справа № 752/5143/24
провадження №: 1-кс/752/693/26
У Х В А Л А

про арешт майна

22.01.2026 року слідчий суддя Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000733, відомості щодо якого внесені 10.07.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді звернулась прокурор із вказаним клопотанням, в якому просив накласти арешт на майно, яке вилучене 16.01.2026 під час проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: мобільний телефон «Iphone 14Pro», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , з сім-картою № НОМЕР_3 , у чохлі фіолетового кольору; заяви про державну реєстрацію прав (в оригіналах) з підписами фізичних осіб, зареєстровані державним реєстратором ОСОБА_5 .

Прокурор обґрунтовує клопотання тим, що відділом розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві за процесуального керівництва Київської міської прокуратури здійснюється досудове розслідування кримінальному провадженні №0000733, відомості щодо якого 10.07.2023 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що на території Київської області діє група осіб, що вчиняє злочини у сфері заволодіння нерухомим майном громадян шляхом обману та підроблення офіційних документів.

Так, в ході проведення слідчих дій з`ясовано, що 24.04.2023 державний реєстратор Томашівської сільської ради Київської області ОСОБА_4 здійснила державну реєстрацію права власності на житловий будинок загальною площею 326 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_2 та житловий будинок загальною площею 46 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_2 за мешканцем Волинської області ОСОБА_6 , 1931 р.н.

При цьому, реєстрація права власності проведена, виключно, на підставі технічних паспортів та Довідок, виданих директором ТОВ «Реєстраційне БТІ» ОСОБА_7 , без будь-яких документів, що посвідчують право власності ОСОБА_6 на зазначені об`єкти нерухомого майна. Крім того, як було з`ясовано, у заявах про державну реєстрацію відсутні підписи заявника, що свідчить про його відсутність у державного реєстратора.

За результатами аналізу трафіку мобільного телефону ОСОБА_4 та моніторингу її банківських операцій, встановлено, що остання під час проведення реєстраційних дій, як і в інші робочі дні, знаходилась у м. Києві за місцем свого проживання, звідки й проводи реєстраційні дії. Даний факт підтверджено під час проведення тимчасового доступу до документів Томашівської сільської ради, оскільки реєстраційні справи щодо зазначених об`єктів відсутні та не сформовані.

Разом із тим, 27.04.2023 ОСОБА_4 у невідомий спосіб було видано ОСОБА_6 витяги з Державного реєстру речових прав.

У подальшому, 03.05.2023 приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу ОСОБА_8 посвідчено 2 договори дарування (зареєстровані у реєстрі нотаріальних дій під № 899 та 900) відповідно до яких ОСОБА_6 подарував житловий будинок загальною площею 326 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_2 , та житловий будинок загальною площею 46 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_2 , своєму сину ОСОБА_9 .

В ході досудового розслідування встановлено, що зазначений вище житловий будинок загальною площею 326 кв.м., право власності на який безпідставно зареєстроване за ОСОБА_6 , являється власністю Бучанської ОТГ (будівля міської бані) яка фактично знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Вказана будівля була передана ОСОБА_9 в оренду, відповідно до договору від 10.03.2004 з Ворзельською сільрадою та привласнена останнім у протиправний спосіб. Будівлі загальною площею 46 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 , взагалі не існувало, а реєстрація вказаного об`єкту здійснена ОСОБА_9 з метою отримання у власність земельної ділянки.

При цьому, адреси, за якими зареєстровано зазначені вище об`єкти нерухомості ( АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 ) взагалі не присвоювались.

Продовжуючи свої злочинні дії, у квітні 2025 року ОСОБА_9 звернувся до КП «Ірпінське земельно-кадастрове бюро» із заявою про виготовлення технічної документації на земельні ділянки за адресами: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 . За результатами опрацювання відповідних заявок на сервісах Держгеокадастру України було сформовано дві земельні ділянки за зазначеними адресами, яким присвоєно кадастрові номера :01:055:0170, :01:055:0171 відповідно. Зазначені дії ОСОБА_9 свідчать про намір отримати шляхом обману у власність дві земельні ділянки, що належать Бучанській ОТГ.

Про даний факт Бучанська міська рада повідомила СУ ГУНП у м. Києві та звернулась із заявою про залучення до кримінального провадження як потерпілого.

16.01.2026 ОСОБА_4 повідомлено про підозру вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 362 КК України.

Також, 16.01.2026 на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено речі та документи, які мають значення для встановлення істини у кримінальному провадженні, а саме: мобільний телефон «Iphone 14Pro», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , з сім-картою № НОМЕР_3 , у чохлі фіолетового кольору; заяви про державну реєстрацію прав (в оригіналах) з підписами фізичних осіб, зареєстровані державним реєстратором Томашівської сільради ОСОБА_4 .

В ході обшуку органом досудового розслідування прийнято рішення про необхідність вилучити вказані речі та документи для забезпечення подальшого повного, всебічного та об`єктивного розслідування вказаного кримінального провадження, а також з`ясування об`єктивної істини по справі. Вказані речі та документи будуть використані під час проведення судових експертиз, допитів свідків та інших слідчих та процесуальних дій.

Разом з тим, потреба у вилучення терміналу зв`язку обумовлена необхідністю проведення копіювання інформації та його огляду з метою встановлення відомостей, що матимуть значення для встановлення істини у кримінальному провадженні, призначення експертного дослідження, у тому числі із можливістю відновлення видаленої інформації, оскільки вказаний матеріальний об`єкт містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час досудового розслідування.

16.01.2026 вищевказані виявлені документи та мобільний телефон визнані речовими доказами в рамках кримінального провадження, про що винесено відповідну постанову.

Таким чином, з метою забезпечення подальшого повного, всебічного та об`єктивного розслідування вказаного кримінального провадження, з`ясування об`єктивної істини по справі, а також проведення оглядів, призначення та проведення ряду криміналістичних експертиз за вилученими в ході обшуку речами та документами, що вже визнані речовими доказами, а також допитів свідків та проведення інших слідчих та процесуальних дій, у зв`язку з цим, прокурор просить задовольнити вказане клопотання.

В судове засідання прокурор не з`явилась, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлена належним чином. До початку розгляду вказаного клопотання подала заяву про розгляд клопотання за її відсутності. При цьому, з метою недопущення приховування, пошкодження, зникнення, втрати, знищення вищевказаного майна, а також його незаконного відчуження, просила розглянути вказане клопотання без виклику власника майна або його представника.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Положеннями ч. 1 ст. 107 КПК України визначено, що рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію.

Враховуючи вищевказані положення КПК України, слідчий суддя вважає за можливо розглянути клопотання за відсутності прокурора, власника майна та його представника та без фіксування судового засідання за допомогою звуко- та відеозаписувальних технічних засобів.

Слідчий суддя, вивчивши вказане клопотання та додані до нього документи, вважає необхідним задовольнити клопотання, виходячи з наступного.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 18.12.2025 року надано дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , яка відповідно до відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно, на праві власності належить ОСОБА_10 , з метою виявлення та фіксація відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте в результаті його вчинення.

Одночасно з цим, слід зазначити, що під час внесення клопотання про проведення обшуку та надання дозволу на проведення обшуку, як слідчим, так і слідчим суддею заздалегідь не може бути встановлено які саме речі та документи необхідно вилучити з метою встановлення обставин вчиненого кримінального правопорушення.

Під час проведення обшуку 16.01.2026 за вищевказаною адресою, у відповідності до ст.ст. 223, 235 КПК України, виявлено та вилучено вищевказані речі та документи, про що зазначено у протоколі обшуку.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, а також одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду, що передбачено ч. 2 ст. 168 КПК України.

Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст.235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Як вбачається із матеріалів клопотання, прокурор подала вказане клопотання про арешт майна 17.01.2026, що підтверджується витягом з трекінгу поштових відправлень АТ «Укрпошта», зареєстровано в суді 19.01.2026 про що свідчить відмітка на поданому клопотанні та протокол передачі судової справи раніше визначеному складу суду.

Частиною 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема: збереження речових доказів.

Постановою слідчого СУГУ НП у м. Києві ОСОБА_11 від 16.01.2026 виявлене та вилучене майно за вищевказаною адресою визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000733.

Положеннями ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, слідчий суддя приходить до висновку, що вилучені речі та документи за вищевказаною адресою, відповідають вимогам ч. 1 ст. 98 КПК України і у встановленому закону порядку, визнані речовими доказами.

У відповідності до ч. 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, при вирішенні питання про арешт майна враховує правові підстави для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданнями кримінального провадження, а також наслідки арешту майна.

Слідчий суддя, у відповідності до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна враховує правові підстави для арешту майна, а саме те, що вилучені речі визнані речовими доказами, оскільки не вжиття вказаних заходів може призвести до непередбачених наслідків, у тому числі до їх приховування, пошкодження, зникнення, втрати, а також знищення інформації яка зберігається на вказаному мобільному телефоні, у зв`язку з цим, слідчий суддя вважає необхідним накласти арешт на вищевказані речі та документи.

З огляду на викладене та враховуючи наявність даних про достатність доказів, що вказують на наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, слідчий суддя приходить до висновку, що у ході досудового розслідування виникла обґрунтована необхідність у накладенні арешту на вищевказані речі та документи, з метою збереження речових доказів, у зв`язку із цим, клопотання прокурора про арешт майна підлягає задоволенню, до скасування арешту у встановленому законом порядку.

Керуючись ст.ст. 372, 376 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні №0000733, відомості щодо якого внесені 10.07.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, на майно, яке вилучене 16.01.2026 під час проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: мобільний телефон «Iphone 14Pro», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , з сім-картою № НОМЕР_3 , у чохлі фіолетового кольору; заяви про державну реєстрацію прав (в оригіналах) з підписами фізичних осіб, зареєстровані державним реєстратором ОСОБА_5 .

Ухвала виконується негайно слідчим та прокурором.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1