Березівський районний суд Одеської області
02.10.2025
Справа № 494/1881/25
Провадження № 1-кс/494/410/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.10.2025 року м. Березівка

Слідчий суддя Березівський районний суд Одеської області ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника заявника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні Березівського районного суду Одеської області клопотання адвоката ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна,-

ВСТАНОВИВ:

20.08.2025 року до Березівського районного суду Одеської області звернулась адвокат ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна.

Згідно протоколу автоматизованого визначення слідчого судді, вищевказане клопотання визначено слідчому судді ОСОБА_1 .

Зі змісту поданого клопотання вбачається, що у 2008 році прокуратурою Березівського району Одеської області здійснювалось досудове розслідування кримінальної справи №7 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення за ч.ч.1,3 ст. 191, ч.ч.1,2 ст. 358 КК України. В межах досудового розслідування слідчим прокуратури Березівського району Одеської області ОСОБА_6 винесено постанову від 19.04.2008 року про накладення арешту на все майно, що належить ОСОБА_5 за правилами КПК України 1960 року, зокрема на земельну ділянку з кадастровим номером :01:003:0292, площею 5.65 га, що розташована за адресою: Одеська область, Березівський район, Вікторівська сільська рада. Вироком Березівського районного суду Одеської області від 21.08.2008 року ОСОБА_5 притягнуто до кримінальної відповідальності, однак питання про скасування арешту майна, що належить останній, судом не вирішено. ОСОБА_5 вже понад п`ятнадцять років перебуває у стані фактичного обмеження свого права власності на нерухоме майно через накладений арешт, єдиною можливістю заявника поновити своєї порушені права є звернення до суду з заявою про скасування арешту на майно, яке їй належить.

Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який продовжено до 05.11.2025 року.

У судовому засіданні 02.10.2025 року представник заявника клопотання про скасування арешту майна підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні 02.10.2025 року не заперечував проти задоволення заяви про скасування арешту майна.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши подане клопотання та додані до нього матеріали, слідчим суддею встановлено наступне.

Статтею 1 Кримінально процесуального кодексу України (далі КПК України) визначено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Відповідно до ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Постановою слідчого прокуратури Березівського району Одеської області в межах досудового розслідування кримінальної справи №7 за обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення за ознаками ч.ч.1,3 ст.191, ч.1,2 ст. 358 КК України, - накладено арешт на усе майно ОСОБА_5 (а.с.44), в тому числі на земельну ділянку з кадастровим номером :01:003:0292, площею 5.65 га, що розташована за адресою: Одеська область, Березівський район, Вікторівська сільська рада (а.с.17-18).

Разом з тим, при вирішенні клопотання про скасування арешту, слідчий суддя крім іншого звертає увагу на те, що відповідно до положень ст.174 КПК України з клопотанням про скасування арешту до слідчого судді може звернутися, серед інших підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Відповідно ч.1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Європейський Суд з прав людини також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льон рот проти Швеції»).

Зі змісту наведеного, вбачається, що має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються щодо обмеження права власності та метою, яку прагнуть досягти органи досудового розслідування.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Судом встановлено, при постановленні вироку Березівського районного суду Одеської області від 21.08.2008 року по справі №1-77-08 щодо ОСОБА_5 - питання про скасування арешту майна вирішено не було.

Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майно щодо суб`єктів № 339480292 від 18.07.2023 року, здійснено державну реєстрацію обтяження прав власника ОСОБА_5 на об`єкт нерухомого майна, а саме: земельну ділянку площею 5.65 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в Одеській області Березівському районі, с/рада Вікторівська, реєстраційний номер обтяження 16948420 (а.с.17-18).

Відповідно до вироку Березівського районного суду Одеської області від 21.08.2008 року ОСОБА_5 визнано винною у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст. 191 та ч.2 ст. 358 КК України, однак питання щодо арешту майна не вирішувалось (а.с.15 зворотній бік-16).

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати легітимну мету «в інтересах суспільства». Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним по відношенню до переслідуваної мети. Іншими словами, має бути забезпечено «справедливий баланс» між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде покладено особистий та надмірний тягар (рішення ЄСПЛ у справі «Суханов та Ільченко проти України»).

Враховуючи вказане, зважаючи, що кримінальне провадження завершено постановленням вироку суду, додаткова міра покарання до ОСОБА_5 в виді конфіскації майна не застосовувалась, суд доходить до висновку, що доводи клопотання про скасування арешту є обґрунтованими, оскільки в подальшому застосуванні арешту відпала потреба, в зв`язку з чим клопотання адвоката підлягає задоволенню.

Частина 3 статті 169 КПК України передбачає, що слідчий, прокурор після отримання судового рішення про повне або часткове скасування арешту тимчасово вилученого майна повинні негайно вжити заходів щодо виконання судового рішення та направити повідомлення про його виконання слідчому судді.

Водночас, відповідно до ухвали ККС ВС від 19.02.2019 року справа № 569/17036/118 встановлено, що в аспекті положень ст. 309 КПК ухвала слідчого судді про повне або часткове скасування арешту майна, постановлена за правилами ст. 174 КПК, не підлягає апеляційному оскарженню.

Керуючись ст.ст. 169, 174, 303, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт, накладений в кримінальній справі №7 постановою слідчого прокуратури Березівського району Одеської області ОСОБА_6 від 19.04.2008 року про накладення арешту на все майно, що належить ОСОБА_5 , а саме: земельну ділянку з кадастровим номером :01:003:0292, площею 5.65 га, що розташована на території Вікторівської сільської ради Березівського району Одеської області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 06.10.2025 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1