КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.ПОЛТАВИ
Справа № 552/6390/25
Провадження № 1-кс/552/2453/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.25

05 грудня 2025 року слідчий суддя Київського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, із вищою освітою, слюсар-ремонтник в ТОВ «БВС РИТЕЙЛ», одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Київського районного суду м. Полтави звернувся слідчий СВ Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області лейтенант поліції ОСОБА_6 з клопотанням, погодженим прокурором Полтавської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, у межах кримінального провадження № 0000796 від 29.07.2025.

Своє клопотання слідчий обґрунтовує тим, що СВ Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у зазначеному кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_5 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що восени 2024 року (точний час не встановлено) ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , користуючись гаражними приміщеннями на території гаражного кооперативу «Гайок» у м. Полтаві, знаючи про відсутність у країні члена кооперативу ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який наприкінці 2021 року виїхав до російської федерації та залишив у гаражі № НОМЕР_1 належний йому автомобіль «Kia Soul» коричневого кольору, вступили у злочинну змову, спрямовану на незаконне заволодіння цим транспортним засобом і подальше його відчуження третій особі.

Скориставшись тривалою відсутністю власника та тим, що гараж фактично не використовувався, восени 2024 року, але не пізніше 07.11.2024, діючи умисно та з корисливих мотивів, вони шляхом зрізання навісних замків незаконно проникли до гаража № НОМЕР_1 (м. Полтава, вул. Чумацький Шлях, 109) та таємно заволоділи автомобілем «Kia Soul», 2011 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , VIN НОМЕР_3 , вартістю 317 920 грн. Викотивши автомобіль із гаража, вони перемістили його до іншого гаражного приміщення, яким користувався ОСОБА_7 .

Надалі, продовжуючи реалізацію єдиного умислу на незаконне заволодіння та розпорядження транспортним засобом, 19.11.2024 ОСОБА_7 зі свого номера НОМЕР_4 зателефонував знайомому ОСОБА_9 , який займається перепродажем уживаних автомобілів, та запропонував знайти покупця на «Kia Soul», приховавши факт його протиправного походження та повідомивши неправдиву інформацію про відсутність документів у зв`язку зі «смертю власника».

ОСОБА_9 , не знаючи про незаконне заволодіння автомобілем, запропонував його своєму знайомому, військовослужбовцю ЗСУ ОСОБА_10 , надіславши фотознімки авто та передавши контакти продавця. 19.11.2024 ОСОБА_10 зателефонував ОСОБА_7 , і під час подальших розмов вони узгодили умови продажу автомобіля за 3 000 доларів США, домовившись, що деталі зустрічі повідомить інша особа.

21.11.2024 о 19 год 28 хв ОСОБА_5 , використовуючи номер НОМЕР_5 , зателефонував ОСОБА_10 , представившись « ОСОБА_11 », та домовився про зустріч 22.11.2024 на території ГК «Гайок».

22.11.2024 ОСОБА_10 , прибувши до кооперативу разом із ОСОБА_9 , зустрівся з ОСОБА_5 , який підтримав неправдиву версію щодо «смерті власника» та відсутності документів на автомобіль. Реалізуючи спільний умисел на незаконне збагачення, ОСОБА_5 зменшив суму продажу та отримав від ОСОБА_10 2 400 доларів США, після чого передав йому ключі від автомобіля, яким покупець одразу виїхав.

Таким чином, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , розпорядившись автомобілем марки «Kia Soul», коричневого кольору, 2011 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , завершили реалізацію злочинного умислу, спрямованого на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом, чим завдали потерпілому ОСОБА_8 матеріальної шкоди на суму 317 920 гривень.

Отже, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України незаконному заволодінні транспортним засобом, вартість якого становить від ста до двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у приміщення.

02.12.2025 старшою слідчою СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_12 , за погодженням з прокурором, згідно вимог ст.ст. 42, 276-279 КПК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

За наведених обставин слідчий просив застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме без застосування вказаного запобіжного заходу підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого і свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення. В обґрунтування наявності ризиків слідчий ствердив, що ОСОБА_5 розуміючи невідворотність покарання за вчинене кримінальне правопорушення, може переховуватись від органів досудового розслідування, суду, підтвердженням вказаного ризику є та обставина, що ОСОБА_5 двічі не з`явився на виклики прокурора, в м. Полтаві не має міцних соціальних зв`язків, постійного місця роботи та проживання. Зазанчені обставини підтверджуються показаннями свідка ОСОБА_13 дружини підозрюваного, згідно яких останній за адресою: АДРЕСА_1 , не проживає близько 6 місяців. Окрім того, перебуваючи на волі, підозрюваний може перешкодити встановленню істини у справі, впливати на потерпілого, свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та іншого підозрюваного у цьому ж провадженні ОСОБА_7 , з якими знайомий, з метою спонукання останніх до зміни раніше наданих показань або до відмови їх надання. Таким чином, у разі застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, підозрюваний зможе застосувати заходи фізичного або психічного впливу до свідків, потерпілого, що унеможливить якісне проведення досудового розслідування.

Прокурор у судовому засіданні вказане клопотання підтримав з мотивів наведених у ньому та просив задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні пред`явлену йому підозру не визнав повністю, заперечував проти обрання йому запобіжного заходу вигляді тримання, вказав, що приховуватися від органів досудового розслідування він має наміру, працює офіційно слюсар-ремонтником в ТОВ «БВС РИТЕЙЛ», яке входить до складу підприємств критичної інфраструктури, має міцні соціальні зв`язки, одружений, проживає разом з дружиною, має двох повнолітніх дітей, займається ремонтом транспортних засобів, безкоштовно ремонтує для військових, заброньований, має відстрочку.

Захисник адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи тим, що орган досудового розслідування вручив підозру ОСОБА_5 без наявності достатніх доказів вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, слідчим було порушено процесуальний порядок допиту потерпілого ОСОБА_8 , ризикі на які посилається слідчий не підтверджені, ОСОБА_5 має стійкі соціальні зв`язки, отримує дохід, від органів досудового розслідування не приховувався.

Заслухавши прокурора, захисника та підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

У свою чергу, статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу, що передбачено ч. 1 ст. 183 КПК України.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Ці обставини, за приписами статті 178 КПК України, визначаються через оцінку: 1) вагомості доказів для підозри; 2) тяжкості можливого покарання; 3) віку та стану здоров`я; 4) міцності соціальних зв`язків (місце проживання, наявність родини, утриманців тощо); 5) наявності місця роботи або навчання; 6) репутації; 7) майнового стану; 8) наявності судимостей; 9) дотримання умов запобіжного заходу; 10) наявності повідомлення про підозру у вчиненні іншого правопорушення; 11) розміру майнової шкоди чи доходу, вагомості доказів цього.

У практиці ЄСПЛ (п. 175 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України») термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: витягом з ЄРДР від 29.07.2025 (а.с. 7), повідомленням ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення від 02.12.2025 (а.с. 8-11), рапортом старшого інспектора-чергового ВП № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_14 (а.с. 12-13), протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення, яка надійшла від ОСОБА_15 , згідно якої 28.07.2025 він прибув до гаражного приміщення № НОМЕР_1 у гаражному кооперативі «Гайок» по вул. Чумацький Шлях, 109, у м. Полтаві, та виявив відсутність автомобіля Kia Soul коричневого кольору 2011 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , належного ОСОБА_8 (а.с. 14-15), протоколом огляду місця події, проведеного 28.07.2025 у період часу з 18 год 40 хв по 19 год 25 хв за адресою: м. Полтава, вул. Чумацький Шлях, 109, у гаражному кооперативі «Гайок» (а.с. 16-17), заявою ОСОБА_15 , відповідно до якої він добровільно на вимогу працівників поліції видав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 КІА SOUL JT 811А, номер шасі НОМЕР_3 коричневий колір 2011 року випуску, д.н.з НОМЕР_2 , та ключ чорно-сріблястого кольору від автомобіля марки KIA (а.с. 18), протоколом огляду місця події, проведеного 30.07.2025 у період часу з 15 год 00 хв по 15 год 30 хв у приміщенні ВП № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, за адресою: м. Полтава, вул. Решетилівська, 30 (а.с. 19-20), протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 30.07.2025 (проведеного у режимі відеоконференції), згідно якого останній є власником автомобіля Kia Soul коричневого кольору 2011 року випуску VIN НОМЕР_3 , д.н.з НОМЕР_2 , який залишив у гаражі № НОМЕР_1 перед виїздом за кордон у 2021 році, не укладав жодних договорів купівлі-продажу та не надавав довіреностей на розпорядження авто (а.с. 21-22), протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 29.07.2025 (а.с. 23-24), протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 13.08.2025 (а.с. 25-27), протоколом допиту свідка ОСОБА_18 від 29.07.2025 (а.с. 28-29), протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 29.07.2025 (а.с. 30-31), протоколом допиту свідка ОСОБА_19 (голови гаражного кооперативу) від 30.07.2025, згідно якого на початку листопада 2024 року виявлено зрізані замки на гаражі № НОМЕР_1 , а записи відеоспостереження за 2024 рік не збереглися (а.с. 32-33), протоколом огляду телефону ОСОБА_19 від 30.07.2025, проведеного у період часу з 16 год 30 хв по 16 год 55 хв, згідно якого зафіксовано відеозапис від 07.11.2024, що підтверджує факт зрізаних замків та відкритого гаража (а.с. 34-35), протоколом допиту свідка ОСОБА_20 від 01.08.2025 (а.с. 36-37), протоколом допиту свідка ОСОБА_20 від 17.09.2025, проведеного у період часу з 10 год 18 хв по 10 год 48 хв (а.с. 38-40), протоколом допиту свідка ОСОБА_21 від 12.09.2025, проведеного у період часу з 12 год 40 хв по 13 год 15 хв (а.с. 41-43), протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 05.08.2025, проведеного у період часу з 09 год 33 хв по 09 год 45 хв, з додатком (а.с. 44-46), протоколом огляду відеозапису від 08.08.2025, проведеного у період з 17 год 00 хв по 17 год 23 хв, на якому зафіксовано допит свідка ОСОБА_9 (а.с. 47-48), протоколом проведення слідчого експерименту від 09.09.2025, проведеного у період часу з 10 год 26 хв по 10 год 33 хв (а.с. 49-52), протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 09.09.2025, проведеного у період часу з 10 год 45 хв по 10 год 49 хв, з додатком (а.с. 53-55), протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 17.09.2025, згідно якого ОСОБА_5 (під ім`ям « ОСОБА_22 ») особисто передав йому авто та ключі від нього 22.11.2024 біля гаражів кооперативу «Гайок», за що отримав грошові кошти в сумі 2 400 доларів США. При цьому ОСОБА_5 запевняв, що є онуком померлого власника (а.с. 56-58), протоколом огляду відеозапису від 08.08.2025, проведеного у період з 15 год 40 хв по 16 год 25 хв, на якому зафіксовано допит свідка ОСОБА_10 (а.с. 59-60), протоколом пред`явлення особи для впізнання за участі свідка ОСОБА_10 від 03.09.2025, згідно якого свідок серед чотирьох пред`явлених йому для впізнання фотознімків осіб чоловічої статі під № 2 впізнав ОСОБА_5 як особу, у якої купляв автомобіль у м. Полтава (а.с. 61-62), протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 17.09.2025, проведеного у період часу з 11 год 25 хв по 12 год 03 хв (а.с. 63-66), протоколом проведення слідчого експерименту від 17.09.2025, проведеного у період часу з 13 год 16 хв по 13 год 22 хв (а.с. 67-69), протоколом обшуку від 05.08.2025, проведеного у період часу з 06 год 07 хв по 09 год 26 хв (а.с. 70-76), протоколом огляду інформації від 30.07.2025, проведеного у період часу з 10 год 14 хв по 12 год 15 хв (а.с. 77-78), висновком експерта № СЕ-19/117-25/18013-АВ від 15.08.2025 (а.с. 79-84), протоколом допиту свідка ОСОБА_19 від 09.08.2025 (а.с. 85-86), інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, відповідно до якої власниками квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_23 (а.с. 87, 90, 91), інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, відповідно до якої квартира АДРЕСА_3 на підставі права спільної часткової власності належить ОСОБА_5 (1/3) (а.с. 88-89, 92-93), протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 27.08.2025, проведеного у період часу з 08 год 00 хв по 08 год 20 хв (а.с. 94-95), письмовими поясненнями ОСОБА_7 (а.с. 96-97), заявою ОСОБА_7 від 27.08.2025, відповідно до якої на прохання слідчої ОСОБА_24 про проходження дослідження на поліграфі відмовився, оскільки надав всю інформацію слідчому (а.с. 98), протоколом огляду від 18.09.2025, проведеного у період часу з 09 год 10 хв по 09 год 55 хв, у службовому приміщенні кабінету № 46 ВП № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області (а.с. 99-101), протоколом огляду від 29.09.2025, проведеного у період часу з 09 год 10 хв по 11 год 55 хв, у службовому приміщенні кабінету № 46 ВП № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області (а.с. 102-110), документами про виклик ОСОБА_5 до Полтавської окружної прокуратури для допиту, однак ОСОБА_5 двічі не з`явився (а.с. 111-116) та інформацією щодо ОСОБА_5 (а.с. 117-119).

Вказані документи, на переконання слідчого судді, можуть свідчити про причетність ОСОБА_5 до інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, тобто підозри у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої.

Наявні у матеріалах досудового розслідування докази, на переконання суду, пов`язують підозрюваного ОСОБА_5 з подією кримінального правопорушення «поза розумним сумнівом».

Щодо доведеності наявних ризиків, суд зазначає, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, що саме по собі не виключає можливості його ухилення від органів досудового розслідування та суду.

З огляду на характер інкримінованого діяння та особу підозрюваного, суд встановлює наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

По-перше, встановлено ризик переховування від органів досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України). ОСОБА_5 двічі не з`явився за викликами прокурора, у м. Полтаві. Згідно з показаннями свідка ОСОБА_13 , дружини підозрюваного, за адресою реєстрації він не проживає близько шести місяців, фактичне місце його перебування їй невідоме. Такі обставини свідчать про можливу схильність підозрюваного до ухилення від кримінальної відповідальності, а у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу до зміни місця проживання, що унеможливить проведення слідчих дій та виконання процесуальних рішень.

По-друге, наявний ризик незаконного впливу на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України). З матеріалів провадження вбачається, що підозрюваний ОСОБА_5 вину не визнає, обставини встановлені на досудовому розслідуванні, знайомий із свідками ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , а також з іншим підозрюваним ОСОБА_7 . Перебуваючи на волі, ОСОБА_5 може впливати на зазначених осіб з метою зміни або відмови від раніше наданих показань, що створить перешкоди встановленню фактичних обставин кримінального правопорушення.

З огляду на сукупність установлених ризиків, слідчий суддя доходить висновку, що застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, є неможливим, оскільки такі заходи не забезпечать належного процесуального контролю та не запобігатимуть зазначеним ризикам.

Крім того, підозрюваний підлягає постійному контролю, з метою запобігання переховуванню, впливу на свідків та вчиненню нових кримінальних правопорушень.

На переконання слідчого судді, відсутні підстави для застосування щодо ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу.

Доводи підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника, щодо заперечення винуватості, слідчою суддею не приймаються до уваги, оскільки не є предметом розгляду у провадженнях даної категорії.

Питання винуватості особи вирішується судом першої інстанції під час розгляду кримінального провадження по суті із ухваленням відповідного процесуального рішення, що є іншою стадією процесуального провадження, під час якої підлягає перевірці фактичні обставини справи, а не виключно ризики з боку обвинуваченого під час обрання запобіжного заходу.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Виходячи зі змісту ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається судом і повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Пунктом 2 ч. 5 ст. 182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається у межах, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Вирішуючи у цьому випадку застосування запобіжного заходу з визначенням розміру застави, слідчий суддя оцінює потреби досудового розслідування по даному кримінальному провадженню у контексті засад верховенства права та недопущення дискримінаційного поводження з особою, беручи до уваги гарантії невідворотності кримінальної відповідальності за вчинення злочину та презумпцію невинуватості і забезпечення доведеності вини.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 183, ч. 5 ст. 182 КПК України, слідчим суддею щодо підозрюваного визначається розмір застави 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень, достатньої для забезпечення підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, що буде адекватним рівню суспільної небезпеки інкримінованих посягань та майновому стану підозрюваного, який на день обрання запобіжного заходу працює, має постійний дохід, займається ремонтом транспортних засобів, в тому числі і для військовослужбовців, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, одружений, дружина потребує лікування.

За змістом ч. 2 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177-178, 182, 183-186, 193-194, 197, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Полтавської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб до 02 лютого 2026 року включно, взявши його під варту в залі судового засідання, з альтернативою внесення застави в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень.

В іншій частині клопотання відмовити.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що застава може бути внесена у визначеному судом розмірі у будь-який момент з часу винесення ухвали. Внесення застави є підставою для звільнення особи з-під варти.

З моменту звільнення підозрюваного, обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі невиконання покладених обов`язків, а також якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього обов`язки, застава звертається в дохід держави.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 191 КПК України:

1) не відлучатися із м. Полтава без дозволу слідчого, прокурора або суду;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

3) утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим у цьому кримінальному провадженні, коло яких буде письмово повідомлено стороною обвинувачення (слідчим, прокурором) підозрюваному ОСОБА_5 ;

4) здати на зберігання слідчому (прокурору) свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Строк дії запобіжного заходу обчислювати з моменту взяття під варту.

Термін дії ухвали до 02 лютого 2026 року включно.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Вступна та резолютивна частини ухвали виготовлені 05 грудня 2025 року.

Повний текст виготовлений 08.12.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1