Провадження № 1-кс/752/9531/25
У Х В А Л А

18 листопада 2025 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_6 про накладення арешту на майно у кримінальному проваджені № 0000285, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 11.03.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.191 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшло зазначене клопотання прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000285 від 14.07.2025, у якому прокурор просить накласти арешт на майно, вилучене під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_7 .

Клопотання обґрунтоване тим, у провадженні відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000903 від 14.07.2025, за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві надійшли матеріали з Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про те, що посадові особи департаменту освіти науки КМДА зловживаючи своїм службовим становищем в супереч інтересам служби, діють в інтересах третіх осіб, видають підприємствам на території міста Києва безпідставно ліцензії на здійснення освітньої діяльності. Крім цього, в ході розслідування матеріалів кримінального провадження, встановлено інформацію, про те, що невстановлені на даний час особи на даний час перешкоджають законній діяльності Збройних сил України та інших військових формувань в особливий період.

В ході проведення оперативних заходів, відповідно до відомостей, які надійшли з ДСР НП України вбачається, що громадяни України зорганізувалися для вчинення кримінального правопорушення, об`єднаного єдиним планом з розподілом функцій учасників групи, спрямованих на досягнення єдиного плану та використовуючи свої корупційні зв`язки з невстановленими на даний час особами Департаменту освіти і науки КМДА, було створено заклади середньої освіти ТОВ «Київський економіко - правовий ліцей», ТОВ «Київський ліцей інформаційних технологій та бізнесу», ТОВ «Приватний ліцей «ЕКОТЕХ» та ТОВ «Фінансово-економічний ліцей «БАЗИС», до яких приймати на роботу в якості викладачів громадян України чоловічої статі призовного віку, щоб в подальшому забезпечити останнім відстрочку від мобілізації, шляхом їх бронювання. При цьому згідно наявної інформації фактично такі заклади середньої освіти не функціонують та не надають освітніх послуг, а створені виключно з метою створення умов для ухилення від військової служби та перешкоджання діяльності Збройних сил України.

Так, на виконання злочинного плану, директора вищевказаних закладів освіти, використовуючи своє службове становище, діючи умисно, з метою отримання неправомірної вигоди для себе, а також в інтересах третіх осіб, приймали на роботу викладачами осіб призовного віку з метою забезпечення останнім відстрочки від мобілізації за грошову винагороду в сумі приблизно 3 000 дол. США та 14 300 грн. щомісячно (у якості заробітної плати та для сплати обов`язкових платежів та зборів).

Крім того, встановлено, що ТОВ «КЛІТБ» працевлаштувало 43 особи, які отримують заробітну плату, за місцем реєстрації товариства, за адресою: м. Київ, провулок Новопечерський, 19/3, корпус - 3, офіс - 2, однак фактично ТОВ не орендує жодних офісних приміщень за вказаною адресою. ТОВ «КЕПЛ» код-45574841 працевлаштувало 39 осіб, які отримують заробітну плату, за місцем реєстрації товариства, за адресою: м. Київ, вул. Солом`янська, 3, офіс № 703, однак фактично ТОВ не орендує жодних офісних приміщень за вказаною адресою. ТОВ «Фінансово-економічний ліцей «БАЗИС», , та ТОВ «Приватний ліцей «ЕКОТЕХ» , орендують в ТОВ «БАСП «Діловий центр» юридичну адресою: м. Київ, вул. Січових Стрільців, 21, офіс - 501, при цьому фактично там не перебувають.

Відповідно до відомостей, які надійшли з ДСР НП України, що згідно інформації Державної податкової служби України встановлено, що на ТОВ «Київський економіко - правовий ліцей» код - 45574841 та ТОВ «Київський ліцей інформаційних технологій та бізнесу» код-45566390 в період січня 2024 року по липень 2025 року, значна кількість осіб чоловічої статі, які є громадянами України, під час дії військового стану на території України та враховуючи загальну мобілізацію на всій території України, отримували доходи від підприємства, які фактично не здійснюють свою діяльність.

За викладених вище обставин, 05.11.2025 на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_8 , старшим слідчим в ОВС СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_9 , проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час якого виявлено та вилучено наступне майно, що має значення речового доказу у кримінальному провадженні, а саме:

- ноутбук s/n LCNOLP00193949A;

- два блокноти.

05.11.2025 вищевказані виявлені та вилучені речі визнані речовими доказами в рамках кримінального провадження, про що винесено відповідну постанову.

Прокурор зазначає, що з метою забезпечення подальшого повного, всебічного та об`єктивного розслідування вказаного кримінального провадження, з`ясування об`єктивної істини по справі, а також проведення оглядів, призначення та проведення ряду криміналістичних експертиз за вилученими в ході обшуку речами та предметами, що вже визнані речовими доказами, а також допитів свідків та проведення інших слідчих та процесуальних дій, орган досудового розслідування та процесуальний керівник вважають за необхідне накласти арешт на вищевказані речові докази, вилучені в ході обшуку за вищевказаною адресою.

Метою арешту майна є збереження речових доказів.

На підставі зазначеного прокурор у клопотанні просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно - речовий доказ, що виявлений та вилучений слідчим СУ ГУНП у м.Києві ОСОБА_10 , в ході проведеного обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час якого виявлено та вилучено наступне майно, що має значення речового доказу у кримінальному провадженні, а саме:

- ноутбук s/n LCNOLP00193949A;

- два блокноти.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити.

Представник власника майна заперечив проти клопотання пославшись на його необґрунтованість. Зазначив, що вилучені речі не мають відношення до обставин кримінального провадження, правові підстави для арешту майна відсутні.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про його задоволення з таких підстав.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Правовою підставою арешту майна є положення ст. 170 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, що передбачено п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України. У цьому випадку за правилами ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У статті 98 КПК України визначені такі критерії щодо речових доказів: матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що відділом розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за №0000903 від 14.07.2025, за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 114-1 КК України.

05.11.2025 року, на підстави ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 08.10.2025 у справі № 752/18264/25, провадження № 1-кс/752/8450/25, проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено наступне майно: ноутбук s/n LCNOLP00193949A; два блокноти.

Постановою слідчого від 05.11.2025 вилучені під час обшуку речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000903 від 14.07.2025, що підтверджується матеріалами справи.

Матеріалами клопотання обґрунтовано, щозазначені речі містять чи можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, яке розслідується у даному кримінальному провадженні.

Таким чином, зазначене майно відповідає ознакам, зазначеним в ч.1 ст. 98 КПК України, і має значення речових доказів.

Слідчим суддею встановлено, що заявлена прокурором мета щодо збереження речових доказів, може бути досягнута шляхом застосування саме такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Щодо розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя враховує, що вказані критерії є оціночними поняттями та визначаються на розсуд слідчого судді.

Відповідно до статті 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом. Водночас, обмеження права власності має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є пропорційними меті (Beyeler проти Італії (Рішення Великої Палати від 5 січня 2000 року, заява № 33202/96, параграф 107). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи (серед інших, James та інші проти Сполученого Королівства (Рішення від 21 лютого 1986 року, заява № 8793/79, параграф 50).

Прокурором доведено, що вилучені 05.11.2025року під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , речі можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а застосування такого заходу забезпечення, як арешт майна, сприятиме досягненню мети щодо всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування та забезпечення збереження речових доказів.

Накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав, а носить тимчасовий характер застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження, тому відповідні обмеження є розумними і співмірними з огляду на завдання кримінального провадження.

Слідчий суддя дійшов висновку про достатність підстав вважати, що в разі не застосування запобіжного заходу у виді арешту майна, існують ризики приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна, яке має значення для досудового розслідування.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна слідчий суддя не встановив.

Отже, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, оскільки, завдяки цьому заходу забезпечення кримінального провадження може бути виконане завдання, для виконання якого прокурор звернувся із клопотанням.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 132, 170-173, 175, 309, 395, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно вилучене під час проведення 05.11.2025 обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- ноутбук s/n LCNOLP00193949A;

- два блокноти.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1