справа № 208/8869/25
провадження № 1-кс/208/3610/25
УХВАЛА

10 вересня 2025 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Кам`янського ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Донецькій області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу управління нагляду Донецької обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000017 від 07.01.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Донецькій області майор поліції ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Заводського районного суду м. Кам`янського із клопотанням, в якому просив накласти арешт на земельну ділянку із кадастровим номером :01:001:0180 з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 222, площею 0,2238 га.

До судового засідання прокурор та слідчий, які повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання не з`явилися, але подали заяви про підтримання заявленого клопотання та проведення судового розгляду за їх відсутності.

Власник майна ОСОБА_5 до суду не з`явився.

На підставі ч.4 ст.107 КПК України, фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, приходить до наступного.

Зі змісту клопотання та доданих документів вбачається, що ОСОБА_5 за попередньою змовою із ОСОБА_6 діючи умисно, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, а так само суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, ігноруючи вимоги Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 №60/95-ВР (в редакції Закону № 530-v від 22.12.2006) із подальшими змінами та доповненнями, Постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», а як наслідок і охоронювані Конституцією України і Законом України «Про основи законодавства України про охорону здоров`я» права громадян, достовірно розуміючи, що його незаконна діяльність спричиняє шкоду здоров`ю населення країни вчинив кримінальне правопорушення у сфері незаконного обігу особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено за наступних обставин.

ОСОБА_5 , відповідно до свого злочинного наміру, пов`язаного з незаконним збутом особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено, розуміючи що реалізувати збут особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено йому самому не вдасться, запропонував своєму знайомому ОСОБА_6 незаконно збувати особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP з метою отримання спільного прибутку.

При цьому, ОСОБА_5 , повідомив ОСОБА_6 , про те, що він буде поставляти вже розфасовану особливо небезпечну психотропну речовину, а ОСОБА_6 , в свою чергу за місцем свого мешкання та на території Донецької області буде забезпечувати зберігання та в подальшому збут особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP, та в подальшому передавати йому частину грошових коштів отриманих від збуту раніше наданої особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP, на що ОСОБА_6 надав свою добровільну згоду.

Так, ОСОБА_5 , маючи близькі зв`язки з особами, які ведуть свою злочинну діяльність у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, котрі володіють вичерпною інформацією відносно джерел придбання, виготовлення та збуту особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP, за попередньою змовою, спільно та узгоджено з ОСОБА_6 маючи єдиний намір на незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP на території м. Дружківка, вирішили здійснювати збут при наступних обставинах у вказаний час.

Так, у невстановлені в ході досудового розслідування місці, обставинах та час, але не пізніше 19.06.2025, ОСОБА_5 , незаконно, з метою подальшого збуту, придбав не менше 0,8945г, 0,9117г особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, яку став незаконно, з метою подальшого збуту зберігати за місцем свого мешкання та в подальшому з метою збуту передав ОСОБА_6 , який в свою чергу став незаконно зберігати в салоні належного йому автомобіля DACIA LOGAN днз НОМЕР_1 у двох пакетиках із полімерного матеріалу з пазовими замками.

19.06.2025, приблизно о 14 годині 30 хвилин «оперативний покупець» ОСОБА_7 , до якого застосовано заходи безпеки на підставі Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» та який діяв під вигаданими анкетними даними, під контролем працівників поліції, попередньою домовився із ОСОБА_5 про придбання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP, останній посилаючись на зайнятість, надав ОСОБА_7 номер мобільного телефону ОСОБА_6 та пояснив, що особливо небезпечну психотропну речовини, обіг якої заборонено PVP продасть ОСОБА_6 , після чого ОСОБА_7 з метою придбання наркотичного засобу, підійшов до відкритої ділянки місцевості розташованої на перехресті вул. Пролетарська та вул. Центральна с. Олексієво Дружківка, Краматорського району, Донецької області, куди на автомобілі DACIA LOGAN днз НОМЕР_1 під`їхав ОСОБА_6 після чого ОСОБА_7 передав ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 6000 (шість тисяч) гривень, отримані від співробітників поліції для проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки. Отримавши грошові кошти ОСОБА_6 , знаходячись в салоні автомобіля DACIA LOGAN днз НОМЕР_1 за вищевказаною адресою, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, незаконно, збув «оперативну покупцю» ОСОБА_7 наявні у нього два пакетики із полімерного матеріалу з пазовими замками, в середині яких знаходились кристалічні речовини масою 0,8945г, 0,9117г, містять особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP ( 1-феніл-2-піролідін-1-іл-пентан-1-он), маси PVP ( 1-феніл-2-піролідін-1-іл-пентан-1-он) становлять 0,7123г, 0,7212г.

PVP включений в «Перелік наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів», затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, та внесений до списку особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено «Таблиця І, Список № 2).

Таким чином, своїми умисними діями, що виразились у незаконному придбанні, зберіганні, з метою збуту, а також незаконному збуті особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України.

Крім того, у невстановлені в ході досудового розслідування місці, обставинах та час, але не пізніше 26.06.2025, ОСОБА_5 , незаконно, з метою подальшого збуту, придбав не менше 0,9091г, 0,8971 г містять особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, яку незаконно, з метою подальшого збуту, став зберігати в салоні автомобіля DACIA LOGAN днз НОМЕР_1 у двох пакетиках із полімерного матеріалу з пазовими замками.

26.06.2025 приблизно о 14 годині 40 хвилин «оперативний покупець» ОСОБА_7 , до якого застосовано заходи безпеки на підставі Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» та який діяв під вигаданими анкетними даними, під контролем працівників поліції, попередньою домовився із ОСОБА_5 , про придбання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP, Після чого ОСОБА_7 з метою придбання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено, підійшов до відкритої ділянки місцевості біля магазину «Сила Світу» за адресою м. Дружківка, вул. Космонавтів 51Г, куди на автомобілі DACIA LOGAN днз НОМЕР_1 під`їхав ОСОБА_5 після чого ОСОБА_7 передав ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 6000 (шість тисяч) гривень, отримані від співробітників поліції для проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки. Отримавши грошові кошти ОСОБА_5 , знаходячись в салоні автомобіля DACIA LOGAN днз НОМЕР_1 за вищевказаною адресою, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, незаконно, збув два пакетики із полімерного матеріалу із пазовими замками в середині яких знаходились кристалічні речовини масою 0,9091г, 0,8971 г містять особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP ( 1-феніл-2-піролідін-1-іл-пентан-1-он), маси PVP ( 1-феніл-2-піролідін-1-іл-пентан-1-он) становлять 0,7105г, 0,7074 г відповідно.

PVP включений в «Перелік наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів», затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, та внесений до списку особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено «Таблиця І, Список № 2).

Таким чином, своїми умисними діями, що виразились у незаконному придбанні, зберіганні, з метою збуту, а також незаконному збуті особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено, вчиненого повторно, ОСОБА_5 , скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України.

Крім того, у невстановлені в ході досудового розслідування місці, обставинах та час, але не пізніше 12.07.2025, ОСОБА_5 , незаконно, з метою подальшого збуту, придбав особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, яку незаконно, з метою подальшого збуту, став зберігати в салоні автомобіля ВАЗ 21101 днз НОМЕР_2 у двох пакетиках із полімерного матеріалу з пазовими замками.

12.07.2025 приблизно о 14 годині 50 хвилин «оперативний покупець» ОСОБА_7 , до якого застосовано заходи безпеки на підставі Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» та який діяв під вигаданими анкетними даними, під контролем працівників поліції, попередньою домовився із ОСОБА_5 , про придбання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP, Після чого ОСОБА_7 з метою придбання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено, підійшов до відкритої ділянки місцевості біля магазину «Сила Світу» за адресою м. Дружківка, вул. Космонавтів 51Г, куди на автомобілі ВАЗ 21101 днз НОМЕР_2 під`їхав ОСОБА_5 після чого ОСОБА_7 передав ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 6000 (шість тисяч) гривень, отримані від співробітників поліції для проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки. Отримавши грошові кошти ОСОБА_5 , знаходячись в салоні автомобіля ВАЗ 21101 днз НОМЕР_2 за вищевказаною адресою, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, незаконно, збув два пакетики із полімерного матеріалу із пазовими замками в середині яких знаходились кристалічні речовини містять особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP ( 1-феніл-2-піролідін-1-іл-пентан-1-он), маси PVP ( 1-феніл-2-піролідін-1-іл-пентан-1-он).

PVP включений в «Перелік наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів», затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, та внесений до списку особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено «Таблиця І, Список № 2).

Таким чином, своїми умисними діями, що виразились у незаконному придбанні, зберіганні, з метою збуту, а також незаконному збуті особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено, вчиненого повторно, ОСОБА_5 , скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України.

За результатами досудового розслідування 12.07.2025 ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Згідно відомостей, отриманих з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстру речових прав, за ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровано право власності 23.11.2024 року на земельну ділянку за кадастровим номером :01:001:0180 з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 222, площею 0,2238 га.

ОСОБА_5 , підозрюється у кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

На теперішній час слідчим вжито необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні. В результаті вжитих заходів встановлено нерухоме майно, власником якого є ОСОБА_5 та на яке відповідно до положень КПК України може бути накладений арешт з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Вивчивши та дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно до п.1 ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони, зокрема підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

В силу ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу, а саме: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову (ч. 3 ст.170 КПК України).

При цьому, ч.3 та ч.5 ст.132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі при вирішенні питання надання накладення арешту на майно (п.7 ч.2 ст.131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно положень ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Характер та обсяг доказів, що збираються стороною обвинувачення, мають відповідати фактичним обставинам справи та правовій кваліфікації кримінального провадження.

У відповідності до ч.5 ст.9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

У ст.1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Враховуючи вимоги ст.170 КПК України, обставини встановлені під час розгляду клопотання у їх сукупності, позиції слідчого, який довів обґрунтованість заявленого клопотання, враховуючи те, що підставою клопотання є те, що вилучене майно відповідає критеріям, визначеним ст.98 КПК України, є речовим доказом, та має доказове значення для встановлення фактичних обставин події кримінального правопорушення, а тому з метою його збереження, унеможливлення пошкодження та знищення, що може призвести до нівелювання доказової бази, арешт майна є в достатній мірі необхідним та таким, що забезпечить потреби кримінального провадження.

Керуючись ст.36, 131-132, 170-171, 173 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Донецькій області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу управління нагляду Донецької обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку із кадастровим номером :01:001:0180 з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 222, площею 0,2238 га., яка на правах приватної власності належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 шляхом позбавлення права відчуження та розпорядження вказаним майном.

Виконання ухвали про арешт майна покласти на слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Донецькій області майора поліції ОСОБА_3 .

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1