ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №766/2530/23

н/п 1-кп/766/315/25

04.11.2025 року Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю:

секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_5

під час відкритого судового засідання з розгляду кримінального провадження № 0000660 від 06.04.2023 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець міста Херсона, має повну середню загальну освіту, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 28.03.2023 року о 14:15 год., знаходячись біля подвір`я будинку АДРЕСА_3 , маючи злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, шляхом відчинення незачинених водійських дверей, незаконно проник до автомобіля OPEL ZAFIRA реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В подальшому, ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний умисел, достовірно усвідомлюючи, що його дії носять протиправний характер, передбачаючи при цьому суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою викрадення зник з місця вчинення кримінального правопорушення на викраденому автомобілі, тим самим незаконно, без згоди власника ОСОБА_6 , заволодів вищевказаним транспортним засобом та в подальшому використовував його у власних цілях, чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду відповідно на суму 265490 гривень.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вартість якого становить від ста до двохсот п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

В судовому засіданні 11.09.2023 року ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав частково, в тому визнає, що сів за кермо автомобіля без дозволу власника в не тверезому стані, але не уганяв автомобіль, бо був знайомий з потерпілим. Дав в судових засіданнях 22.09.2025 року та 03.11.2025 року такі пояснення. 28.03.2023 року він з 9-00 години ранку був у м. Снігурівка у тітки ОСОБА_7 , приїхав на її день народження, яке мало бути 30.03. Раніше він працював на ОСОБА_6 , той доручав йому керувати автомобілем Опель. 26.03.2023 року він за дорученням потерпілого їхав на його машині, щоб відігнати до його двору, та оскільки з`явився на дорозі ще транспортний засіб, для уникнення зіткнення з`їхав та попав в дерево. Після ДТП підходили військові, вважає, що відбулася ДТП з їх вини. Пояснив, що 26.03.2023 року він був в нетверезому стані. Після ДТП його бачив свідок ОСОБА_8 , він і покликам ОСОБА_9 . 27.03.2023 року до нього приходив ОСОБА_6 , але вони так і не домовились остаточно, як відшкодовувати шкоду після зіткнення, оскільки він за пів року був винен обвинуваченому заробітну плату. Вирішили, що восени будуть про це розмовляти. Крім того, стверджує, що машина потерпілого раніше попадала в ДТП та мала пошкодження. Зазначив, що телефону не має. Його затримали у м. Одеса, де він хотів отримати робот. Крім того вказав, що незгоден з обвинуваченням. Під час виступу в дебатах та проголошення останнього слова, вказав, що зробив те що не мав робити, просив дати умовний термін.

Суд констатує, що покази обвинуваченого мають суперечливий характер.

Незважаючи на часткове визнання винуватості винуватості, вина ОСОБА_4 підтверджена наступними доказами.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні 22.01.2024 року пояснив таке. Він є власником ОСОБА_10 , яка стояла під двором товарища ОСОБА_11 в с. Лиманець, вийшли потерпілий, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , її не було, пішли шукати, військові сказали, що його автомобіль в деревені стоїть розбита, повідомли, що ОСОБА_4 був за кермом. Одразу не звернувся до поліції, ходив до Годуна чотири дні, його не було, хотів мирно вирішити. Ця подія була давно, в минулому році весною. Автомобіль стояв заведений, бо акумулятор не заряджався. ОСОБА_4 автомобілем не користувався, а мотоцикл давав йому в якості допомоги, що щось відвезти. Всі знали, що машина належить потерпілому, оскільки така машина одна в цьому населеному пункті. Дозволу на користування автомобілем ОСОБА_4 не давав. Батько затягнув автомобіль трактором у двір, потім шукали ОСОБА_13 . Заяву в поліцію написала жінка, вона через чотири дня приїхала, побачила машину та повідомила поліції. Військові віддали ключі від авто та техпаспорт батьку потерпілого. В той день з ОСОБА_4 не вживав алкогольні напої, за день до події вживав з ним спиртні напої. Во дворі проводили огляд автомобіля. Внаслідок ДТП машина отримала пошкодження на доларів п`ятсот, віддав її військовим.

Потерпілий в подальшому подав заяву про проведення розгляду у його відсутності.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснила, що не була свідком заволодіння автомобілем.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засідання пояснив, що у 2023 році більш точну дату не пам`ятає, був у себе во дворі в АДРЕСА_4 , побачив, як чорна машина проїхала та врізалась, з неї виліз ОСОБА_4 та почав відходити від машини, хлопці військові їхали, зупинились, підійшли до нього, свідок пішов до них, ОСОБА_4 був в нетверезому стані сказав, що машину вкрав, військові забрали в нього ключі. В кармані ховав щось, забрали в нього документи, а вони на ім`я ОСОБА_9 . ОСОБА_4 сів назад в автомобіль на переднє сидіння, потім вийшов і пішов в центр. Крім ОСОБА_4 в машині нікого не було.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засідання пояснив таке. Сусіди сказали, що машина сина (потерпілого) стоїть машина сина врізалась в дерево, коло машини стояв ОСОБА_4 , спитав його де син, він каже не має і не знає де він. Пішов додому до сина, там його не було. Коли йшов назад, то ОСОБА_4 пішов по вулиці в іншу сторону, військові під`їхали, почали перевіряти документи, сказали необхідно машину убрати.

В судовому засіданні експерт ОСОБА_17 пояснив, що пам`ятає висновок в цій справі та підтверджує правильність висновків. Експертиза проводилась без огляду транспортного засобу відповідно до методики, оскільки було вказано про відсутність транспортного засобу.

Свідок ОСОБА_18 в судовому засідання пояснив таке. Проживає в с. Лиманець. Два роки назад десь у кінці березня у першій половині дня, свідок разом із ОСОБА_19 зайшли до ОСОБА_11 , там у дворі ще був ОСОБА_20 , спілкувались з ОСОБА_11 , вийшли, машини вже не було, машину ОСОБА_9 не глушив. Пішли шукати машину, ОСОБА_21 подзвонили та сказали, що автомобіль в центрі села розбитий стоїть об дерево, сказали, що ОСОБА_22 був за кермом. Після цього взагалі ОСОБА_13 не бачив. З потерпілим ходили до Годуна додому, шукали його, що по-людськи вирішити, но не знайшли його. Машина погана заводилась, тому потерпілий і залишив її заведеною. Не пам`ятає в той день дощу.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила наступне. ОСОБА_4 її рідний племінник. 28.03.2023 року ОСОБА_4 приїхав до неї в м. Снігурівка на день її народження зранку, може часів 9-00 було, був дощ, за два раніше, про що вона своїй родичці повідомила у Вайбері, є скріншот. Не задавала йому питання, бо він приїхав на день народження тітки. Він у неї був до 11.07.2023 року. Він допомагав по господарству, наймався до людей траву косить, її чоловіку також допомагав. 11.07.2023 року поїхав шукати роботу, бо не було нормального заробітку. Думала, що він після деоокупації приїде одразу, можливо він не знав, що її родина повернулась, телефону він не мав, не зв`язувався із нею до приїзду. Він приїхав без речей, тільки в чому, в чом був одягнений, мокрий весь був. Занесли ліжко, бо ще люди жили в неї, сваха.

Суд оцінює критично покази свідка ОСОБА_7 , яка є тіткою обвинуваченого, оскільки вони не узгоджуються з показами очевидців події.

Свідок ОСОБА_23 в судовому засіданні пояснила таке. Проживає у м. Снігурівка, ОСОБА_4 знає, він племінник її свахи ОСОБА_24 . Сваха розповідала, що щось з крадіжкою трапилось у ОСОБА_4 , це розповідала сваха через деякий час, свідок деякий час проживала у ОСОБА_24 , 28.03.2023 року пішла на роботу, подзвонила сваха десь в обід та повідомила, що приїхав родич, ввечері прийшла додому десь біля шостої години ввечері і побачила ОСОБА_4 , в той день був дощ. Після цього, він був довгий час там, допомагав з ремонтом будинку свідку.

Свідок ОСОБА_23 , інформацію про приїзд племінника ОСОБА_7 знає з її слів та побачила особисто ОСОБА_4 після 17-00 години 28.03.2023 року, таким чином обвинувачений мав достатньо часу прибути до ми. Снігурівки, після скоєння кримінального правопорушення 28.03.2023 року у с. Лиманець.

Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 31.07.2025 року, свідок ОСОБА_25 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . З протоколу допиту свідка ОСОБА_25 від 14.04.2023 року оголошеного в судовому засіданні, встановлено, що свідок дав такі пояснення. 28.03.2023 десь біля 14 години він разом з ОСОБА_26 прийшли до ОСОБА_27 , після чого вони вирішили поїхати на автомобілі ОСОБА_6 додому до свідка, щоб допомогти ремонтувати автомобіль. Приїхавши до подвір`я будинку АДРЕСА_3 ОСОБА_28 залишив автомобіль біля подвір 'я з ввімкненим двигуном оскільки акумуляторна батарея мала малий заряд. Тоді свідок попросив у ОСОБА_29 автомобіль щоб відвести банківську картку дружині, на що він дав згоду. Через хвилин 15 свідок повернувся додому та залишив автомобіль біля подвір`я з ввімкненим двигуном у відчиненому стані. Тоді через деякий час ОСОБА_28 вирішили їхати додому та коли вийшли на вулицю з подвір`я то ми побачили, що автомобіля на місці не має. Після чого вони втрьох пішли в центр села шукати автомобіль, де зустріли військових які їм розповіли, що автомобіль стоїть на вулиці Степова в деревині. Вони одразу прийшли на місце, де ОСОБА_30 , розповів, що він бачив як на автомобілі за кермом їхав ОСОБА_4 та під час руху не впоравшись з керуванням вдарився в дерево. Після він вийшов з автомобіля та по приїзду на місце військових втік з місця у невідомому напрямку.

Протоколом огляду місця події від 05.04.2023 з фототаблицями до нього оглянуто ділянку місцевості біля домоволодіння АДРЕСА_3 . Під час зазначеної слідчої дії по проїзній частині виявлено пошкодження стовбуру дерева на висоті 40-60 см.

Під час огляду місця події від 05.04.2023, проведеного за місцем проживання потерпілого, за адресою АДРЕСА_5 раніше викрадений у потерпілого автомобіль Opel Zafira р.н. НОМЕР_1 . Під час зазначеної слідчої дії було зафіксовано пошкодження передньої частини автомобіля, а також виявлено та вилучено змив із поверхні керма, змиви із внутрішньої поверхні лобового скла, кепка типу «Блайзер» з надписом «EVERLAST».

Протоколом огляду від 17.07.2023 оглянуто відеозапис, наданий свідком ОСОБА_31 під час допиту останнього. На відео оглянуто файл з назвою 28.03.2023 року, де зафіксовано зафіксовано чоловіка зовні схожого на ОСОБА_4 , який стоїть біля водійських дверей автомобіля Opel Zafira р.н. НОМЕР_1 , який здійснив наїзд на дерево.

Вартість автомобіля Opel Zafira р.н. НОМЕР_1 було встановлено за результатами судової транспортно-товарознавчої експертизи, за результатами якої було складено висновок експерта №СЕ-19/122-23/947-АВ від 04.05.2023.

За клопотанням захисника призначалась судом експертиза для визначення вартості автомобіля, яка не проведена внаслідок неможливості, у зв`язку із відсутність предмета дослідження.

Таким чином вартість транспортного засобу, вказана у вище зазначеному висновку експерта не спростована іншими доказами, сумнівів в експертизі не має, враховуючи відсутність транспортного засобу.

Відповідно до свідоцтва НОМЕР_2 про реєстрацію транспортного засобу, власником Opel Zafira р.н. НОМЕР_1 вказано ОСОБА_6 .

Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 17.04.2023 року, де ОСОБА_32 впізнав на фото № 2 ОСОБА_4 , який керував 28.03.2023 року автомобілем Опель під час ДТП. Відповідно до довідки на фото № 2 зображено ОСОБА_4 .

Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 05.05.2023 року, де ОСОБА_16 впізнав на фото № 1 ОСОБА_4 , який розбив 28.03.2023 року автомобіль його сина. Відповідно до довідки на фото № 1 зображено ОСОБА_4 .

Свідком ОСОБА_7 надіслано до суду копію переписки по застосунку, яку суд оцінює критично, оскільки не надано суду на огляд гаджет, в якому знаходиться переписка, з наданої сторінки неможливо встановити хто відправник, хто отримувач, час відправки повідомлення вказаний 12-59 год, дата 28.03.2023 року, як і неможливо переконатись, що даний доказ є таким, що нестворений штучно.

Оцінюючи зібрані по справі докази, суд вважає, що такі є належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність є достатньою для висновку про винуватість обвинувачуваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України з огляду на наступне.

Пленум Верховного Суду України в постанові № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (пункт 15) зазначив, що під незаконним заволодінням транспортним засобом слід розуміти умисне, протиправне вилучення його з будь-якою метою у власника або законного користувача всупереч їх волі (з місця стоянки чи під час руху) шляхом запуску двигуна, буксирування, завантажування на інший транспортний засіб, примусового відсторонення зазначених осіб від керування, примушування їх до початку чи продовження руху тощо. Заволодіння транспортним засобом повинно бути незаконним, мати протиправний характер.

Суб`єктивна сторона злочину виражається тільки в прямому умислі. Особа розуміє, що протиправно заволодіває транспортним засобом, усвідомлює суспільну небезпеку цього діяння і бажає так діяти. Заволодіння може відбуватися з будь-якою метою: для привласнення транспортного засобу, для доставки вантажу, для того, щоб доїхати до певного місця, або навіть покататися, тощо.

Змістом кримінально-правової заборони заволодіння транспортним засобом може бути як заволодіння ним з наміром ніколи не повертати його власникові (законному володільцю), так і з наміром використати його для проїзду у певний пункт або для прогулянки, а потім повернути власникові (законному володільцю) чи кинути на дорозі.

Суб`єктом злочину є особа, яка не має права на користування транспортним засобом, щодо якого здійснюється незаконне заволодіння.

З пояснень потерпілого встановлено, що дозволу ОСОБА_4 на керування транспортним засобом Opel Zafira р.н. НОМЕР_1 він не давав.

Щодо інформації з Херсонського обласного центру з гідрометеорології від 12.10.2025 року про погодні умови 28.03.2023 року: "Погодні умови 28 березня 2023 року за даними спостережень метеорологічній станції (М-ІІ) Велика Олександрівка, дані якої репрезентативні для Бериславського району Херсонської області, були наступними. Погоду 28 березня 2023 року обумовлював теплий сектор циклону. Хмарно. Зливовий дощ. Кількість опадів склала 9,3 мм. Вітер був південного напрямку 6 м/с, з максимальним поривом 14 м/с. Максимальна температура повітря підвищувалась до 11,3° тепла, мінімальна температура повітря знижувалась до 3,5° тепла. Середня відносна вологість повітря 84%. Метеорологічна дальність видимості 10 км. 28 березня 2023 року спостерігалися такі атмосферні явища: з 06.32 годин до 06.45 годин - зливовий дощ; з 07.05 годин до 12.15 годин - зливовий дощ; з 12.50 годин до 13.35 годин - зливовий дощ.", суд зазначає, що вона не спростовує вини обвинуваченого у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення, крім того не містить відомостей про погодні умови кокретно в с. Лиманець та в м. Снігурвка.

При цьому пояснення потерпілого та свідків сторони обвинувачення співпадають як між собою, так і з обставинами наведеними в обвинувальному акті та узгоджуються з іншими доказами дослідженими в судовому засіданні.

Разом з тим, пояснення обвинуваченого були суперечливими та не узгоджувалися між собою, що викликає у суду обґрунтовані сумніви в їх правдивості та розцінюється як намагання уникнути відповідальності за скоєний злочин.

Щодо тверджень захисника про необхідність перекваліфікації дій ОСОБА_4 на ч. 1 ст. 289 КК України, суд вказує, що кваліфікуючою ознакою є в даному випадку загальна вартість автомобіля на час скоєння кримінального правопорушення, а не вартість ремонтних робіт, яку озвучив потерпілий, після повернення йому транспортного засобу, тому підстав для перекваліфікації діяння не має.

Відповідно до довідки про витрати на проведення експертизи від 04.05.2023 року № СЕ-19/122-23/947-АВ становить 1434,00 грн.

Відповідно до ухвали слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 15.07.2023 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням в якості альтернативного запобіжного заходу заставу, затримано ОСОБА_4 15.07.2023 року.

При обранні виду та розміру покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, які за законом віднесені до категорії тяжких злочинів (ч. 2 ст. 289 КК України), особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують покарання передбачені ст. 66 КК України - не встановлені; обставини, які обтяжують покарання, передбачені ст. 67 КК України - не встановлені.

Надані стороною обвинувачення докази узгоджуються між собою, є належними, допустимими та достатніми, стороною захисту не спростовані в установленому законом порядку та не викликають у суду будь-яких сумнівів.

При цьому суд керується не тільки національним законодавством, а й положеннями практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини в рішенні Кобець проти України п.43 зазначає, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. вищенаведене рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

При вирішенні питання про допустимість та належність досліджених доказів суд враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за цим правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані ним докази (параграф 34 рішення у справі «Тейскера де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998, параграф 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя (статті 5, 8 Конвенції) тощо.

Судом також врахована позиція ЄСПЛ, викладена у рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків».

Дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю поза розумним сумнівом.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, у вигляді позбавлення волі, в межах санкції ч. 2 ст. 289 КК України, оскільки його виправлення неможливе без ізоляції від суспільства, без призначення додаткового покарання у вигляді конфіскації майна.

Підстави для застосування положень ст.ст.69, 75 КК України щодо обвинуваченого не встановлено.

Цивільний позов у справі не пред`явлений.

Відповідно до ст. 124 КПК України з обвинувачених на користь держави підлягають стягненню процесуальні витрати.

Відповідно до ст. 100 КПК України підлягає вирішенню питання пов`язані із речовими доказами.

Керуючись ст. ст. 124, 373-376, 382 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 рахувати з дня набрання вироком законної сили.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у строк покарання строк його попереднього ув`язнення з 15.07.2023 року до дня набрання цим вироком законної сили, виходячи з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили - залишити без змін.

Диск зберігати в матеріалах справи.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави витрати на залучення експертів в розмірі 1434 грн. 00 коп.

Автомобіль Opel Zafira р.н. НОМЕР_1 . вважати повернутим власнику.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 (тридцяти) днів з дня проголошення до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області з урахуванням обмежень, визначених ч. 1 ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження протягом строку апеляційного оскарження мають право заявити клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

СуддяОСОБА_1