Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/328/25 Головуючий у суді І-ї інстанції >
Справа № 405/3595/25 Доповідач в колегії апеляційного суду
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.2025 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Кропивницького від 18 червня 2025 року про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеного 06 травня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000055, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368, ч.5 ст.426-1, ч.1 ст.114-1 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

З представлених матеріалів кримінального провадження вбачається, що відділом розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Кіровоградській області розслідується кримінальне провадження, внесене 06 травня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000055, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368, ч.5 ст.426-1, ч.1 ст.114-1 КК України.

За клопотанням старшого слідчого в ОВС ВР ОТЗ СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_7 від 13.06.2025 року, погодженого з прокурором Кропивницької Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_6 , ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Кропивницького від 18 червня 2025 року накладено арешт на майно, вилучене під час проведення обшуку автомобіля KIA SORENTO, д.н.з. НОМЕР_1 , а саме мобільний телефон марки Iphone imei НОМЕР_2 із сім-карткою НОМЕР_3 , дві купюри номіналом по 100 доларів США з серією та номером: QL93153173 A, QL 93153160 A, епікриз-виписку на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , блокнот в твердій обкладинці з чорновими записами, полімерний пакет з технічним пристроєм із написом GPS із маркуванням на корпусі GF-07 із забороною користування та розпорядження переліченим майном.

Однак, у накладенні арешту на тимчасово вилучене майно 12 червня 2025 року під час проведення обшуку автомобіля KIA SORENTO, д.н.з НОМЕР_1 , а саме: дві купюри номіналом 100 доларів США, які мають серію та номер QJ 28673850 A, QK 42012564 B, банківської картки «ПУМБ» № НОМЕР_4 , епікриз №30 на ім`я ОСОБА_9 відмовлено.

Як вбачається зі змісту ухвали, слідчий суддя зазначив, що з метою збереження, запобігання можливості приховування майна, його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, передачі, відчуження на вказані речові докази необхідно накласти арешт.

Стосовно грошових коштів, а саме двох купюр номіналом 100 доларів США, банківської карти та епікризу, то слідчий суддя зазначив, що вони не є об`єктом кримінально протиправних дій та не містять на собі сліди і інформацію скоєння злочину, які в своїй сукупності могли б бути можливими для їх використання у кримінальному провадженні як доказів, а тому арешт майна в цій частині на думку слідчого судді є не обґрунтованим.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, процесуальний прокурор у даному кримінальному провадженні ОСОБА_6 звернувся до Кропивницького апеляційного суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити у повному обсязі клопотання слідчого про арешт майна.

Свої вимоги прокурор обґрунтовує тим, що тимчасово вилучене майно має суттєве значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а тому з метою їх зберігання та використання як речового доказу у справі виникла необхідність у накладенні на нього арешту.

Стверджує, що вилучені під час обшуку кошти в іноземній валюті отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення, оскільки були раніше ідентифіковані для проведення негласних (слідчих) розшукових дій для забезпечення потреб досудового розслідування, виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, зокрема для збереження речових доказів.

Окрім того, зазначає, що у даному кримінальному провадженні можливе застосування спеціальної конфіскації, а тому на думку прокурора такий вид втручання у права ОСОБА_9 відповідають інтересам слідства, оскільки вказані грошові кошти являються предметом кримінального правопорушення та зберігають на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.

В судове засідання адвокат ОСОБА_10 будучи повідомлений належним чином про дату та час судового розгляду не з`явився, будь-яких клопотань до канцелярії суду не надавав, у зв`язку з чим колегія суддів, у відповідності до ч.4 ст.405 КПК України вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу прокурора без його участі.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши матеріали клопотання та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора у даному кримінальному провадженні ОСОБА_6 підлягає задоволенню за таких підстав.

Однією з процесуальних гарантій реалізації прав людини в кримінальному провадженні являється здійснення слідчими суддями, у порядку передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора повинна відповідати загальним вимогам до судових рішень, передбачених КПК (статті 370, 372).

Вона має бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Під обґрунтованістю ухвали розуміється її постановлення на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені доказами та іншими матеріалами, якими слідчий чи прокурор обґрунтовують доводи клопотання, та які досліджені під час судового розгляду та оцінені слідчим суддею відповідно до вимог ст. 94 КПК.

Вмотивованою є ухвала слідчого судді, в якій наведені належні й достатні мотиви та підстави її ухвалення.

Відповідно до положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

При розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст. ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні та відповідати вимогам закону.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

За змістом п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступень втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, для забезпечення цивільного позову, можливої конфіскації майна, тощо.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів та конфіскації майна як виду покарання.

За змістом положень ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так, матеріалами клопотання встановлено, що у провадженні СУ ГУНП в Кіровоградській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000055 від 06.05.2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.368, ч.5 ст.426-1, ч.1 ст.114-1 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що на території Кіровоградської області діє група осіб, у складі ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які за одержання неправомірної вигоди, оформлювали відповідний пакет документів, в тому числі медичні документи, із встановленням діагнозів, що дозволяють військовослужбовцям звільнитися із лав ЗСУ або бути визнаними тимчасово непридатними до військової служби.

12 червня 2025 року на підстави ухвали слідчого судді Подільського районного суду м. Кропивницького від 12 червня 2025 року проведено обшук автомобіля KIA SORENTO, д.н.з. НОМЕР_1 , під час якого вилучено майно та грошові кошти.

Постановою слідчого від 13.06.2025 року вилучене майно та грошові кошти визнанні речовими доказами у кримінальному провадженні і відповідно до поданого клопотання слідчий просить накласти арешт з метою забезпечення їх збереження.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Чинним кримінальним процесуальним кодексом України передбачено, що арешт на майно з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.

Зрозуміло, що на даному етапі досудового розслідування, слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є арешт майна.

Разом з цим, колегія суддів апеляційного суду з об`єктивністю констатує, що вилучені у ОСОБА_9 , під час проведення обшуку грошові кошти, банківська карта та епікриз, відповідно до ст. 98 КПК України мають значення речових доказів у даному кримінальному провадженні, оскільки містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому накладення арешту на грошові кошти, банківську карту та епікриз, до прийняття остаточного рішення у кримінальній справі, відповідає критеріям ст. 170 КПК України, буде лише сприяти об`єктивному розслідуванню та запобігання можливості їх перетворення, знищення, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Що стосується вилучених у ОСОБА_9 майна та грошових коштів, то слідчий суддя місцевого суду, на думку апеляційного суду, правильно та цілком обґрунтовано наклав арешт в якості предмету, який підлягає спеціальній конфіскації.

Відтак з урахуванням позиції сторони обвинувачення, а також загальних засад кримінального судочинства (ст. 7, 9, 13, 16, 22 23, 26 КПК України) та загальних правил застосування заходів забезпечення кримінального провадження (ст. 132 КПК України) колегія суддів апеляційного суду вважає, що у даній ситуації, арешт вилученого при проведенні обшуку у ОСОБА_9 майна та грошових коштів відповідає інтересам та потребам досудового розслідування в цій справі, такий вид втручання у права та законні інтереси ОСОБА_9 спрямований на встановлення фактичних обставин цієї справи, арештоване майно можливо використати як доказ обґрунтованості причетності або непричетності ОСОБА_9 до будь-яких протиправних дій, а також можливої спеціальної конфіскації.

Сукупність доданих до клопотання матеріалів вказує на те, що вилучене у ОСОБА_9 майно та грошові кошти є знаряддям та предметом вчинення злочину, а тому накладення арешту на вказане майно до прийняття остаточного рішення у кримінальній справі, відповідає критеріям ст. 170 КПК України, буде лише сприяти об`єктивному розслідуванню та запобігання можливості його перетворення, знищення, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Таким чином, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора щодо наявності підстав для накладення арешту на майно ОСОБА_9 , оскільки на даному етапі кримінального провадження, потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна.

Наведені обставини потребували належної та об`єктивної оцінки, формальний підхід і призвело до безпідставного часткового задоволення клопотання прокурора, а по суті до блокування розслідування.

Ухвала слідчого судді є незаконною і підлягає безумовному скасуванню, у зв`язку з істотним порушенням вимог КПК України, з постановлення нової ухвали про задоволення клопотання прокурора та арешт майна в даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 170, 173, 309, 370 - 372, 376, 407, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Кропивницького від 3 червня 2025 року про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеного 06 травня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000055, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368, ч.5 ст.426-1, ч.1 ст.114-1 КК України скасувати.

Клопотання старшого слідчого в ОВС ВР ОТЗ СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_7 від 13 червня 2025 року, погоджене прокурором Кропивницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_6 про накладення арешту на майно, яке вилучене 12.06.2025 року в ході обшуку автомобіля марки KIA SORENTO, д.н.з. НОМЕР_5 , яким фактично користується ОСОБА_9 в кримінальному провадженні № 0000055 за ч.3 ст.368, ч.5 ст.426-1, ч.1 ст.114-1 КК України задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно 12.06.2025 року під час проведення обшуку автомобіля KIA SORENTO, номерний знак НОМЕР_1 , а саме: мобільний телефон марки Iphone imei НОМЕР_2 із сім-карткою НОМЕР_3 , чотири купюри номіналом по 100 доларів США з серією та номером: QL93153173 A, QL 93153160 A, QJ 28673850 A, QK 42012564 B, епікриз-виписку на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , блокнот в твердій обкладинці з чорновими записами, полімерний пакет з технічним пристроєм із написом GPS із маркуванням на корпусі GF-07, банківської картки «ПУМБ» № НОМЕР_4 , епікриз №30 на ім`я ОСОБА_9 - із забороною користування та розпорядження переліченим майно.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на процесуального прокурора ОСОБА_6 .

Ухвала Кропивницького апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4