Справа № 450/5396/25 Провадження № 1-кс/450/798/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" листопада 2025 р. слідчий суддя Пустомитівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги адвокат ОСОБА_2 , поданої в інтересах ОСОБА_3 щодо незаконного затримання особи,незаконного позбавлення свободи (адміністративне затримання та фактичне виконання постанови про адміністративний арешт після спливу строку давності її виконання в порядку ст. 206 КПК України,-

встановив:

ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Пустомитівського районного суду Львівської області із скаргою, у якому просить визнати відсутність чинних правових підстав для подальшого позбавлення свободи ОСОБА_3 , оскільки постанова Пустомитівського районного суду Львівської області від 08.07.2025 року про накладення адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту строком 5 діб відповідно до ст. 303 КУпАП не підлягає виконанню; зобов`язати начальника Ізолятора тимчасового тримання № 5 ГУНП у Львівській області, куди поміщено ОСОБА_3 , негайно звільнити її з-під варти; визнати дії працівників поліції ВП № З ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області щодо адміністративного затримання ОСОБА_3 13.11.2025 року такими, що порушують вимоги КУпАП та КПК України та призвели до незаконного позбавлення свободи ОСОБА_3 .

Ознайомившись зі скаргою та доданими до неї матеріалами, слідчий суддя дійшов таких висновків.

У ч. 1 ст. 24 КПК України встановлено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченомуКПК України.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, передбачений ч. 1ст. 303 КПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 303 КПК України, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

За положеннями ст. 206 КПК України, на правову підставу якої звернення до слідчого судді з даною скаргою посилається представник, кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи. Якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи. Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

З матеріалів скарги вбачається, що адвокат ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді з скаргою про звільнення ОСОБА_3 із приміщення Ізолятора тимчасового тримання № 5 ГУНП у Львівській області, де остання незаконно утримується з 13.11.2023, будучи незаконно позбавленою свободи, та вважає, що вказані обставини містять в діях протиправні діїпрацівників поліції ВП № З ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області.

Відповідно до п. 10 ч. 1ст. 3 КПК України, кримінальне провадження досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку з вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Стаття 206 КПК України надає слідчому судді специфічні повноваження щодо перевірки наявності підстав позбавлення особи свободи (зокрема наявності судового рішення та ін.) та звільнення такої особи, якщо за результатами такої перевірки відповідних підстав не буде встановлено, або забезпечення проведення у найкоротший строк розгляду клопотання прокурора, слідчого про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про попереднє ув`язнення», підставою для попереднього ув`язнення є вмотивоване рішення суду про обрання як запобіжного заходу тримання під вартою або про застосування тимчасового чи екстрадиційного арешту, винесене відповідно до Кримінального і Кримінального-процесуального кодексів України та/або рішення компетентного органу іноземної держави у випадках, передбачених законом.

Згідно зі ст. 4 Закону України «Про попереднє ув`язнення», установами для тримання осіб, щодо яких, як запобіжний захід обрано тримання під вартою або до яких застосовано тимчасовий чи екстрадиційний арешт, є слідчі ізолятори Державної кримінально-виконавчої служби України, гауптвахти Військової служби правопорядку у Збройних Силах України.

Отже, відповідно до ч. 1ст. 206 КПК України та Закону України «Про попереднє ув`язнення», слідчий суддя може зобов`язати орган державної влади чи службову особу додержуватися прав такої особи, якщо вона тримається під вартою в слідчому ізоляторі Державної кримінально-виконавчої служби України, гауптвахті Військової служби правопорядку у Збройних Силах України.

Відповідно до п. 18 ст. 3 КПК України, слідчий суддя суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Системний аналіз вказаних положень кримінального процесуального законодавства України вказує на те, що до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю в порядку ст. 206 КПК України за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб лише у випадку, коли особа тримається під вартою в межах територіальної юрисдикції відповідного слідчого судді.

При цьому, здійснюючи повноваження в порядку ст. 206 КПК України, слідчий суддя вправі вирішувати питання щодо наявності підстав утримання особи під вартою під час досудового розслідування у відповідному кримінальному провадженні, нагляд за дотриманням прав та свобод у якому належить до компетенції слідчого судді, та лише у випадках, коли особа поміщена та перебуває саме під вартою, тобто утримується відповідними правоохоронними органами, яким надано право затримувати особу та поміщувати її під варту.

Натомість зі змісту поданого ОСОБА_2 скарги вбачається, що ОСОБА_3 не є особою, яка тримається під вартою, в тому числі й у зв`язку із застосованим відносно неї запобіжним заходом, не є затриманою у порядку ст. 208 КПК України та не є особою, затриманою не уповноваженою службовою особою, у порядку ст. 207 КПК України, не утримається правоохоронними органами у зв`язку з розслідуваним ними кримінального правопорушення у межах жодного порушеного кримінального провадження.

В даному випадку, якщо особа, яка вважає, що працівники поліції ВП № З ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області вчинили відносно ОСОБА_3 кримінальне правопорушення, пов`язане з її незаконним позбавленням свободи, вона вправі звернутися до відповідних правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення за фактом викрадення та позбавлення свободи, шляхом повідомлення до ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області, посадові особи якого, у свою чергу, реагуючи на таку заяву, зобов`язані внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР, після чого, в ході здійснення досудового розслідування у такому провадженні, мають припинити вчинення протиправного діяння, за яким здійснюється досудове розслідування, що полягає у незаконному позбавленні волі особи.

Зі змісту скарги не вбачається, що правовідносини щодо перебування ОСОБА_3 у приміщенні Ізолятора тимчасового тримання № 5 ГУНП у Львівській області, випливають або опосередковані нормами КПК України, оскільки до скарги не долучено доказів того, що останню незаконно затримано представниками органу державної влади чи службовими особами в рамках будь-якого кримінального провадження.

Крім цього, із поданої скарги також не вбачається, що те, відносно ОСОБА_3 здійснюється кримінальне провадження чи особа тримається під вартою в установі, перелік яких передбачено ст. 4 Закону України «Про попереднє ув`язнення» і не оскаржуються рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора.

На підставі вище викладеного, правомірність вказаних в скарзі дій працівників ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області не підлягає вирішенню слідчим суддею в порядку ст. 206 КПК України, оскільки вирішення вказаного питання не передбачене положеннями КПК України, у зв`язку з чим не належить до компетенції слідчого судді.

Відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України. При цьому, положеннями КПК України не передбачено наслідків неналежного звернення до слідчого судді з клопотанням щодо захисту прав людини в порядку ст. 206 КПК України.

Натомість, відповідно до ч. 4ст. 304 КПК України, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Проаналізувавши вище викладене, слідчий суддя вважає, що відсутні законні підстави для відкриття провадження за даною скаргою, яке не підлягає вирішенню слідчим суддею в порядку, передбаченому КПК України, а тому вказане свідчить про необхідність відповідно до загальних засад кримінального провадження відмовити у відкритті провадження за даним клопотанням.

Керуючись ст. ст.9,26,304,309,372 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

У відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 , поданої в інтересах ОСОБА_3 щодо незаконного затримання особи,незаконного позбавлення свободи (адміністративне затримання та фактичне виконання постанови про адміністративний арешт після спливу строку давності її виконання в порядку ст. 206 КПК України, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1