Справа № 738/2136/25 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/157/26
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 січня 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

З участю учасників судового провадження:

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

засудженого - ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові в порядку дистанційного судового провадження в режимі відеоконференції матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 04 листопада 2025 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні подання Державної установи «Менська виправна колонія (№ 91)» про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, пробаційним наглядом, засудженому ОСОБА_8 .

Відмовляючи у задоволенні клопотання, суд мотивував своє рішення тим, що процес виправлення та перевиховання засудженого має бути стабільним та послідовним, ту обставину, що пробаційний нагляд, є найбільш м`яким покаранням, визначеним Кримінальним кодексом України у порівнянні з покараннями у виді позбавлення волі чи обмеження волі, беручи до уваги тяжкість вчиненого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, свідомого ухилення від виконання вироку суду протягом більше десяти років, а тому заміна засудженому ОСОБА_8 найбільш тяжкого виду покарання - позбавлення волі на пробаційний нагляд, за вчинення ним вищевказаного кримінального правопорушення не відповідатиме меті покарання, передбаченій у статті 50 КК - виправленню засуджених, запобіганню вчинення ними та іншими особами нових злочинів, а отже є передчасною.

Не погодившись із таким рішенням, захисник - адвокат ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу в інтересах засудженого ОСОБА_8 , в якій просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою задовольнити подання Державної установи «Менська виправна колонія (№91)» про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, пробаційним наглядом. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що засуджений відбув ? частину призначеного покарання, обмежень щодо застосування ст. 82 КК України до осіб, які відбувають покарання за вчинення кримінального правопорушення за яке відбуває покарання ОСОБА_9 не передбачено, замінювати невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі на покарання у виді пробаційного нагляду не заборонено, за місцем відбування покарання характеризується виключно з позитивної сторони, стягнень не мав, має заохочення, працює, до роботи ставиться відповідально, поставлені завдання виконує сумлінно Зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги той факт, що з поданням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким звернувся не сам засуджений, а орган який відає виконанням покарання, дійшовши висновків, що з урахуванням того, що засуджений ОСОБА_8 відбув половину призначеного йому строку та став на шлях виправлення, наявні підстави для звернення з зазначеним поданням до суду. Також, звертає увагу, що згідно поданої заяви засуджений вину у вчиненому правопорушенні визнав повністю.

Заслухавши доповідача, пояснення захисника-адвоката та її підзахисного, які просили задовольнити подану апеляційну скаргу, думку прокурора, який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступного.

Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч. ч. 1 та 3 ст. 82 КК України невідбута частина покарання у виді обмеження, позбавлення волі або покарання у виді довічного позбавлення волі можуть бути замінені судом більш м`яким покаранням, строк якого обчислюється з дня заміни невідбутої частини покарання або покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Згідно роз`яснень п. 2 Постанови № 2 від 26 квітня 2002 року Пленуму Верховного Суду України "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким того, що засуджений став на шлях виправлення (ч. 3ст. 82 КК).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

Необхідною умовою застосування положень статті 82 КК України є те, що засуджений став на шлях виправлення, про що, зокрема, може свідчити дотримання засудженим правил внутрішнього розпорядку, беззаперечне виконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутність порушень дисципліни, зайняття трудовою діяльністю, добросовісне відношення до трудових обов`язків.

При цьому, висновок суду повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про поведінку засудженого і ставлення його до праці за весь час відбування покарання.

Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків у період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до засудженого більш м`якого виду покарання.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, суд першої інстанції дійшов висновку, що засуджений ОСОБА_8 хоча і намагається дотримуватися умов відбування покарання, однак не довів своє виправлення в обсязі, достатньому для застосування положень ст. 82 КК України. З цими висновками апеляційний суд не погоджується, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 25 березня 2011 року, ОСОБА_8 засуджений за частиною другою статті 365 КК України до шести років позбавлення волі із позбавленням права обіймати певні посади чи займатися повною діяльністю в правоохоронних органах строком на три роки. На підставі статті 54 КК України застосовано додаткове покарання у виді позбавлення спеціального звання - старшого лейтенанта міліції. Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишений попередній - підписку про невиїзд. Строк відбуття покарання рахується з моменту приведення вироку до виконання.

Згідно із розпорядженням про виконання вироку, що набрав законної сили, вирок Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 25 березня 2011 року набрав законної сили 31 травня 2011 року.

Згідно із постановою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 16 березня 2012 року, оголошений розшук засудженого ОСОБА_8 для виконання вироку Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 25 березня 2011 року.

Згідно із протоколом затримання від 06 вересня 2022 року, ОСОБА_8 затриманий 06 вересня 2022 року о 12 годині 54 хвилини.

Строк відбування покарання обчислюється з 06 вересня 2022 року.

Отже, на час розгляду клопотання засуджений ОСОБА_8 відбув більше 1/2 частини призначеного судом покарання.

Згідно з висновком щодо ступеня виправлення засудженого, ОСОБА_8 отримав 76 бали, що свідчить про те, що він став на шлях виправлення (довів своє виправлення) та може бути представлений до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким або умовно-дострокового звільнення.

Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п. 17 постанови від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», судам необхідно приділяти увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Відповідно до ч.1ст.6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

За період відбування покарання ОСОБА_8 дійсно зарекомендував себе з позитивного боку, має заохочення, дотримується норм, що визначають порядок та умови відбування покарання, розпорядок дня установи виконує, до дисциплінарної відповідальності не притягався, на профілактичних обліках не перебуває, стягнень не має; з 13 вересня 2023 року працевлаштований згідно із договорами ЦПХ робітником швейної дільниці установи. З 23 травня 2023 року до 26 червня 2023 року виконував обов`язки старшого днювального відділення СПС № 6, до обов`язків відносився задовільно. З 26 вересня 2023 року до 20 травня 2024 року виконував обов`язки будівельника при установі, до роботи відносився добре. З 10 травня 2024 року до 31 жовтня 2024 року виконував обов`язки старшого днювального відділення СПС № 1, до роботи відносився задовільно.

Згідно із Довідкою № 20/ЗС-25 від 06 жовтня 2025 року, виданою планово-виробничим відділом Державного підприємства «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№ 91)», ОСОБА_8 залучався до суспільно корисної праці на підприємстві згідно договорів ЦПХ: № 341 від 05 травня 2023 року (діяв до 31 грудня 2023 року); № 2/Ц0 від 02 січня 2024 року (діяв до 01 травня 2024 року); № 75/Ц від 01 липня 2024 року (діяв до 31 серпня 2024 року); № 108/Ц від 01 вересня 2024 року (діяв до 31 березня 2025 року); № 25/Ц від 01 квітня 2025 року (діяв до 30 червня 2025 року); № 65/Ц від 01 липня 2025 року (діяв до 31 жовтня 2025 року). До роботи ставиться відповідально, поставлені завдання виконує сумлінно, відвідує робоче місце на швейній дільниці регулярно.

Наведені обставини свідчать про наявність у поведінці засудженого позитивних тенденцій.

Також, поза увагою суду першої інстанції залишилось ставлення засудженого до вчиненого правопорушення, оскільки, як слідує з характеристики на засудженого, ОСОБА_8 , згідно поданої ним заяви вину у вчиненому правопорушенні визнав повністю.

Враховуючи, що завданням пробації є здійснення нагляду за засудженими, зокрема, тими, які засуджені до покарання у виді позбавлення волі або позбавлення волі на певний строк, яким замінено покарання у виді пробаційного нагляду, а тому, на переконання суду апеляційної інстанції, з урахуванням того, що засуджений став на шлях виправлення, про що свідчать його позитивні зміни, ОСОБА_8 необхідно замінити невідбуту частину покарання більш м`яким, що відповідає вимогам ст. 82 КК України.

При цьому колегія суддів зауважує, що хоча ОСОБА_8 і був засуджений за злочин, який відноситься до тяжких, проте, положення ст. 82 КК України не містять такої заборони, а містять прив`язку лише до виду покарання та позитивних змін, які вказують про те, що засуджений став на шлях виправлення.

Отже, колегія суддів врахувавши, що засудженим відбуто 1/2 призначеного строку покарання, характеристики ОСОБА_8 , відсутність притягнень до відповідальності та наявність заохочень, його працевлаштування, і це є тими критеріями, які свідчать, що процес виправлення засудженого досяг тієї стадії, на якій відбування останнім призначеного покарання перестає бути необхідним, вважає, що подальше його виправлення можливе в умовах відбування більш м`якого виду покарання, а саме, пробаційного нагляду.

Відповідно до ч. 1ст. 59-1 КК України, покарання у виді пробаційного нагляду полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства.

Згідно з приписами ч.2 вказаної статті суд покладає на засудженого до пробаційного нагляду такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Тому оскаржувана ухвала підлягає до скасування у зв`язку із невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження з ухваленням нового рішення про заміну ОСОБА_9 невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді пробаційного нагляду з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.59-1 КК України.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 419, 537-539 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 - задовольнити.

Ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 04 листопада 2025 року, якою відмовлено у задоволенні відмовлено у задоволенні подання Державної установи «Менська виправна колонія (№91)» про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, пробаційним наглядом, засудженому ОСОБА_8 - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою задовольнити подання Державної установи «Менська виправна колонія (№ 91)» про заміну засудженому ОСОБА_8 невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 25 березня 2011 року, більш м`яким, пробаційним наглядом на невідбутий строк.

На підставі ч.2 ст.59-1 КК України покласти на засудженого ОСОБА_8 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_8 у виді пробаційного нагляду рахувати з дня постановки на облік органом з питань пробації.

Ухвала набуває законної сили після її проголошення й касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4