Справа № 314/5026/24
Провадження № 1-кп/314/259/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2026 м.Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у дистанційному судовому засіданні в залі суду в м. Вільнянськ клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Синельникове, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, який має середню-спеціальну освіту, не працюючого, неодруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-23.06.2023 Вільнянським р/с Запорізької області за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75, ст. 76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік

за участю прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Вільнянського районного суду Запорізької області перебуває кримінальне провадження за № 0000615 від 12.09.2024 стосовно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.307 КК України.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 .

Обвинувачений та захисник не заперечували проти задоволення клопотання прокурора.

Заслухавши учасників процесу, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотання сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2, 4, ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою не може перевищувати 60 днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

Згідно ч.6 ст.194 КПК України зазначені обов`язки покладаються на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст.199 КПК України.

Враховуючи, що така потреба обумовлена наявністю ризиків, передбачених передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_3 :

- може переховуватися від суду;

- може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні;

- може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

- вчинити інше кримінальне правопорушення.

На підставі вищезазначеного відповідно до положення п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість переховуватися від суду.

Зокрема, вищевказаний ризик підтверджуються тим, що ОСОБА_3 усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років, та невідворотності покарання за його вчинення, є ризик того, що обвинувачений може залишити своє місце проживання і таким чином буде переховуватись від суду, чим перешкоджатиме встановленню істини у справі.

Також, варто враховувати й те, що ОСОБА_3 може перешкоджати кримінальному провадженню шляхом періодичного невиконання вимог про явку до суду, а також перешкоджання ним кримінальному провадженню іншим чином, наприклад впливати на швидкість проведення судового розгляду (затягувати його проведення) мотивуючи неможливістю своєї явки будь-яким чином, що являється ризиком, передбаченим п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Окрім того, встановлено, що ОСОБА_3 офіційно ніде не працевлаштований, відповідно до сімейного стану неодружений, за місцем мешкання характеризується негативно, раніше вже притягувався до кримінальної відповідальності, при цьому знову вчинив аналогічне особливо тяжке кримінальне правопорушення, що являється ризиком, передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зазначені обставини свідчать про необхідність ізоляції ОСОБА_3 задля нівелювання ризику можливості переховуватися від суду і слідства та перешкодити виконанню процесуальних рішень, що є вагомою підставою вважати, що єдиним дієвим у даному випадку запобіжним заходом котрий зможе гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_3 буде саме тримання під вартою.

Зазначені ризики на час розгляду клопотання не сплинули, обмеження прав обвинуваченого встановлені запобіжним заходом є співмірними завданням та цілям кримінального провадження.

Застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою на переконання суду не забезпечать запобігання ризикам переховування від суду, незаконного впливу на свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим шляхом та можливості вчинення інших кримінальних правопорушень.

Враховуючи вищевикладене, суддя вважає за необхідне клототання прокурора задовольнити та продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.

У відповідності до положень ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

З огляду підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, особу обвинуваченого, суд не вбачає за можливе визначити розмір застави у кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 177-178, 183, 194, 331 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.

Кінцевим днем тримання під вартою визначити 10.04.2026 (включно).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1

10.02.2026