Справа № 489/8548/25
Провадження № 1-кс/489/2979/25
Інгульський районний суд міста Миколаєва
Ухвала

іменем України

20 жовтня 2025 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Інгульського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні за №0001136 від 18.10.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 п.1 ч.2 ст.115 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

встановив:

Слідчим відділом ВП №2 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

До слідчого судді надійшло клопотання слідчого, погоджене з прокурором, про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у зв`язку з наявністю передбачених ст. 177 КПК України ризиків того, що він може переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Прокурор підтримав подане клопотання та просив його задовольнити, вважає кваліфікацію правильною, зважаючи на стан потерпілих, кількість завданих підозрюваним ударів та їх локалізацію. ОСОБА_7 перебуває в комі в реанімації, ОСОБА_8 у свідомості, але стан нестабільний. Підозрюваний з місця події зник, оскільки злякався притягнення до кримінальної відповідальності, що прямо свідчить про ризик переховування.

Підозрюваний у судовому засіданні обставини події щодо бійки та завдання ударів ножем визнав. Завдав один удар одному чоловіку і два удари іншому. Проти задоволення клопотання заперечував. Пояснив, що потерпілі себе поводили агресивно, один із них використовував газовий балончик, інший заводив руку за спину і говорив, що дістане пістолет. Завдаючи удари ножем, підозрюваний не мав умислу на вбивство, а лише захищав себе. Маючи можливість добити їх, цього не зробив. Після ударів потерпілі самостійно зайшли до під`їзду. ОСОБА_4 зазначив про вживання алкогольних напоїв цього вечора близько 200-300 г горілки, проте зауважив, що все чітко пам`ятає. У підозрюваного були лише садна. Поліцію не повідомив, оскільки боявся притягнення до кримінальної відповідальності, швидку не викликав, оскільки потерпілі самостійно зайшли до під`їзду. У завданні тілесних ушкоджень розкаюється, вину в завданні тяжких тілесних ушкоджень визнає та готовий надати потерпілим допомогу на лікування та відшкодувати моральну шкоду.

Захисник підозрюваного заперечував проти клопотання з підстав необґрунтованості ризиків та неправильної кваліфікації. Просив у задоволенні клопотання відмовити, застосувавши цілодобовий домашній арешт. Підозрюваний не мав умислу на вбивство, хоча мав можливість довести свої дії до кінця. Бійка була обопільною, всі учасники перебувати у стані алкогольного сп`яніння. Підозрюваний є молодою людиною, раніше до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягувався, проживає з бабусею, має матір, які забезпечать його поведінку під час цілодобового домашнього арешту. Затрималии ОСОБА_4 за місцем проживання, що свідчить про відсутність ризику переховування. Свідки не заявляли про тиск на них. Ножа підозрюваний віддав власниці дівчині Єлизаветі, тому ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення також необґрунтований.

Вислухавши учасників кримінального провадження, дослідивши письмові матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до таких висновків.

При розгляді клопотання встановлено, що 18.10.2025 близько 02:15 год ОСОБА_4 , знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_3 , розпивав спиртні напої, де на ґрунті неприязних відносин виник конфлікт із ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , у ході чого у підозрюваного виник раптовий злочинний умисел на їх умисне вбивство.

Так, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння смерті ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що нанесення удару ножем в ділянку черева є небезпечним для життя людини, оскільки там сконцентровані життєво важливі органи життєзабезпечення людини, бажаючи настання невідворотного наслідку у вигляді смерті людини, посягаючи на найвищу соціальну цінність життя людини, ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, умисно наніс три удари ножем в область черева ОСОБА_7 , чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення шлунку, великого чепця, печінки, дренування черевної порожнини, геморагічний шок 3 ступеня, які є небезпечними для життя в момент їх заподіяння.

В подальшому, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел направлений на заподіяння смерті ОСОБА_8 , усвідомлюючи, що нанесення удару ножем у грудну клітину є небезпечним для життя людини, оскільки там сконцентровані життєво важливі органи життєзабезпечення людини, бажаючи настання невідворотного наслідку у вигляді смерті людини, посягаючи на найвищу соціальну цінність життя людини, ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, умисно наніс три удари ножем в область грудної клітини ОСОБА_8 , чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення грудної клітини, гемопневмоторакс, поранення м`яких тканин, які є небезпечними для життя в момент їх заподіяння.

Проте, виконавши усі дії, які вважав за потрібні для заподіяння смерті ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , та будучи впевненим, що завдав достатньої кількості ударів ножем останнім для спричинення їм смерті, ОСОБА_4 зник з місця події, однак його злочинний протиправний умисел на умисне вбивство двох осіб не був доведений до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки потерпілим своєчасно було надано кваліфіковану медичну допомогу.

18.10.2025 о 14:00 год ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

19.10.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.

Підозра у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: копією прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 18.10.2025; копією протоколу огляду місця події від 18.10.2025; копією протоколу допиту потерпілого ОСОБА_8 від 18.10.2025; копіями протоколів допиту свідків від 18.10.2025; копіями протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.10.2025; копіями протоколів огляду від 18.10.2025; копією протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 18.10.2025.

Обґрунтованість підозри на даному етапі не вимагає доведення вказаних фактів та вини підозрюваного у вчиненому діянні поза розумним сумнівом.

Посилання сторони захисту на неправильну кваліфікацію за ст. 115 КК України, замість ст. 121 КК України суд вважає необґрунтованими, оскільки застосування одним із потерпілих пістолету не зазначено жодним зі свідків та й самим підозрюваним. Останній же завдав по три удари в життєво важливі ділянки тіла кожного потерпілого, повинен був усвідомлювати, що внаслідок таких ударів може настати смерть особи. За свідченнями потерпілого ОСОБА_8 , удари йому були завдані ззаду, коли розминалися.

Слідчий є посадовою особою, уповноваженою на здійснення попередньої правової кваліфікації кримінального правопорушення. При цьому, в процесі досудового розслідування можливо змінити або додати кваліфікацію за іншою статтею Особливої частини КК України, що й було зроблено постановою прокурора від 18.10.2025.

Слідчий суддя на даній стадії не вправі надавати оцінку правильності кваліфікації кримінального правопорушення.

Згідно зі ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

На підставі п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Суд вважає доведеним ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, що підтверджується тим, що він підозрюється у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, має достатню обізнаність, щоб розуміти тяжкість скоєного ним кримінального правопорушення та покарання за його вчинення, не має міцних соціальних зв`язків та роботи, має законні можливості перетнути державний кордон України як 19-річний. З місця події підозрюваний поїхав, не повідомивши правоохоронні органи, як зазначив сам, оскільки боявся притягнення до кримінальної відповідальності. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, а така можливість у даному кримінальному провадженні, з огляду на характер злочину, що розслідується, об`єктивно та беззаперечно існує.

Ризик впливу на свідків здається суду переконливим, оскільки підозрюваний шляхом вмовляння, переконання чи погроз може вплинути на них з метою зміни показань. Обставини, встановлені на даний час органом досудового розслідування, свідчать про наявність свідків події, показання яких матимуть важливе значення до встановлення всіх обставин та правильної кваліфікації діяння. За висновками Європейського суду з прав людини, реальна небезпека чинення тиску на свідків може мати місце на початковій стадії досудового розслідування справи і може зменшитись лише з певним часом.

Ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення також є реальним, оскільки підозрюваний може знищити, сховати предмет, яким було вчинено кримінальне правопорушення. Ніж, яким імовірно було нанесено удари потерпілим, не знайдено. За свідченнями свідка ОСОБА_9 , ОСОБА_10 йому сказав, що ніж викинув.

Прокурором доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим під час розгляду клопотання ризикам, а також з урахуванням особи підозрюваного.

Сторонами кримінального провадження не надано слідчому судді відомостей, які б свідчили про неможливість утримання підозрюваного під вартою через стан здоров`я.

Вказане є підставою для задоволення клопотання.

Враховуючи положення п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя не визначає розмір застави.

Керуючись стст. 176-178,182,183,193-194,196-197,309,372 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного за ч.2 ст. 15 п.1 ч.2 ст.115 КК України, у кримінальному провадженні №0001136 від 18.10.2025 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з моменту його фактичного затримання на строк з 18.10.2025 до 16.12.2025 включно, без визначення розміру застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Строк дії ухвали до 16.12.2025 включно.

Слідчий суддя ОСОБА_1