Провадження № 1-кп/761/2593/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2025 року м. Київ

Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м.Києва кримінальне провадження №0002102 від 20.05.2024 року по обвинуваченню

ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Попелів Івано-Франківського району Івано-Франківської області, неодруженого, непрацюючого, без місця реєстрації та без постійного місця проживання на території України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 4 ч.2 ст. 115 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

В провадження колегії суддів Шевченківського районного суду м. Києва надійшло кримінальне провадження №0002102 від 20.05.2024 року з обвинувальним актом, в якому ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 4 ч.2 ст. 115 КК України.

Прокурор просив продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 без визначення застави, оскільки раніше встановлені ризики продовжують існувати. Уважає, що продовжують існувати ризики переховування ОСОБА_7 з метою уникнення кримінальної відповідальності, впливу на свідків, вчинення інших злочинів.

Захисник та обвинувачений ОСОБА_7 заперечували з приводу задоволення клопотання, вважають може бути застосований більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою у вигляді домашнього арешту, оскільки відсутні докази причетності обвинуваченого до події, ризики визначені ст. 177 КПК України, не обґрунтовані.

Заслухавши сторін кримінального провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, які є в розпорядженні суду, суд дійшов такого висновку.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 20.12.2024 року продовжено строк дії запобіжного заходу стосовно ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою до 17.02.2025 року включно.

Метою застосування запобіжного заходу відповідно до ч.1 ст.177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінально-процесуальних обов`язків, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Судом встановлено, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, що на даний час не зменшилися та не змінилися, з урахуванням тяжкості злочину проти життя та здоров`я особи, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , тяжкості наслідків, які настали у вигляді загибелі людини, особи обвинуваченого, який не має постійного місця реєстрації та проживання на території України, раніше судимий, не одружений, не працює, що свідчить про відсутність у нього підтверджених міцних сімейних, соціальних зв`язків.

Одночасно суд також враховує дані про обвинуваченого, його вік та стан здоров`я, відсутність даних про неможливість подальшого перебування під вартою, відсутність належних гарантій та підтверджених соціальних зв`язків, які б переважали наявні ризики ухилення від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення.

З урахуванням встановлених обставин суд уважає, що запобігти встановленим ризикам можливо лише шляхом продовження застосованого до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, про що свідчать наведені обставини та дані, що характеризують особу обвинуваченого, тяжкість кримінального правопорушення, в якому він обвинувачується, інші запобіжні заходи, зокрема і домашній арешт будуть недостатніми для запобігання встановленим ризикам, з урахуванням також відсутності будь-якого визначеного місця проживання обвинуваченого.

Слід зауважити, що ч. 4 ст. 183 КПК України передбачає чіткий перелік випадків, коли суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, а саме: щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Враховуючи обсяг обвинувачення у вчиненні особливо тяжкого злочину, наслідків, які настали, з огляду на високий ступінь ризиків, застосування застави у даному випадку також не зможе забезпечити ефективного уникнення встановлених ризиків, у зв`язку з чим застава не застосовується.

На даній стадії до дослідження будь-яких фактичних даних, висновки про очевидну непричетність особи до злочину, як на те посилається захисник, є передчасними і підлягають перевірці в ході судового розгляду.

Керуючись ст.ст. 177, 183, 336, 369, 370, 372 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києві ОСОБА_5 - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Строк дії ухвали про тримання обвинуваченого ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 під вартою визначити строком до 17 квітня 2025 року включно.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Києва протягом п`яти днів із дня її постановлення.

Судді