Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/5587/25
У Х В А Л А

12.12.2025 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у складі: головуючий суддя ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора Виноградівського відділу Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , законного представника ОСОБА_6 , особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у кримінальному провадженні № 0000559 клопотання прокурора Виноградівського відділу Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування примусових заходів медичного характеру щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого,

за ознаками вчинення ним суспільно-небезпечних діянь, передбачених ч.2 ст.15-ч.1 ст.152, ч.2 ст.162, ч.1 ст.129 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

11 вересня 2025 року близько 16 години 20 хвилин ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , з метою зґвалтування, шляхом вільного доступу, через незачинені на замок двері, проник до будинку АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тримаючи в руках кухонний ніж, скориставшись відсутністю сторонніх людей та інших осіб, які б могли викрити його дії, з метою задоволення своєї статевої пристрасті, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та їх наслідки, свідомо бажаючи їх настання, умисно, протиправно, підійшовши впритул до ОСОБА_4 , яка в той час відпочивала в спальній кімнаті на своєму ліжку, розстібнув свої штани, оголивши статевий орган, тримаючи в руці кухонний ніж, та застосовуючи силу порвав труси ОСОБА_4 , намагаючись вступити з нею в статевий акт проти її волі, але ОСОБА_7 свій умисел довести до кінця не зміг, що не залежало від його волі, оскільки потерпіла чинила опір та кричала, після чого вирвалася від ОСОБА_7 та втекла. В цей час, ОСОБА_8 побоюючись можливого викриття сторонніми особами, залишив місце події. Отже, ОСОБА_7 вчиняв дії сексуального характеру, однак ОСОБА_4 стала чинити активний супротив, чим зупинила незаконні дії ОСОБА_7 . Таким чином, ОСОБА_7 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

Крім цього, ОСОБА_7 , 11 вересня 2025 року близько 16 години 18 хвилин, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та суспільну - небезпечність, маючи умисел на незаконне проникнення до іншого володіння особи, діючи умисно, всупереч вимогам ст.30 Конституції України, не маючи визначених законом підстав та відповідного дозволу власниці ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , через незачинені на замок двері, проник до її будинку АДРЕСА_2 , тримаючи в руках кухонний ніж, погрожуючи їй застосуванням насильства з метою зґвалтування останньої, чим самим порушив особисті права ОСОБА_4 на недоторканість житла.

Також, 11 вересня 2025 року близько 16 години 20 хвилин ОСОБА_7 , перебуваючи в спальній кімнаті будинку АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, тримаючи в руках кухонний ніж почав демонстративно розмахувати ним, та погрожувати вбивством гр. ОСОБА_4 , з метою зґвалтування останньої, які остання сприйняла за реальні дії, тому почала чинити опір, кричати та в подальшому вдалася до втечі.

Діяння ОСОБА_7 кваліфікуються як закінчений замах на зґвалтування, тобто вчиненні дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи, - суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 2 ст. 15 - ч. 1 ст. 152 КК України; як незаконне проникнення до житла особи, вчинене з погрозою застосування насильства - суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 2 ст. 162 КК України; як погроза вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози - суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст. 129 КК України.

Прокурор у судовому засіданні подане клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_7 підтримав та просив задовольнити. Заявив клопотання про зміну запобіжного заходу у виді передання на піклування батьку на поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.

У судовому засіданні ОСОБА_7 , у присутності законного представника та захисника, зазначив, що вину не визнає, пояснив, що в той день він знайшов у своєї матері гроші і пішов шукати випивку. Повернувся додому, взяв кухонний ніж, та моток скотчу, щоб зв`язати свою сусідку ОСОБА_9 , і вступити з нею у статевий акт. Коли прийшов до неї додому, він вийняв ніж, направив ніж на неї та запропонував їй роздягтися і вступити з ним у статевий акт. Після її відмови він відклав ніж, присів біля неї, підняв халат рукою і розірвав її нижню білизну. Вона попросила його сходити та принести води, він погодився, а коли вийшов до кухні, побачив, що потерпіла втекла. ОСОБА_7 стверджує, що під час втечі вона вдалася до «відьомських хитрощів»: тимчасово зникала, ворожила, та ін. Додатково зазначив, що ОСОБА_4 сама пропонувала йому роздягтися та показати статевий орган. В судовому засіданні ОСОБА_7 погрожував застосувати насильство стосовно прокурора, потерпілої і до самого себе.

Захисник проти застосування до ОСОБА_7 примусових заходів медичного характеру не заперечував. Стосовно зміни запобіжного заходу залишив вирішення цього питання на розсуд суду.

Законний представник зазначив, що його син із 2014 року перебуває на лікуванні у лікаря психіатра, неодноразово поміщався на стаціонарне лікування до спеціального закладу в м.Берегове, в нього постійна зміна настроїв та думок. Його син може застосувати насильство щодо інших осіб, а він, як батько, не в силі запобігти його суспільно небезпечній поведінці.

Потерпіла в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_10 знає з дитинства, вони є сусідами. Він неодноразово приходив до неї додому з проханням дати їжу, але вона в двір його ніколи не пускала. В той день, 11.09.2025, ОСОБА_4 чекала онука зі школи, тому не закрила хвіртку на замок, а прилягла в будинку відпочити. Вона почула, що хтось зайшов до будинку і подумала, що це її онук. Потім до кімнати зайшов ОСОБА_11 , підійшов до неї ближче і вийняв з кишені кухонний ніж. Потерпіла злякалася і спитала, що він хоче. ОСОБА_7 , направивши ніж на неї, запропонував їй вступити в статевий акт. В той момент ОСОБА_4 сприйняла це як реальну загрозу для свого життя і дуже злякалася. Вона відмовила ОСОБА_7 , а він поклав ніж та декілька разів вдарив її по обличчю. Після цього присів до неї на диван, засунув руку під халат та почав стягувати труси, які розірвалися. Потерпіла почала чинити опір та відштовхувати його, впала на підлогу, а ОСОБА_7 почав її піднімати. Потім вона почала пояснювати йому, що стара і хвора і не може вступити з ним у статевий акт. Тоді він запропонував їй анальний секс. ОСОБА_4 йому відмовила та попросила принести їй води. Коли він вийшов на кухню вона втекла до сусідів та викликала поліцію. Потерпіла підтримала клопотання прокурора.

Вивчивши доводи клопотання, дослідивши докази, зібрані органом досудового розслідування, допитавши потерпілу та ОСОБА_7 , заслухавши захисника та законного представника, прокурора, суд констатує, що вчинення ОСОБА_7 суспільно-небезпечних діянь, передбачених ч. 2 ст. 15 - ч. 1 ст. 152, ч. 2 ст. 162, ч. 1 ст. 129 КК України підтверджується такими доказами:

Рапорт від 11.09.2025 (а.п.11), за змістом якого на службу 102 надійшов телефонний дзвінок із повідомленням про те, що невідомий чоловік проник у будинок його сусідки Купина та погрожував ножем;

Протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 11.09.2025 (а.п.12-13), за змістом якого ОСОБА_4 подала заяву про те, що 11.09.2025 близько 16-20 год ОСОБА_7 проник до її будинку АДРЕСА_2 , де вона проживає, та за допомогою сили та ножа примушував її вступити з нею у статевий зв`язок.

Протокол огляду місця події з фототаблицею від 11.09.2025 (а.п.15-27, Т.1), за яким проведено огляд дворогосподарства АДРЕСА_2 , де виявлено кухонний ніж з емальованим білим руків`ям, мобільний телефон марки ТЕСNO, та жіночі труси чорного кольору з ознаками пошкодження, які були вилучені та поміщені до спецпакетів;

Протокол впізнання особи за фотознімками від 13.09.2025 (а.п.170-174 Т.1), за яким потерпіла ОСОБА_4 , у особі під номером 3, впізнала ОСОБА_7 ;

Висновок експерта №86 від 19.09.2025 (а.п.230-232 Т.1), за яким у потерпілої ОСОБА_4 виявлено тілесні ушкодження у виді одного синця на шкірних покривах лівої скулової ділянки на фоні якого одне садно, одного синця на шкірних покривах шиї зліва, двох синців на шкірних покривах внутрішньої поверхні середньої третини лівого плеча, одного синця на шкірних покривах внутрішньої поверхні верхньої третини правої гомілки та одного синця на шкірних покривах внутрішньої поверхні середньої третини лівого стегна; забою третього пальця лівої кисті. Дані тілесні ушкодження виникли від ударно-травмуючих дій предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, які мали властивість тупого твердого предмету по ударному механізму спричинення та механізму здавлення, де місцями прикладення сили являлися місця розташування ушкоджень, за своїм характером вкладаються у дату вчинення кримінального правопорушення 11.09.2025 та могли виникнути при обставинах, вказаних потерпілою (опір під час спроби зґвалтування). Виникнення ушкоджень при вільному або прискореному падінні з висоти власного зросту малоймовірні;

Протокол огляду предмету (а.п.238-246 Т.1) від 16.09.2025, за яким переглянуто відеозапис з камери зовнішнього відео нагляду магазину FAZA, на якому видно, як особа чоловічої статі у спортивному костюмі з каптуром йде вулицею і в якому потерпіла впізнала ОСОБА_10 за одягом;

Висновок експерта (а.п.18-22, Т.2). Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 404 від 09.10.2025, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявляє ознаки хронічного стійкого психічного розладу у формі «Шизофренії параноїдної форми, безперервний тип перебігу». Психічне захворювання позбавляло ОСОБА_7 в період часу, який відноситься до інкримінованого йому діяння, здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними та позбавляє можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними у теперішній час. ОСОБА_7 потребує застосування примусових заходів медичного характеру - госпіталізації до психіатричного закладу з суворим наглядом.

Оцінивши досліджені в ході судового розгляду клопотання докази, суд визнав їх належними, допустимими та достовірними, а сукупність зібраних доказів - достатніми, а тому суд дійшов висновку, що вчинення ОСОБА_7 суспільно-небезпечних діянь, передбачених ч. 2 ст. 1.5 - ч. 1 ст. 152, ч. 2 ст. 162, ч. 1 ст. 129 КК України, доведено поза розумним сумнівом.

Встановлені судом у кримінальному провадженні обставини свідчать про вчинення ОСОБА_7 суспільно небезпечних діянь, за які передбачено настання кримінальної відповідальності. А саме, закінчений замах на зґвалтування, тобто вчиненні дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи, - суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 2 ст. 15 - ч. 1 ст. 152 КК України; незаконне проникнення до житла особи, вчинене з погрозою застосування насильства - суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 2 ст. 162 КК України; погроза вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози - суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст. 129 КК України.

Доведено, що ОСОБА_7 вчинив ці суспільно небезпечні діяння у стані неосудності. Встановлено, що ОСОБА_7 є суспільно небезпечним.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку, встановлених Кримінальним, Кримінальним процесуальним кодексами України, цим Законом та іншими законами.

Відповідно до ч. 2 ст.19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

За змістом ст.93 КК України, примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння, які вчинили у стані обмеженої осудності кримінальні правопорушення, які вчинили кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіли на психічну хворобу до постановлення вироку або під час відбування покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом; госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом; госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Відповідно до ч. 5 ст. 94 КК України, госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, пов`язане з посяганням на життя інших осіб, а також щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння становить особливу небезпеку для суспільства і потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги та лікування в умовах суворого нагляду.

Згідно із п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03 червня 2005 року №7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів - психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів, а примусове лікування щодо осіб, які вчинили злочини та страждають на хворобу, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб (ст.96 КК України) - висновку судово-медичної експертизи.

За результатами судового розгляду суд дійшов висновку, що клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом стосовно ОСОБА_7 підлягає задоволенню, оскільки його обґрунтованість повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні та дослідженими у судовому засіданні доказами.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 404 від 09.10.2025, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявляє ознаки хронічного стійкого психічного розладу у формі «Шизофренії параноїдної форми, безперервний тип перебігу».

Психічне захворювання позбавляло ОСОБА_7 в період часу, який відноситься до інкримінованого йому діяння, здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними та позбавляє можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними у теперішній час.

ОСОБА_7 потребує застосування примусових заходів медичного характеру - госпіталізації до психіатричного закладу з суворим наглядом.

Як встановлено з матеріалів, що характеризують особу ОСОБА_7 (а.п.48 - 52), він за місцем проживання характеризується посередньо, проживає разом із батьками, неодружений, є особою із інвалідністю 2 групи, неконфліктний, але схильний до нав`язливих думок; перебуває під наглядом лікаря психіатра, є особою, стосовно якої вже було застосовано примусові заходи медичного характеру за вчинення аналогічного суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.2 ст.156 КК України, застосування заходів було припинено на підставі Ухвали Виноградівського районного суду Закарпатської області від 14.02.2025 (а.п.71-73).

На час розгляду клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру, відсутні правові підстави для закриття кримінального провадження, відповідно до ч. 5 ст. 513 КПК України. Згідно з вимогами діючого законодавства закриття кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру можливе лише у випадках, передбачених частинами 4 і 5 ст. 513 КПК України - у разі, якщо особа видужала, або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба у застосуванні цих заходів.

Ураховуючи наведене в сукупності, суд дійшов висновку про необхідність застосувати до ОСОБА_7 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.

ОСОБА_7 був затриманий на підставі ст.208 КПК України 11.09.2025 (а.п.74-76). Ухвалою слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 12.09.2025 у справі №299/4573/25 (а.п.162-165 Т.1) йому обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 07.11.2025 ОСОБА_12 відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді передання ОСОБА_7 на піклування батькові ОСОБА_6 , з обов`язковим здійсненням лікарського нагляду.

Прокурор заявив клопотання про зміну застосованого запобіжного заходу на інший: поміщення особи до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку. Клопотання обґрунтовано тим, що існують передбачені ст.177 КПК України ризики: ОСОБА_7 в силу свого психічного захворювання, може продовжити вчиняти суспільно небезпечні діяння, ухилитися від застосованих заходів, тому з метою запобігання повторному вчиненню ним суспільно небезпечних діянь, ухиленню від застосованих заходів запобіжний захід необхідно змінити.

Захисник та законний представник не заперечили проти зміни запобіжного заходу на більш суворий. Законний представник пояснив, що є особою похилого віку та не в змозі забезпечити запобігання суспільно-небезпечній поведінці свого сина, який страждає на психічну хворобу.

Заслухавши доводи клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу, з`ясувавши думку законного представника, захисника та самого ОСОБА_7 , суд вирішив клопотання задовольнити: запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_7 у виді передачі під нагляд , - слід змінити. Суду є очевидною наявність високих ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, враховуючи ту обставину, що батько ОСОБА_7 ОСОБА_6 , визнав, що не в змозі запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України, а сам ОСОБА_11 в судовому засіданні погрожував застосувати насильство до прокурора, потерпілої та самого себе. Встановлені обставини доводять недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України. Так, відповідно до п.2 ч.1 ст.508 КПК України до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, може бути застосований судом запобіжний захід у виді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.

У відповідності до вимог ст.174 КПК України, арешт, накладений Ухвалою слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 15.09.2025 у справі №299/4573/25 (а.п.148-149, Т.1), на речовий доказ жіночі труси чорного кольору, слід скасувати.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Суд встановив такі процесуальні витрати на загальну суму 5247,91 грн:

на проведення судової молекулярно-генетичної експертизи згідно довідки (висновок експерта від 10.10.2025 № СЕ-19/107-25/11688-БД) - 1675,92 гривні (тисячу шістсот сімдесят п`ять гривень дев`яносто дві копійки);

на проведення судової молекулярно-генетичної експертизи згідно довідки (висновок експерта від 09.10.2025 № СЕ-19/107-25/11687-БД) - 1675,92 гривні (тисячу шістсот сімдесят п`ять гривень дев`яносто дві копійки);

на проведення судової молекулярно-генетичної експертизи згідно довідки (висновок експерта від 10.10.2025№ СЕ-19/107-25/11684-БД) - 1896,07 гривні (тисячу вісімсот дев`яносто шість гривень сім копійок).

Згідно ч.2 ст.124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта лише у разі ухвалення обвинувального вироку.

Тому процесуальні витрати на проведення судових експертиз слід віднести на рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 19, 92-94 КК України, ст.ст. 100, 124, 205, 503, 508, 512, 513 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом, а саме, до Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України», що за адресою 49006, Дніпропетровська область м. Дніпро, вул. Надії Алексеєнко, 84.

Запобіжний захід, застосований Ухвалою слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 07.11.2025 у справі №299/457325 у виді передання на піклування батьку з обов`язковим лікарським наглядом, - змінити.

Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку: до Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України», що за адресою 49006, Дніпропетровська область м. Дніпро, вул. Надії Алексеєнко, 84.

Ухвала в частині застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення та діє шістдесят днів - до 09.02.2026 - , але не довше ніж до набрання Ухвалою про застосування примусових заходів медичного характеру законної сили.

Виконання ухвали про застосування запобіжного заходу доручити працівникам Відділення поліції №1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області.

Процесуальні витрати на залучення експертів у загальному розмірі 5247,91 грн (п`ять тисяч сорок сім гривень 91 коп) - віднести на рахунок держави.

Арешт, накладений Ухвалою слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 15.09.2025 у справі №299/4573/25 (а.п.148-149, Т.1), на речовий доказ жіночі труси чорного кольору, скасувати.

Речові докази (а.п.95-96, 233-237 Т.1): -

- DVD-R диск марки «Alerus», на якому наявний відеозапис за 11.09.2025 з камери відеоспостереження магазину «Faza», який знаходиться за адресою: м. Виноградів, вул. Івана Франка, 143 А, - зберігати у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання;

- кухонний ніж, що зберігається в кімнаті зберігання речових доказів ВП №1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області (а.п.218 Т.1), - знищити;

- мобільний телефон марки «TEHNO», фіолетового кольору, що зберігається в кімнаті зберігання речових доказів ВП № 1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області повернути законному володільцю.

- жіночі труси чорного кольору, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів ВП № 1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області знищити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано, та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через суд, який постановив ухвалу, протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий ОСОБА_1