Справа № 307/2811/25
Провадження №1-кп/307/222/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2025 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Тячів кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 червня 2025 року за № 0000397 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Тячівського районного суду Закарпатської області з Тячівської окружної прокуратури надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 червня 2025 року за № 0000397.

18 листопада 2025 року від захисника ОСОБА_5 до суду надійшло клопотання про часткове скасування арешту майна накладеного ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 10 червня 2025 року, а саме автомобіля марки «ВАЗ» моделі «211540» державний номерний знак « НОМЕР_1 ». В обґрунтування клопотання зазначає, що ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 10 червня 2025 року накладено арешт на тимчасово вилучене майно з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000397 від 07 червня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а саме автомобіль марки «ВАЗ» моделі «211540» державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу являється ОСОБА_4 та мотоцикл марки «BSE», моделі « S2 Endure», який належить ОСОБА_6 шляхом заборони розпорядження, користування та відчуження цим майном. Під час огляду місця події в с-щі Буштино по вул. Травневій, було вилучено вказане майно а саме автомобіль марки «ВАЗ» моделі «211540» державний номерний знак НОМЕР_2 , та мотоцикл марки «BSE», моделі «S2 Endure », без державних номерних знаків. 07 червня 2025 року постановою слідчого СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області вилучений автомобіль та мотоцикл визнано речовими доказами. Підставою постановлення вказаної ухвали стала необхідність вжиття заходів забезпечення кримінального провадження, саме, з метою забезпечення збереження речових доказів, а саме запобігання можливості приховання, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження. Беручи до уваги вищенаведене, а також те, що в межах даного кримінального провадження всі необхідні слідчі дії з вилученим транспортним засобом автомобілем марки «ВАЗ» моделі «211540», номерний знак НОМЕР_1 проведені, тому вважаю, що і підстави для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження відпали.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримали клопотання та просили клопотання задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення клопотання у частині скасування арешту накладеного на автомобіль, оскільки всі необхідні дії з вилученим транспортним засобом проведено.

Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце судового засідання, про причини своєї неявки суд не повідомили.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотань, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до положень ст.131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною другою цієї ж статті регламентовано, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов),чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що під час вирішення питання про скасування арешту майна суд повинен перевірити чи наявні підстави, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість скасування арешту майна - відсутність подальшої потреби в арешті або накладення арешту необґрунтовано.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 10 червня 2025 року клопотання старшого слідчого СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_8 про арешт тимчасово вилученого майна задоволено. Накладено арешт на тимчасово вилучене майно, з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000394 від 07 червня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а саме: автомобіль марки «ВАЗ», моделі «211540», державний номерний знак « НОМЕР_1 », номер кузова НОМЕР_3 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , зареєстрований в АДРЕСА_2 ; мотоцикл марки «BSE», моделі «S2 Endure», номер кузова НОМЕР_5 , без номерного знаку, власником якого є ОСОБА_6 , житель АДРЕСА_3 шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування таким майном.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, саме до компетенції органу досудового розслідування належить встановлення чи є вказане майно знаряддям чи предметом злочину, для чого, з метою його збереження, запобігання приховування, пошкодження, псування, зникнення, втраті, знищення, використання, пересування, передачі, відчуження, слідчим суддею було накладено на нього арешт як на речовий доказ.

Як вбачається з ухвали слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 10 червня 2025 року, при вирішенні питання про накладення арешту, слідчим суддею було встановлено, що вищевказані речі, зокрема автомобіль марки «ВАЗ» моделі «211540» державний номерний знак « НОМЕР_1 », є речовим доказом у даному кримінальному провадженні та може бути використаний органом досудового розслідування як доказ обставин даного кримінального правопорушення. Так, відповідно, метою арешту майна є захід забезпечення кримінального провадження.

У поданому до суду клопотанні захисник вказує, що потреба в арешті, який по суті був заходом забезпечення кримінального провадження, на даний час відпала. Будь-яких правових підстав для його подальшого існування немає.

Проте захисником не доведено та в судовому засіданні не надано будь-яких доказів того, що на даний час відпала потреба в подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, або арешт накладено необґрунтовано.

При цьому суд наголошує, що обмеження майнових прав, відповідно до ч.1 ст.170 КК України має тимчасовий характер і повинно бути припинено, якщо за результатами судового розгляду не підтвердиться, що це майно є доказом кримінального правопорушення.

При цьому, всі питання щодо речових доказів, суд вирішує при постановленні вироку, відповідно до вимог ст. 374 КПК України.

Враховуючи зазначені обставини, суд дійшов висновку, що заявлені клопотання про скасування арешту майна є передчасними, а питання скасування арешту майна, слід вирішувати за результатами судового розгляду кримінального провадження в цілому та безпосереднього вивчення і дослідження доказів сторін, та/або в залежності від результатів дослідження доказів, одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про часткове скасування арешту тимчасово вилученого майна слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 170, 174, 372 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про часткове скасування арешту тимчасово вилученого майна, а саме автомобіля марки «ВАЗ» моделі «211540» державний номерний знак « НОМЕР_1 », накладеного ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 10 червня 2025 року - відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та оголошено о 11 год. 45 хв. 21 листопада 2025 року.

Суддя ОСОБА_1