Справа № 644/ 448 /26
н/п 1-кс/644/ 112 /26
У Х В А Л А

Іменем України

21 січня 2026 року м. Харків

Індустріальний районний суд м. Харкова у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Індустріального районного суду м. Харкова клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції № 1 Харківського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Харківській області - майора поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_7 , яке подане в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідування 24.10.2025 за № 0001479 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, курсанта 3-го курсу факультету управління танкових підрозділів Військового інституту танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут», не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 304 КК України,

У С Т А Н О В И В:

21.01.2026 до Індустріального районного суду м. Харкова надійшло клопотання в якому слідчий за погодженням з прокурором просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» терміном 60 днів без визначення застави.

В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_6 діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи спільно групою осіб з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вчинив навмисний злочин проти життя та здоров`я ОСОБА_10 при наступних обставинах.

ОСОБА_6 напередодні 13.08.2025 стало відомо, що ОСОБА_10 розповсюджує неправдиві чутки про нього та його колишню дівчину ОСОБА_11 . На цьому підґрунті ОСОБА_6 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх наслідки, керуючись мотивом помсти, вирішив помститися останньому шляхом застосування фізичного насильства.

З цією метою 13.08.2025 близько о 18.00 години ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний намір, зателефонував неповнолітнім особам ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , завідомо знаючи про їхній вік, та шляхом умовлянь, закликів і підбурювання спонукав їх зібрати чисельну групу неповнолітніх мікрорайону біля будинку АДРЕСА_2 , де мешкає ОСОБА_10 з метою «з`ясування стосунків» та здійснення фізичного впливу на потерпілого.

Продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу та свої протиправні дії на підбурювання, направлені та помсту ОСОБА_10 , ОСОБА_6 зібрав групу неповнолітніх осіб мікрорайону біля будинку АДРЕСА_2 , підтримуючи та підігріваючи в них негативне ставлення до останнього, спонукавши неповнолітніх розміститися у дворі зазначеного будинку групами для спостереження за ОСОБА_10 з метою його подальшого блокування та публічного лінчування. Крім того, ОСОБА_6 зателефонував на мобільний телефон ОСОБА_10 та вимагав останнього прибути до будинку АДРЕСА_2 , на що останній погодився. Після того, як ОСОБА_10 прибув до зазначеного будинку, ОСОБА_6 в присутності групи неповнолітніх, бажаючи викликати в присутніх намір переслідування підбіг до ОСОБА_10 та запропонував останньому залишитись для розмови. ОСОБА_10 повідомив ОСОБА_6 , що залишить свої речі дома та вийде. В цей час ОСОБА_6 за відсутності ОСОБА_10 діючи, як підбурювач в групи неповнолітніх підтримував негативне ставлення до ОСОБА_10 , активно спонукав і закликав неповнолітніх побити ОСОБА_10 , фактично використовуючи їх як знаряддя вчинення злочину.

Через деякий час ОСОБА_10 вийшов з під`їзду, ОСОБА_6 закликав групу неповнолітніх супроводити та прослідувати за ним та ОСОБА_10 до відкритої ділянки місцевості, розташованої поблизу будинку № 49 по проспекту Індустріальному у місті Харкові для нанесення останньому групою осіб умисних тяжких тілесних ушкоджень.

13.08.2025, приблизно о 22.45 год, точний час в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_6 , знаходячись разом із неповнолітнім ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , перебуваючи на відкритій ділянці місцевості поблизу будинку № 49 по проспекту Індустріальному у місті Харкові разом з потерпілим ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , шляхом словесного підбурювання, провокування конфлікту, поширення негативної та упередженої інформації відносно ОСОБА_10 , переривання його відповідей та не даючи змоги відповісти останньому на питання, та створення у присутніх осіб уявлення про його винуватість, спровокував між ОСОБА_10 з одного боку та неповнолітніми ОСОБА_8 та ОСОБА_9 - з іншого боку, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин конфлікт, в присутності групи інших неповнолітніх осіб, під час якого ОСОБА_6 , підбурював словами неповнолітніх ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на спричинення навмисних тілесних ушкоджень ОСОБА_10 .

Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, спрямований на заподіяння умисних тяжких тілесних ушкоджень, що спричинило смерть потерпілого, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи діяти саме таким чином, ОСОБА_6 шляхом залякування потерпілого, подолання його опору, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, шляхом умовлянням, надаючи команди неповнолітнім ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , в ході яких неповнолітній ОСОБА_8 діючи умисно наніс удар рукою по обличчю потерпілого ОСОБА_10 , від якого останній впав на землю, після чого неповнолітній ОСОБА_8 наніс не менше 6 ударів руками та ногами по тулубу потерпілого ОСОБА_10 та 3 три удари кулаками по обличчю останнього. В цей же час, неповнолітній ОСОБА_9 , реалізуючи злочинний умисел, спрямований на заподіяння умисних тяжких тілесних ушкоджень, що спричинило смерть потерпілого, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, також спричиняв тілесні ушкодження, а саме наніс один удар рукою по обличчю потерпілого ОСОБА_10 . Після отриманих тілесних ушкоджень, потерпілий ОСОБА_10 , самотужки підвівся з землі, а неповнолітній ОСОБА_9 , продовжуючи свій злочинний намір, наніс удар ліктьовим суглобом по обличчю потерпілого ОСОБА_10 , від чого останній впав на землю та втратив свідомість.

Завдані потерпілому ОСОБА_10 тілесні ушкодження в сукупності складають черепно-мозкову травму, яка утворилася в наслідок не менше 6 ударних дій тупих предметів з різною, в тому числі обмеженою, контактуючою поверхнею, кожна з яких потенціювала дію інших, разом вони мали кумулятивний ефект та за ступеням тяжкості вказана черепно-мозкова травма та травма грудної клітки з переломами ребр та гемотораксом, з наростанням проявів дихальної недостатності відносяться за ступеням тяжкості до тяжких тілесних ушкоджень.

Крім цього, черепно-мозкова травма призвела до травматичного набряку головного мозку та його здавлюванню, що спричинило смерть ОСОБА_10 .

За даним фактом органом досудового розслідування дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 121 КК України, тобто тяжке тілесне ушкодження, вчинене групою осіб, що спричинило смерть потерпілого.

Крім того, 13.08.2025 приблизно о 18.00 годині ОСОБА_6 , перебуваючи поблизу будинку № 49 по пр-ту Індустріальному у місті Харкові, діячи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний резонанс своїх дій та достовірно знаючи, що ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , є неповнолітніми та не досягли віку 18-річного віку, маючи злочинний умисел на втягнення неповнолітніх осіб у злочинну діяльність, використовуючи свій життєвий досвід та уявний авторитет у підлітковому середовищі осіб, мікрорайону «ХТЗ», шляхом умовлянь, підбурювання, психологічного впливу та подання злочинного прикладу, організував прибуття неповнолітніх ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , разом з іншими підлітками до будинку АДРЕСА_2 .

Після чого, ОСОБА_6 , викликав потерпілого ОСОБА_10 , та використовуючи малозначний привід, із застосуванням принизливих та образливих висловів на адресу потерпілого, публічно формував у неповнолітніх почуття безкарності та уявної переваги, підвищуючи власний авторитет у їхньому середовищі шляхом головних закликів та прямих підбурюваних висловів, зокрема: «Дайвате, бийте його», «Хто ще хоче вдарити», схилив неповнолітніх ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , до умисного нанесення тілесних ушкоджень потерплому ОСОБА_10 .

Таким чином, ОСОБА_6 діючи умисно, з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, шляхом підбурювання та психологічного впливу втягнув неповнолітніх ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у злочинну діяльність, спрямував їх на вчинення насильницьких дій відносно ОСОБА_10 , організував їх прибуття на місце вчинення злочину, підтримував злочинний намір співучасників, контролював інтенсивність та тривалість застосування насильства, окрім цього, з метою досягнення злочинного результату, застосувавши примуси та команди, умовляння, використовуючи свій дорослий вік, підбурив неповнолітніх до вчинення злочину.

ОСОБА_6 , після вчинення злочину, супроводжував негативні наслідки потерпілого, у вигляді цинічних посмішок, створюючи у присутніх недосвідчених неповнолітніх осіб ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , та іншим неповнолітніх осіб, наслідування злочинної поведінки.

Зловживаючи почуттями неповнолітніх осіб, які внаслідок малого свого життєвого досвіду, не вміють сприймати вірні моделі етичної поведінки у суспільстві, створюючи у них хибні уявлення про цькування та приниження особистих образ ОСОБА_10 , з метою формування в них стійкої злочинної поведінки, тим самим, ОСОБА_6 підбурив неповнолітніх осіб ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , до вчинення навмисного особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я, тобто тим самим, втягнув неповнолітніх ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у злочинну діяльність.

За даним фактом дії ОСОБА_6 , органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 304 КК України, тобто втягнення неповнолітніх у злочинну діяльність.

21.01.2026 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 304 КК України.

Вина підозрюваного ОСОБА_6 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які додані до клопотання.

В обґрунтування клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим зазначено про наявність ризиків передбачених ч. 1 ст.177 КПК України, зокрема те, що підозрюваний перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового слідства та суду, у зв`язку з підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, за вчинення яких може бути призначене покарання у вигляді позбавлення волі строком від 7 до 10 років, а тому існує ризик того, що у разі визнання його винним та призначенні покарання судом у вигляді позбавлення волі це може викликати загрозу його втечі, а саме переховування від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_6 усвідомлюючи факт притягнення його до кримінальної відповідальності, призначення йому покарання у вигляді позбавлення волі та невідворотності покарання, може зникнути зі свого постійного місця несення служби, місця проживання та переховуватися від слідства, суду, що призведе до тяганини по даному кримінальному провадженню.

Перебуваючи на свободі ОСОБА_6 має можливість незаконно впливати на свідків, які допитані в ході досудового розслідування та під його тиском можуть змінити показання, оскільки були очевидцями події, які інкримінуються ОСОБА_6 , а також можливий факт залякування та погроз у бік неповнолітнього свідка ОСОБА_11 , про що свідчить її додатковий допит у якості свідка та подальший ризик до інших свідків та очевидців події, оскільки ОСОБА_6 , може вчиняти дії, спрямовані на здійснення незаконного психологічного або навіть фізичного впливу на даних осіб, які є свідками у цьому кримінальному провадженні.

Крім того, на території України по теперішній час триває воєнний стан, тому у разі визнання його винним у вчиненні даного злочину, в якому він підозрюється, та призначенні покарання судом у вигляді позбавлення волі, це може викликати загрозу втечі підозрюваного.

Наведені вище ризики свідчать про неможливість застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

Таким чином, для досягнення мети і завдань кримінального провадження, у сторони обвинувачення виникла необхідність у обрані запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 без визначення розміру застави, у зв`язку з тим, що вчиненням кримінальних правопорушень завдано загибель людини.

В судовому засіданні слідчий та прокурор подане клопотання підтримали та зазначили, що підозра є обґрунтованою, про наявність ризиків свідчить поведінка підозрюваного, який може переховуватись від слідчого, прокурора та суду, впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Допитаний в судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 304 КК України, винним себе визнав.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 , повідомив, що клопотання про обрання запобіжного заходу стороною захисту отримано та просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою у вигляді цілодобового домашнього арешту, або інший більш м`який запобіжний захід.

Підозрюваний ОСОБА_6 підтримав позицію свого захисника та повідомив, що бажає спокутувати свою вину та має намір після засудження проходити службу в лавах ЗСУ.

ОСОБА_6 з приводу застосування заходів психологічного, фізичного впливу до нього представниками правоохоронних органів, прокурором, слідчим не заявляв.

Слідчим суддею встановлено, що повідомлення про підозру та клопотання про обрання запобіжного заходу підозрюваним отримано.

Вислухавши думки прокурора, слідчого, підозрюваного та його захисника, вивчивши додані до клопотання документи, слідчий суддя вважає підозру ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 304 КК України цілком обґрунтованою, а клопотання про обрання у відношенні нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою таким, що підлягає задоволенню.

Слідчим суддею встановлено, що відомості до ЄРДР внесені 24.10.2025 за № 0001479 за правовою кваліфікацією за ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 121 КК України, тобто тяжке тілесне ушкодження, вчинене групою осіб, що спричинило смерть потерпілого та за ч. 1 ст. 304 КК України, тобто втягнення неповнолітніх у злочинну діяльність.

Повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 304 КК України, вручено ОСОБА_6 21.01.2026.

Відповідно до ч. 2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність відповідних ризиків, передбачених ч.1 даної статті.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Суд вважає, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 121 КК України, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, та кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 304 КК України, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років. Вказані кримінальні правопорушення, відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до тяжких злочинів.

Обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_6 підозри підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, які додані до клопотання.

Крім того, необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтовується наявністю у кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: ризику того, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватись від органу досудового розслідування, а в подальшому і від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений злочин.

ОСОБА_6 може перешкоджати проведенню повного, всебічного і об`єктивного досудового розслідування кримінального провадження, незаконно впливати на свідків, а тому слідчий суддя вважає, що більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання встановленим ризикам, і з метою забезпечення дієвості кримінального провадження застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід визнати цілком обґрунтованим і доцільним.

Враховуючи обґрунтованість підозри та наявність вище вказаних ризиків, суд вважає за можливе обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки інший більш м`який запобіжний захід на думку суду не забезпечить належне виконання процесуальних обов`язків підозрюваним.

На підставі викладеного, слідчий суддя вважає, що клопотання сторони захисту щодо застосування до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесят днів.

Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

Підозрюваний ОСОБА_6 в порядку ст.208 КПК України не затримувався.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч. 4 цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

З викладених вище підстав, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для визначення підозрюваному застави.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 183, 186, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції № 1 Харківського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Харківській області майора поліції - ОСОБА_3 , погоджене прокурором Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_7 , яке подане в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0001479 від 24.10.2025, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів до 21 березня 2026 включно, без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 обчислювати з 21.01.2026, з моменту фактичного затримання.

Зобов`язати орган досудового розслідування негайно повідомити про тримання підозрюваного під вартою його близьких родичів, членів сім`ї або інших осіб за вибором цієї особи в порядку, передбаченому ст. ст. 111,112 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Подання апеляційної скарги на ухвалу про застосування запобіжного заходу не зупиняє її виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали складений 21.01.2026.

Слідчий суддя: ОСОБА_1