У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2025 року м.Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Солом`янського районного суду міста Києва клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та додані до клопотання матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені 07.08.2024 до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0000614 у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Бровари Київської області, українки, громадянки України, з середньо-спеціальною освітою, працевлаштованої фельдшером сан авіації, одруженої, маючої на утриманні чоловіка з ІІ групою інвалідності, не маючої на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва надійшло зазначене клопотання, в обґрунтування якого вказано наступне.

Слідчим управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000614 від 07.08.2024, у якому повідомлено про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Бровари, Київська обл., Українка, громадянку України, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України, тобто у вчиненні дій, спрямованих на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянка України ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також іншими невстановленими особами, маючи вплив на відповідних посадових осіб та тісні взаємозв`язки з іншими працівниками лікарень м. Києва, налагодила протиправний механізм із отримання неправомірної вигоди за надання послуг військовозобов`язаним особам з ухилення від призову та мобілізації шляхом формування фіктивних лікарських висновків, які в подальшому стають підставою для отримання інвалідності.

Разом з тим, ОСОБА_5 , являючись громадянкою України, достеменно знаючи, що Російська Федерація здійснила збройну агресію проти України, а також той факт, що Постановою Кабінету Міністрів України №560 від 16.05.2024 встановлено порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, а в Україні діє правовий режим воєнного стану, розуміючи, що перешкоджання законній діяльності ЗС України та інших військових формувань в особливий період, являється протиправним, маючи корисливу мету, прийняла добровільне рішення про перешкоджання законній діяльності ЗС України та інших військових формувань в особливий період, шляхом налагодження схеми серед свого лікарського оточення, за допомогою яких, в подальшому підроблялися лікарські висновки, що виражалося у невідповідності фактичному стану здоров`я людини, а також здійсненні медичного дослідження без присутності особи, усвідомлюючи при цьому, що своїми діями остання перешкоджає законній діяльності структурним підрозділам ЗС України, зокрема територіальним центрам комплектування та соціальної підтримки (далі - ТЦК), в проведенні мобілізаційних заходів, що полягають в підготовці та накопиченні військово-навчених людських ресурсів призовників, військовозобов`язаних та резервістів для комплектування посад, передбачених штатами військового часу.

Так, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, не пізніше 13.01.2025, громадянка України ОСОБА_5 , маючи на меті отримання прибутку у вигляді частини від суми грошових коштів отриманих від осіб, які до неї звернуться за наданням допомоги в ухиленні від призову на військову службу, використовуючи власні зв`язки та тісні взаємовідносини з іншими працівниками лікарень м. Києва, маючи фактичну можливість забезпечити учаснику ухилення від призову на військову службу, шляхом зняття їх з військового обліку, прийняла рішення про здійснення перешкоджання законній діяльності ЗС України та інших військових формувань в особливий період, за попередньою змовою групою осіб, шляхом зниження мобілізаційного потенціалу ЗС України та інших військових формувань.

Діючи на виконання свого злочинного умислу та переслідуючи корисливий мотив, громадянка України ОСОБА_5 , за невстановлених органом досудового розслідування обставин, вступила у попередню змову з невстановленими досудовим розслідуванням особами лікарями Так, 26.02.2025 року приблизно о 14 годині 50 хвилині ОСОБА_5 за грошову винагороду в розмірі 100$ організувала ОСОБА_6 проходження для подальшого здійснення перешкоджання законній діяльності ЗС України та інших військових формувань в особливий період консультацію у лікаря Київської обласної клінічної лікарні №1. За результатами проведеної консультації, ОСОБА_6 безпідставно виписано направлення на стаціонарне лікування, а також направлення на медичні дослідження, що надасть змогу останньому в подальшому видати фіктивні лікарські документи, які стануть підставою для отримання ним групи інвалідності та зняття з військового обліку.

Після чого, не пізніше 12.03.2025 року ОСОБА_6 за вказівкою від ОСОБА_5 прибув до Київської міської клінічної лікарні №6 за адресою: м. Київ, вул. Любомира Гузара 3, де його було фіктивно розміщено на стаціонарне лікування.

В подальшому, невстановлена досудовим розслідуванням особа за попередньою домовленістю з ОСОБА_5 та на виконання вказівок останньої, виписала ряд медичних направлень, а також аналізів, для подальшого проходження їх ОСОБА_6 та формуванням медичної справи, яка в подальшому слугувала для оформлення інвалідності.

У подальшому, 18.03.2025 за невстановлених розслідуванням обставин ОСОБА_6 повідомлено, що 20.03.2025 йому необхідно з`явитися до Київської міської клінічної лікарні №6 за адресою: м. Київ, вул. Любомира Гузара 3, для завершення проходження так званого стаціонарного лікування та передачі другої частини грошових коштів у розмірі 900$ ОСОБА_5 .

З метою підтвердження фіктивного діагнозу ОСОБА_6 та з метою перешкоджання законній діяльності ЗС України та інших військових формувань в особливий період за сприяння ОСОБА_5 та інших невстановлених осіб ОСОБА_6 надали результати начебто проведеного лікарського дослідження, без його належного проведення, та виписали на підставі фіктивного дослідження консультаційний висновок.

Разом з цим, з метою аргументації підстав для отримання інвалідності, ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливим мотивом та з метою перешкоджання законній діяльності ЗС України та інших військових формувань в особливий період направила ОСОБА_6 19.05.2025 для проходження обстеження нижніх кінцівок.

Сформована таким чином лікарська справа стосовно ОСОБА_6 за невстановлених розслідуванням обставин подана на розгляд до Київської міської лікарні №6, як наслідок ОСОБА_6 призначено прибути до лікарні на засідання лікарів 17.07.2025 для ухвалення рішення на підставі вищевказаних документів групи інвалідності та зняття з військового обліку.

17 липня 2025 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст. ст. 208, 615 КПК України та цього ж дня повідомлено про підозру у перешкоджанні законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення вказаного кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами.

У кримінальному провадженні проведено значну кількість слідчих (розшукових) та процесуальних дій, однак через складність провадження завершити досудове розслідування до 17.09.2025 не виявляється за можливе, оскільки для повного та неупередженого розслідування у кримінальному провадженні необхідно виконати ряд необхідних слідчих (розшукових) тв. процесуальних дій.

Здобуті таким чином докази забезпечать встановлення всіх обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, забезпечать його повне, всебічне та неупереджене розслідування, а також виконання завдань кримінального провадження.

Провести вказані слідчі та процесуальні дії у передбачений законом строк, не представилося можливим через воєнний стан та обмежені часи роботи підприємств, організацій та установ, що не сприяло проведенню досудового розслідування у найкоротші строки.

18.07.2025 ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва відносно підозрюваної ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, заборонивши її залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , поклавши на неї обов`язки.

Постановою заступника керівника Київської міської прокуратури строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000614 продовжено до трьох місяців, тобто до 17.10.2025..12.09.2025 року слідчим суддею Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_7 продовжено підозрюваній ОСОБА_5 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, який закінчується о 24 год. 00 хв. 17.10.2025 року.

Під час складання зазначеного клопотання органом досудового розслідування вивчалась можливість застосування до підозрюваної ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу. Однак відповідно до практики Європейського суду з прав людини слідчий, прокурор, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загально суспільних прав та інтересів.

У органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що будь-який інший запобіжний захід, окрім як цілодобового домашнього арешту не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної виходячи з наступного.

Під час досудового розслідування встановлена наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

У разі не продовження відносно підозрюваної запобіжного заходу, остання може переховуватися від органів досудового слідства та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення проти Основ Національної безпеки України, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, тому з метою уникнення кримінальної відповідальності ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду шляхом зміни місця свого проживання, у тому числі шляхом виїзду за кордон, окупованої території або держави агресора п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також, ризик передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України продовжує існувати, а саме те, що підозрювана може знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, що стосуються обставин вчинення кримінального правопорушення, у том числі документи на осіб, які за допомогою та сприяння ОСОБА_5 , оформили фіктивні документи, тобто речі, які можуть бути знайдені та визнані у встановленим законом порядку речовими доказами у справі, або стосовно злочинів про які органами досудового розслідування не розпочато досудове розслідування.

Незаконно впливати на свідків, експертів у кримінальному провадженні: орган досудового розслідування вважає, що в подальшому може як у спосіб погроз, підкупу, вмовлянь незаконно впливати на експерта, з метою зміни ним висновку, а також інших осіб, які на даний час ще не надали органу досудового розслідування покази у кримінальному провадженні, однак їм можливо відомі обставини вчинення злочину п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слід також зазначити, що ризик незаконного впливу на свідків та експертів залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України.

Тобто ризик впливу на вказаних осіб існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань та дослідження їх судом.

Водночас, продовжує існує ризик передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрювана може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. В обґрунтування вказаного ризику слід зазначити, що може перешкодити викриттю інших осіб, причетних до вчинення цього кримінального правопорушення, у том числі щодо подальшого приховування осіб, які за допомогою, сприяння ОСОБА_5 оформили фіктивні документи.

Поряд з цим, продовжує існувати ризик,Ю передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 , враховуючи характер та спосіб вчинених підозрюваним дій, специфіку кримінального правопорушення та способи конспірації, які застосовувались при його вчиненні, слід вважати, що без продовження відносно підозрюваної запобіжного заходу остання зможе продовжити вчиняти інші аналогічні кримінальні правопорушення, а також інші кримінальні правопорушення з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Також враховуючи наявність вказаних ризиків та практику Європейського суд з прав люди, тяжкість обвинувачення не є самостійною ознакою для обрання запобіжного заходу, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами такими як функціонування протиправного механізму перетинання державного кордону України становить загрозу національній безпеці держави, так як він використовується вихідцями із Азійських країн колишніх членів СРСР, які на даний час підтримуються державою - агресором, та є можливо причетними до розвідувально-підривної, терористичної, діяльності, вказане свідчить про підвищену суспільну небезпеку ОСОБА_5 тим самим, це збільшує ризик втечі настільки, що його не можливо відвернути, окрім як продовжити відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання не забезпечить належної поведінки підозрюваної, не зменшить наявність вищевказаних ризиків та не зможе перешкодити їх реалізації, оскільки, зважаючи на характер вчинення інкримінованих її дій, остання не буде позбавлена можливості ухилитися від органу досудового розслідування.

Приймаючи до уваги вказані обставини, існує наявність ризиків, передбачених п. п. 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, відносно

підозрюваного необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням на нього процесуальних обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Менш суворий запобіжний захід не зможе запобігти ризикам визначеним п. п. 1,2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

На підставі викладеного прокурор, звернувся до суду із відповідним клопотанням.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та доводи викладені в ньому та пояснив, що підозра, пред`явлена ОСОБА_5 та ризики, викладені у клопотанні обґрунтовані, підтверджується належними доказами, за період досудового розслідування не зменшились та продовжують існувати. Просив продовжити застосований до підозрюваної запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в межах строку досудового розслідування із покладенням обов`язків, визначених ч. 5 ст.194 КПК України.

Підозрювана та її захисник, у судовому засіданні заперечували проти задоволення даного клопотання та просили застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або нічного домашнього арешту, враховуючи стан здоров`я підозрюваної, яка має інвалідність ІІ групи та онкологічне захворювання, у зв`язку із чим потребує лікування, також має на утриманні чоловіка ІІ групи інвалідності і не має джерела прибутку у зв`язку із діючими обмеженнями в наслідок застосування цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши прокурора, підозрювану, захисника, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя виходить з наступного.

Відповідно до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, передбачені даною статтею. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

При вирішенні питання про продовження строку домашнього арешту, слідчий суддя відповідно до вимог ст. 199 КПК зобов`язаний впевнитися в тому, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також встановити обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу.

В судовому засіданні встановлено, що подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст. ст. 181, 184, 199 КПК України, а вручення письмового повідомлення про підозру у вчинені кримінального правопорушення та копії клопотання і матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу здійснено з дотриманням строків, передбачених ч. 2 ст. 278 КПК України та ч. 2 ст. 184 КПК України відповідно.

У провадженні Слідчого управління ГУ СБ України у м. Києві та Київській області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені 07.08.2024 до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0000614 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України.

17.07.2025, ОСОБА_5 затримано в порядку ст. ст. 208-211 КПК України.

18.07.2025, відповідно до вимог ст. ст. 276-278 КПК України, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, протоколами допитів свідка та ншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Слідчий суддя вважає, що за обставин, викладених у клопотанні про застосування запобіжного заходу, слідчим та прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_5 інкримінованого їй органом досудового розслідування кримінального правопорушення та існування фактів, які в контексті практики Європейського суду з прав людини можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрювана могла вчинити даний злочин.

При цьому слідчий суддя враховує, що на даній стадії кримінального провадження та слідчим суддею не вирішуються питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті. Судом лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання відповідного запобіжного заходу, з огляду на викладене слідчий суддя не оцінює докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а тому докази, які є достатніми для висновку про наявність обґрунтованої підозри, не обов`язково мають бути настільки ж переконливими та повними, як докази на стадії висунення особі обвинувачення у вчиненні злочину або на стадії судового розгляду такого обвинувачення.

Таким чином, слідчий суддя вважає відхиляє доводи сторони захисту та вважає що в судовому засіданні слідчим надано достатньо доказів щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України, а саме перешкоджання законній діяльності Збройним Силам України та іншим військовим формуванням в особливий період, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

Так, відповідно до п. 2 ч.1 ст. 178 КПК України слідчий суддя пересвідчився у тяжкості покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється, оскільки санкція ч. 1 ст. 114-1 КК України, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.178 КПК України слідчий суддя зауважує, що підозрювана має середній вік, є пенсіонером по інвалідності ІІ групи, потребує постійного лікування.

Відповідно до вимог п. 4 ч.1 ст.178 КПК України слідчий суддя встановив, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, а саме має постійне місце проживання, заміжня та має на утриманні чоловіка із ІІ групою інвалідності, який потребує постійного лікування.

Встановлюючи обставини, передбачені п. 5 ч. 1 ст.178 КПК України слідчий суддя визначив, що підозрювана має середньо-спеціальну освіту та працевлаштована на посаді фельдшера відділу консультативної медичної допомоги, відповідального чергового МОЗ України відокремленого структурного підрозділу ДЗ «Український науково-практичний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф МОЗ України».

Щодо репутації підозрюваної, відповідно до вимог п. 6 ч.1 ст.178 КПК України слідчий суддя зазначає, що даних щодо негативної репутації підозрюваної, в ході судового розгляду клопотання слідчому судді не надано, за місцем роботи характеризується позитивно.

В дотримання вимог п. 7 ч.1 ст.178 КПК України слідчий суддя зазначає що розмір пенсійного забезпечення за період з 01.08.2024 по 31.07.2025 становить 119 847 гривень 16 копійок, розмір заробітної плати за основним місцем роботи за період з січня по червень 2025 року становить 155 327 гривень 61 копійка.

На виконання вимог п. 8, 9, 10 ч.1 ст. 178 КПК України в ході розгляду клопотання відомостей про наявність у підозрюваної судимостей не встановлено. Даних про застосування до підозрюваної інших запобіжних заходів не надано, як і відомостей про повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог, визначених п. 11 ч. 1 ст.178 КПК України, слідчий суддя зазначає, що на момент розгляду клопотання відомості щодо майнової шкоди у даному кримінальному провадженні відсутні.

На виконання вимог п. 12 ч.1 ст.178 КПК України, слідчий суддя зазначає, що відсутні ризики продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризику летальності, що створює підозрювана, у зв`язку з його доступом до зброї у судовому засіданні не встановлено.

Крім того, стороною обвинувачення доведено існування ризиків, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливості перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Про наявність ризику, передбаченого до п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить той факт, що серед оточення підозрюваної ОСОБА_5 є невстановлені учасники злочину, яких вона може повідомити про факт виявлення їх злочинної діяльності та обставини, які стали відомі їй в ході проведення досудового розслідування, що унеможливить притягнення до кримінальної відповідальності всіх винних осіб, а тому підозрювана може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Вказаний ризик не зменшився та продовжує існувати.

Разом з тим, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення не доведеним існування ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливості переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, оскільки вказані ризики належним чином не обґрунтовані у клопотанні, не віднайшли об`єктивного підтвердження у судовому засіданні та ґрунтуються на припущеннях слідчого, прокурора.

18.07.2025, ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва, відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною цілодобово залишати житло за місцем мешкання із покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, строком по 17.09.2025 включно.

Постановою заступника керівника Київської міської прокуратури, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців по 17.10.2025.

12.09.2025, ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва, відносно підозрюваної ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту із покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, строком до 17.10.2025 включно.

10.10.2025, ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до шести місяців, тобто до 17.01.2026.

Відповідно до наданих слідчому суді матеріалі встановлено, що закінчити досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні до завершення строку досудового розслідування неможливо, оскільки необхідно виконати ряд слідчих (розшукових) дій та процесуальних дій, за результатами проведення яких прийняти відповідні процесуальні рішення, що потребує додаткового часу, зокрема:

- встановити та допитати осіб, яким відомі обставини вчинення вказаного правопорушення;

- провести інші слідчі та процесуальні дії, в яких виникне необхідність в ході досудового розслідування даного кримінального провадження, в разі встановлення нових обставин;

- отримати висновки комп`ютерно-технічних експертиз.

- виконати з підозрюваною та її захисником вимоги ст. 290 КПК України, тобто вчинити процесуальні дії для підготовки та направлення матеріалів кримінального провадження з обвинувальним актом до суду Дані твердження не оспорюються сторонами по справі.

Дані твердження не спростовано стороною захисту.

Слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення, що в термін дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваної ОСОБА_5 завершити досудове розслідування неможливо, оскільки не виконано ряд необхідних слідчих процесуальних дій і вказані дії не могли бути здійснені чи завершені раніше з об`єктивних причин, але при цьому наявність обґрунтованої підозри щодо неї залишається.

Отже, слідчий суддя, на підставі наданих матеріалів, оцінивши в сукупності всі обставини, зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України, враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною ОСОБА_5 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує їй у разі визнання її винуватою в інкримінованому кримінальному правопорушенні, особу підозрюваної та її репутацію, вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, вважає за необхідне задовольнити клопотання частково та продовжити підозрюваній ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає в забороні підозрюваній залишати у період часу з 00 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин житло за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , окрім випадків необхідної евакуації чи з метою запобігання загрози життю чи здоров`ю, в межах строку досудового розслідування, строком на два місяці, тобто по 15 грудня 2025 року включно із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Крім того, слідчий суддя враховує доводи сторони захисту та вбачає підстави задля зміни покладеного на підозрювану обов`язку не відлучатися із населеного пункту, за місцем проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду і вважає за необхідне визначити заборону не відлучатись із м. Києва та м. Вишгород Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду, оскільки підозрюванамає інвалідність ІІ групи та онкологічне захворювання, у зв`язку із чим потребує постійного обстеження та лікування, у тому числі у м. Київ. Крім того, нині підозрювана перебуває у відпустці та не має джерела прибутку за основним місцем роботи у зв`язку із діючими обмеженнями в наслідок застосування цілодобового домашнього арешту. Проте підозрювана має утриманні чоловіка із ІІ групою інвалідності та має нагальну потребу у забезпеченні належного лікування та підтримання побуту.

Також, слідчий суддя не вбачає необхідності продовження відносно підозрюваної покладеного на неї обов`язку утримуватися від спілкування зі свідками у вказаному кримінальному провадженні, оскільки стороною обвинувачення у судовому засіданні не доведено існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також не визначено перелік та анкетні дані вказаних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 181, 186, 193-194, 196, 199, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який полягає в забороні підозрюваній залишати житло у період часу з 00 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , окрім випадків необхідної евакуації чи з метою запобігання загрози життю чи здоров`ю, в межах строку досудового розслідування, строком на два місяці, тобто по 15 грудня 2025 року включно.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України зобов`язати підозрювану ОСОБА_5 :

- прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості з`явитися через поважні причини завчасно повідомляти про це посадову особу або орган, що здійснив виклик;

- не відлучатися з м. Київ та м. Вишгород Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала слідчого судді діє два місяці, тобто по 15 грудня 2025 року включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали направити до органу Національної поліції за місцем мешкання підозрюваної для забезпечення контролю за поведінкою підозрюваної під час дії відносно неї запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1