Справа № 629/5614/21
провадження № 1-кп/632/12/25

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2025 року місто Златопіль

Златопільський міськрайонний суд Харківської області у складі колегії суддів: головуючого ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , захисників ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , представника потерпілого ОСОБА_17 - адвоката ОСОБА_18 , розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду у режимі відеоконференції кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 2, ч. 4 ст. 189 КК України, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, ОСОБА_10 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Златопільського міськрайонного суду Харківської області перебуває вказане вище кримінальне провадження.

Ухвалою Златопільського міськрайонного суду Харківської області від 21 липня 2025 року щодо обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_11 був продовжений запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту по 21 вересня 2025 року.

Окрім того, ухвалою Златопільського міськрайонного суду Харківської області від 21 липня 2025 року щодо обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 був продовжений запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло у певний період доби по 21 вересня 2025 року.

Статтею 331 КПК України визначено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наявності клопотання суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

19 вересня 2025 року прокурор подав до суду клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, застосованого щодо обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , кожного окремо, та у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло у певний період доби щодо обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , з покладанням на обвинувачених ряду обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

В обґрунтування клопотань прокурор зазначив, що ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України особливо тяжкого злочину, за який передбачене максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Обвинувачення, висунуті вказаним особам, є обґрунтованими.

Також прокурор зазначив, що кримінальні правопорушення, у яких обвинувачуються ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , були вчинені ними у складі організованої групи, з погрозою насильства над потерпілим та його близькими родичами, пошкодження майна потерпілого та його близьких родичів, що перебуває в їхньому віданні.

Крім того, прокурор вказав, що підставою для продовження цього запобіжного заходу відносно обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , з урахуванням даних про особу кожного із них, є наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України переховування від суду; незаконного впливу на потерпілого та свідків; вчинення іншого кримінального правопорушення, які ґрунтуються на тому, що обвинувачені, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке може бути їм призначене у разі визнання їх винуватими, з метою уникнення кримінальної відповідальності можуть переховуватися як на території України, так і за її межами; впливати на потерпілого, спонукаючи його до зміни наданих суду показань, та свідків, які не допитані судом; вчинити інше кримінальне правопорушення з огляду на обставини та характер вчинених кримінальних протиправних дій, у яких вони обвинувачуються.

До того ж як ОСОБА_11 , так і ОСОБА_12 під час досудового розслідування перебували у розшуку, останній навіть у міжнародному та був екстрадований на територію України.

На думку прокурора, продовження щодо ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , кожного окремо, такого запобіжного заходу із відповідними умовами, та покладанням на обвинувачених додаткових обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, забезпечить належну процесуальну поведінку цих осіб та запобігання зазначеним вище ризикам.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з наведених у них підстав та просив їх задовольнити, оскільки вважає мету і підстави продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо кожного із обвинувачених законними і обґрунтованими.

Представник потерпілого ОСОБА_17 адвокат ОСОБА_18 , підтримав клопотання прокурора, оскільки на його думку вони є законними і обґрунтованими, наголосивши на тому, що обвинувачені ОСОБА_12 та ОСОБА_11 перебували у розшуку, під час здійснення досудового розслідування, у даному кримінальному провадженні, що вказує на наявність відповідного ризику й на даний час.

Обвинувачений ОСОБА_11 , заперечуючи проти задоволення клопотання прокурора, заявив клопотання про зміну умов застосованого щодо нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на домашній арешт із забороною залишати житло у нічний час доби.

Захисник ОСОБА_14 також заперечувала проти задоволення клопотання прокурора щодо обвинуваченого ОСОБА_11 , оскільки вважає, що ризики зазначені прокурором не обґрунтовані та не доведені.

Разом із тим ОСОБА_11 тривалий час перебуває під цілодобовим домашнім арештом.

На даний час ОСОБА_11 потребує лікування в умовах стаціонару, а тому з урахуванням даних про особу обвинуваченого, зокрема того, що він поводить себе добросовісно, не порушує покладені на нього процесуальні обов`язки, заявила клопотання про зміну умов запобіжного заходу, що сприятиме отриманню медичної допомоги ОСОБА_11 .

Обвинувачений ОСОБА_12 проти задоволення клопотання прокурора заперечував, заявивши, що його вина у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не доведена. Ризиків на які посилається прокурор не має, оскільки вони не доведені.

Водночас, ОСОБА_12 заявив, що він має постійне місце мешкання, міцні соціальні зв`язки сім`ю, та позитивні характеристики.

Разом із цим обвинувачений зазначив про те, що цілодобовий домашній арешт перешкоджає його вільному пересуванню та позбавляє можливості працювати для забезпечення як його потреб, так і потреб його сім`ї.

На підставі викладеного ОСОБА_12 заявив клопотання про зміну запобіжного заходу на заставу або особисте зобов`язання.

Захисник ОСОБА_15 проти задоволення клопотання прокурора щодо обвинуваченого ОСОБА_12 заперечував, зазначивши, що воно жодними доказами не обґрунтовано. Ризики не підтверджені. Участь свідків у судових засіданнях, про незаконний вплив на яких зазначає прокурор, стороною обвинувачення не забезпечена, через що ОСОБА_12 позбавлений можливості впливати на цих осіб.

Разом із тим захисник наголосив, що ОСОБА_12 характеризується позитивно, має міцні соціальні зв`язки, тривалий час перебував під вартою та тривалий час перебуває під цілодобовим домашнім арештом.

З цих підстав захисник ОСОБА_15 заявив клопотання про зміну запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_12 на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Обвинувачений ОСОБА_8 заперечуючи проти задоволення клопотання прокурора, послався на відсутність ризиків та заявив клопотання про зміну запобіжного заходу на особисте зобов`язання або заставу.

У свою чергу захисник ОСОБА_15 заперечував й проти задоволення клопотання прокурора щодо ОСОБА_8 , оскільки вважає його незаконним та необґрунтованим.

Разом із цим захисник зазначив, що ОСОБА_8 тривалий час перебуває під домашнім арештом, має постійне місце мешкання, міцні соціальні зв`язки, працевлаштований на двох роботах, жодного разу не порушував покладених на нього обов`язків.

На підставі викладеного захисник заявив клопотання про зміну запобіжного заходу на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Обвинувачений ОСОБА_9 проти задоволення клопотання прокурора заперечував.

При цьому обвинувачений зазначив, що ризики на які посилається прокурор не існують, він працевлаштований із графіком роботи з 10 до 22 години.

З цих підстав ОСОБА_9 заявив клопотання про зміну умов запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло у період часу з 22 до 08 години, що у тому числі сприятиме його трудовій діяльності.

Захисник ОСОБА_14 також заперечувала проти задоволення клопотання прокурора щодо обвинуваченого ОСОБА_9 , оскільки вважає його необґрунтованим, ризики про які зазначено у клопотанні не існують.

ОСОБА_9 належним чином виконує покладені на нього процесуальні обов`язки, жодного разу не допускав їх порушення, має постійне місце мешкання, займається трудовою діяльністю.

На підставі викладеного захисник заявила клопотання про зміну обвинуваченому ОСОБА_9 умов запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту - із забороною залишати житло у період часу з 22 до 08 години.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження в межах питань, які вирішуються, суд доходить висновку про доцільність продовження застосованого щодо обвинуваченого ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло цілодобово, а також вважає, що клопотання прокурора відносно обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , кожного окремо, підлягають частковому задоволенню, зокрема про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло у певний період доби щодо ОСОБА_12 з 20 години до 08 години, щодо ОСОБА_9 з 22 години до 08 години та щодо ОСОБА_8 з 24 години до 05 години, з продовженням відносно цих осіб певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, оскільки, на думку суду, продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, ступінь яких певною мірою зменшився, та інші більш м`які запобіжні заходи на даний час, не зможуть забезпечити запобігання наявним ризикам та виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Частинами 1, 5, 7 ст. 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, окрім інших: прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

Обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Згідно із ухвалою Харківського апеляційного суду від 18 червня 2024 року ухвалу Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 29 травня 2024 року в частині продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_12 скасовано.

При цьому щодо обвинуваченого ОСОБА_12 застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю за адресою: АДРЕСА_1 .

Цією ж ухвалою на ОСОБА_12 покладені процесуальні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема: не залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово; прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду у встановлений ними час; здати на зберігання до відповідних органів державної влади за місцем проживання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні; носити електронний засіб контролю.

Зазначений запобіжний захід щодо ОСОБА_12 , та обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, були застосовані по 27 липня 2024 року, а в подальшому були неодноразово продовжені, останній раз до 21 вересня 2025 року.

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 05 листопада 2024 року, запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_11 у вигляді тримання під вартою був змінений - на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, який у подальшому було неодноразово продовжено, останній раз ухвалою Златопільського міськрайонного суду Харківської області, до 21 вересня 2025 року, включно.

До цієї ж дати, обвинуваченому були продовжні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: не залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , цілодобово; прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду у встановлений ними час; здати на зберігання до відповідних органів державної влади за місцем проживання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні; носити електронний засіб контролю.

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 01 грудня 2021 року, постановленої під час підготовчого судового засідання, щодо обвинуваченого ОСОБА_9 обрано, а по суті фактично продовжено, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який у подальшому був неодноразово продовжений судом, зокрема по 01 квітня 2023 року.

30 березня 2023 року запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_9 був змінений - на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною залишати житло квартиру АДРЕСА_3 , з покладанням на останнього додаткових обов`язків, передбачених ч. 5 ст.194 КПК України, зокрема: цілодобово не залишати житло за вказаною адресою; прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду у встановлений ними час; здати на зберігання до відповідних органів державної влади за місцем проживання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні; носити електронний засіб контролю.

21 березня 2025 року умови запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо обвинуваченого ОСОБА_9 були змінені. Відносно останнього продовжений запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, однак із забороною залишати житло у період часу з 20 до 08 години останній раз до 21 вересня 2025 року.

При цьому щодо обвинуваченого ОСОБА_9 були продовжені обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, окрім обов`язку носити електронний засіб контролю.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 24 січня 2023 року скасовано ухвалу Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 11 січня 2023 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у тому числі щодо обвинуваченого ОСОБА_8 .

Разом із цим зазначеним рішенням суду апеляційної інстанції частково задоволено клопотання прокурора.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною останньому залишати житло у період часу з 20 до 08 години на строк до 11 березня 2023 року.

При цьому на обвинуваченого ОСОБА_8 було покладено ряд обов`язків, передбачених ч. 5 ст.194 КПК України.

21 березня 2025 року умови запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо обвинуваченого ОСОБА_8 були змінені. Відносно останнього продовжений запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, однак із забороною залишати житло квартиру АДРЕСА_4 у період часу з 22 до 06 години.

При цьому щодо обвинуваченого ОСОБА_8 були продовжені обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема: не залишати житло за вказаною адресою; прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду у встановлений ними час; здати на зберігання до відповідних органів державної влади за місцем проживання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утримуватися від спілкування з потерпілим у даному кримінальному провадженні.

Обвинувачений ОСОБА_12 хоча й має постійне місце мешкання та сім`ю, у тому числі малолітню дитину, однак даних про те, що він має джерела для існування або власність, суду не надано, перебував у міжнародному розшуку, був екстрадований на територію України.

Обвинувачений ОСОБА_11 має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки, однак даних про те, що він має джерела для існування або власність, суду не надано, перебував у розшуку.

Обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , мають постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки.

Водночас останньому повідомлено про підозру та висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України. Кримінальне провадження перебуває на стадії судового провадження.

Разом із цим ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення проти власності - особливо тяжкого злочину, вчиненого у складі організованої групи, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Обґрунтованість висунутого обвинувачення перевіряється судом на стадії судового розгляду шляхом дослідження доказів, на яких може ґрунтуватися, або якими може спростовуватися обвинувачення, яким за результатами судового розгляду суд надає оцінку, як кожному окремо, так і в сукупності, в нарадчій кімнаті, ухвалюючи остаточне рішення у кримінальному провадженні.

З огляду на викладене, суд на даній стадії судового провадження не може робити висновок щодо обґрунтованості підозри (обвинувачення) шляхом надання оцінки доказам у справі, а повинен виходити з поняття наявності відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення, у вчиненні якого вона обвинувачується.

Разом із цим, відповідно до усталеної практики ЄСПЛ термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Таким чином, суд виходить з того, що на даному етапі розгляду кримінального провадження, суд не вправі визнавати особу винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, водночас суд доходить висновку, що причетність ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , до вчинення кримінальних правопорушень у яких вони обвинувачуються є вірогідною та достатньою для застосування щодо кожного із них зазначеного запобіжного заходу.

Водночас, на обґрунтованість підозри для вирішення питань у цій стадії кримінального провадження, вказує те, що в результаті проведеного досудового розслідування, окрім інших, ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , було повідомлено про підозру, а згодом висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України вимаганні, тобто вимозі передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим та його близькими родичами, пошкодження та знищення їхнього майна, що завдало майнової шкоди в особливо великих розмірах, вчиненому організованою групою.

Суд також враховує, що за своєю правовою природою ризик вчинення підозрюваними, обвинуваченими дій, перелік яких визначений у ч. 1 ст. 177 КПК України, є твердженням, яке ґрунтується на доказах про ймовірність протидії підозрюваного, обвинуваченого кримінальному провадженню у один із способів, зазначених в указаній нормі закону. Така протидія може мати місце як у майбутньому, так і нинішньому чи минулому.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Враховуючи те, що ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину, на цей час всі свідки у даному кримінальному провадженні з об`єктивних причин не допитані, докази з боку обвинувачення та захисту не досліджені, проаналізувавши наявні дані, що характеризують обвинувачених, їх соціальні зв`язки та репутацію у сукупності з обставинами інкримінованих їм кримінальних правопорушень, суд доходить висновку, що наведені обставини об`єктивно вказують на наявність ризику продовження обвинуваченими кримінально - протиправної діяльності та вчинення ними інших кримінальних правопорушень; ризику переховування від суду та ризику незаконного впливу на свідків, оскільки потерпілий ОСОБА_17 вже допитаний судом.

Крім того, суд доходить висновку, що більш м`який запобіжний захід, ніж домашній арешт із забороною залишати житло цілодобово щодо обвинуваченого ОСОБА_11 , та із забороною залишати житло у певний період доби щодо обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , на даному етапі судового провадження не забезпечать належну процесуальну поведінку цих обвинувачених.

Разом з тим, при визначенні часових рамок домашнього арешту, суд враховує, що ОСОБА_8 тривалий час перебуває під домашнім арештом із забороною залишати житло у період часу з 22 години до 06 години, ОСОБА_9 тривалий час перебуває під домашнім арештом із забороною залишати житло у період часу з 20 години до 08 години, жодного разу його умови не порушували, як і не порушували покладені на них процесуальні обов`язки, є працевлаштованими особами із визначеним графіком роботи та мають міцні соціальні зв`язки.

За таких обставин суд доходить висновку про можливість зміни умов домашнього арешту щодо обвинуваченого ОСОБА_8 , зокрема часових обмежень щодо заборони залишати житло на період часу з 24 години до 05 години, та щодо обвинуваченого ОСОБА_9 , зокрема часових обмежень щодо заборони залишати житло на період часу з 22 години до 08 години, із продовженням відносно них певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, що є пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого існують у кримінальному провадженні, та достатнім для забезпечення виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків.

Крім того, приймаючи до уваги, що під час перебування під цілодобовим домашнім арештом, застосованим згідно із ухвалою Харківського апеляційного суду від 18 червня 2024 року, тобто майже один рік і три місяці, ОСОБА_12 не порушував встановлених щодо нього обмежень та належним чином виконував процесуальні обов`язки, для надання йому можливості працювати, утримувати себе та сім`ю, суд вважає за можливе пом`якшити умови домашнього арешту щодо нього, заборонивши залишати житло у період часу з 20 години до 08 години, з продовженням певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Водночас суд не вбачає ґрунтовних підстав для зміни умов запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в бік їх пом`якшення щодо обвинуваченого ОСОБА_11 .

При цьому суд зауважує, що останній перебуваючи під цілодобовим домашнім арештом не позбавлений можливості отримувати медичну допомогу, у тому числі в умовах стаціонару, що й реалізовано ОСОБА_11 на даний час.

На підставі викладеного суд доходить висновку, що клопотання прокурора відносно ОСОБА_11 підлягає повному задоволенню, а клопотання щодо ОСОБА_12 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 частковому.

Разом із цим з огляду на викладене вище, враховуючи в сукупності зазначені ризики, які, на думку суду, хоча певною мірою і зменшилися, однак все одно продовжують існувати, та є достатніми для продовження застосованих щодо обвинувачених запобіжних заходів, з покладанням на них додаткових обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, суд доходить висновку, що клопотання обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_15 - задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 177, 181, 331, 369 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло цілодобово щодо обвинуваченого ОСОБА_12 задовольнити частково.

Продовжити запобіжний захід у вигляді домашнього арешту щодо обвинуваченого ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборонивши йому залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , з 20 години до 08 години, строком на два місяці, тобто по 16 листопада 2025 року, за виключенням необхідності прослідувати до місця укриття чи бомбосховища під час оголошення сигналу «Повітряна тривога» та подальшого невідкладного повернення до визначеного цією ухвалою місця домашнього арешту після сигналу «Відбій повітряної тривоги».

Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_12 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду у встановлений ними час;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади за місцем проживання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло цілодобово щодо обвинуваченого ОСОБА_11 задовольнити.

Продовжити запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло цілодобово за адресою: АДРЕСА_2 , щодо ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на два місяці, тобто по 16 листопада 2025 року, включно, за виключенням необхідності прослідувати до місця укриття чи бомбосховища під час оголошення сигналу «Повітряна тривога» та подальшого невідкладного повернення до визначеного цією ухвалою місця домашнього арешту після сигналу «Відбій повітряної тривоги».

Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду у встановлений ними час;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади за місцем проживання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні;

- носити електронний засіб контролю.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло у певний період доби щодо обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити частково.

Продовжити запобіжний захід у вигляді домашнього арешту щодо обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , заборонивши йому залишати житло за адресою: АДРЕСА_5 , з 24 години до 05 години, строком на два місяці, тобто по 16 листопада 2025 року, за виключенням необхідності прослідувати до місця укриття чи бомбосховища під час оголошення сигналу «Повітряна тривога» та подальшого невідкладного повернення до визначеного цією ухвалою місця домашнього арешту після сигналу «Відбій повітряної тривоги».

Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_8 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду у встановлений ними час;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади за місцем проживання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватися від спілкування з потерпілим у даному кримінальному провадженні.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло у певний період доби щодо обвинуваченого ОСОБА_9 задовольнити частково.

Продовжити запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло з 22 години до 08 години за адресою: квартира АДРЕСА_3 , щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , строком на два місяці, тобто по 16 листопада 2025 року, за виключенням необхідності прослідувати до місця укриття чи бомбосховища під час оголошення сигналу «Повітряна тривога» та подальшого невідкладного повернення до визначеного цією ухвалою місця домашнього арешту після сигналу «Відбій повітряної тривоги».

Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_9 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду у встановлений ними час;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади за місцем проживання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні.

Строк дії обов`язків, покладених судом на ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 і ОСОБА_8 визначити по 16 листопада 2025 року, включно.

У задоволенні клопотань обвинуваченого ОСОБА_12 та захисника ОСОБА_15 про зміну запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, на запобіжний захід у вигляді застави або особистого зобов`язання - відмовити.

У задоволенні клопотань обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_15 про зміну запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або застави відмовити.

Роз`яснити обвинуваченим ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Контроль за виконанням обвинуваченими ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , обов`язків покласти на прокурора.

Копію ухвали вручити обвинуваченим, їх захисникам та прокурору негайно після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3