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні 17 березня 2025 року кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років та штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

-вирок суду від 16 липня 2025 року у справі 352/1072/25, яким ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 309 КК України та із застосуванням статті 70 ч.4 КК України остаточно призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років та штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

-інформація начальника Івано-Франківського міського ТЦКта СП,згідно із якою ОСОБА_4 перебуває на обліку

-інформація КНП «Прикарпатський обласний клінічний центр психічного здоров`я», згідно із якою ОСОБА_4 до цього закладу за медичною допомогою не звертався, на обліку не перебуває;

-довідка-характеристика з місця проживання відповідно до якої за місцем проживання на ОСОБА_4 скарги не надходили

Досудова доповідь стосовно ОСОБА_4 не складалась згідно із вимогами пункту 2 частини четвертої статті 314-1 КПК України, оскільки він відбуває покарання у виді позбавлення волі

В судових дебатах:

Прокурор просив призначити покарання у вигляді 5 років 3 місяців позбавлення волі та із застосуванням частини четвертої статті 70 КК України остаточно призначити остаточне покарання у вигляді 5 років 3 місяців позбавлення волі та штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, який виконувати самостійно.

Потерпіла надала письмову заяву, в якій просила покарати на розсуд суду

Захисник просив призначити покарання більш м`яке, ніж просить прокурор, зокрема 3 роки позбавлення волі.

Обвинувачений погодився із думкою Захисника та зазначив, що хоче виправитись та іти служити до армії,

Відповідно до частини другої статті 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

У відповідності до частини першої статті 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначення покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, який згідно зі статтею 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який раніше судимий за вчинення умисних кримінальних правопорушень, ніде не працює.

Згідно із обвинувальним актом обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , є його щире каяття.

Суд вважає, що матеріалами кримінального провадження не підтверджується наявність обставин, що пом`якшують покарання з огляду на наступне.

Щире каяття це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження.

Вказані висновки узгоджуються із послідовною практикою Верховного Суду, викладеною, зокрема, в постанові від 15 листопада 2021 року у справі 199/6365/19.

Однак, окрім визнання ОСОБА_4 своєї вини, в матеріалах кримінального провадження відсутні відомості про його конкретні дії, спрямовані на виправлення ситуації, в тому числі відшкодування ним шкоди, заподіяній потерпілій

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 в обвинувальному акті не зазначені та сторони на наявність таких обставин не посилались.

Відповідно до частини другої статті 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

При обранні конкретного виду покарання Суд враховує, що санкцією частини четвертої статті 185 КК України передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі.

Враховуючи відсутність кількох обставин, що пом`якшують покарання, Суд не вбачає підстав для застосування статті 69 КК України та призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом.

Відповідно до санкції частини четвертої статті 185 КК України крадіжка, вчинена в умовах воєнного стану, карається позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років позбавлення волі.

Суд враховує особу обвинуваченого, який визнав вину в повному обсязі, відсутність обставин, що його обтяжують, а також одиничний епізод кримінального правопорушення, в зв`язку із чим покарання має бути призначене наближене до мінімального, зазначеного в санкції статті.

Однак, враховуючи, що ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, заходи щодо відшкодування шкоди не вживав, а також відсутність обставин, що пом`якшують покарання, Суд вважає, що призначення покарання в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією статті, буде недостатнім для досягнення меті покарання та виправлення ОСОБА_4 , в зв`язку із чим йому має бути призначене покарання у вигляді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

щодо застосування статті 70 КК України

ОСОБА_4 судимий вироком суду 16 липня 2015 року та із застосуванням статті 70 ч.4 КК України йому остаточно призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років та штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

Відповідно до частини четвертої статті 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої цієї статті при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань

В зв`язку із викладеним, враховуючи, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, за яким він засуджений в цьому провадженні, 06 травня 2025 року, тобто до постановлення вироку у справі № 352/1502/25, остаточне покарання йому має бути призначено із урахуванням вимог частини четвертої статті 70 КК України.

Суд вважає, що необхідним буде призначення покарання шляхом часткового складання призначених покарань і остаточно визначено в розмірі 5 років 2 місяці позбавлення волі та штрафу в розмірі 17000 гривень, який належить виконувати самостійно.

V.Щодо речових доказів

В ході досудового розслідування стороною обвинувачення долучено наступні речові докази:

-3 сліди пальців рук, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження;

-гаманець салатового кольору, упакований в спеціальний пакет WAR1147006, який зберігається у кімнаті речових доказів відділення поліції № 1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області

Відповідно до частини дев`ятої статті 100 Кримінального процесуального кодексу України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. При цьому:

-гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання. У такому разі зазначені гроші, цінності та інше майно повертаються власнику (законному володільцю);

-документи, що є речовими доказами, залишаються в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

В зв`язку із викладеним, гаманець підлягає поверненню власникові потерпілій ОСОБА_7 , а сліди пальців рук підлягають залишенню в матеріалах кримінального провадження.

VI.Щодо процесуальних витрат

Під час проведення досудового розслідування проводилось дві експертизи, витрати на проведення яких складають 4457 та 2674,2 гривні відповідно.

У відповідності до частини першої статті 122 Кримінального процесуального кодексу України витрати, пов`язані із залученням експертів, несе сторона кримінального провадження, яка залучила експерта, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно частини другої статті 124 Кримінального процесуального кодексу України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

В зв`язку із викладеним, витрати на проведення під час досудового розслідування експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 .

На підставі викладеного, керуючись статтями 100, 369-371, 373, 374, 376, 381-382 Кримінального процесуального кодексу України, Суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 , громадянина України, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

На підставі частини четвертої статті 70 КК України до покарання, призначеного за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком суду від 16 липня 2025 року у справі 352/1502/25 та остаточно призначити ОСОБА_4 шляхом часткового складення призначених покарань до відбування покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі на строк 5 ( п`ять) років 2 ( два ) місяці та штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

На підставі частини третьої статті 72 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень виконувати самостійно

Строк відбування покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_4 відраховувати з дня приведення вироку до виконання.

В строк покарання у виді 5 років 2 місяців позбавлення волі зарахувати покарання, відбуте частково за вироком суду від 16 липня 2025 року у справі 352/1502/25 до моменту приведення цього вироку до виконання.

Речові докази:

-3 сліди пальців рук залишити в матеріалах кримінального провадження № 0000135

-гаманець салатового кольору, упакований в спеціальний пакет WAR1147006, який зберігається в кімнаті зберігання речових доказів відділення поліції № 1 ( м. Тисмениця) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області повернути власнику ОСОБА_7

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 , громадянина України, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів:

-для проведення судової експертизи № СЕ-19/109-25/9107-Д від 20 червня 2025 року в розмірі 4457 (чотири тисячі чотириста п`ятдесят сім) гривень;

-для проведення судової експертизи № СЕ-19/109-25/8111-Д від 29 травня 2025 року в розмірі 2674 (дві тисячі шістсот сімдесят чотири) гривні 20 (двадцять) копійок.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_8