Справа № 194/1965/25
Номер провадження 1-кс/194/193/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2025 року Слідчий суддя Тернівського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Правобережної окружної прокуратури ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , в присутності підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду м. Тернівка Дніпропетровської області клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.12.2025 року за № 0000590 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Богданівка, Павлоградського району, громадянина України, з неповною середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітніх дітей 2023, 2025 р.р.н., який фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця в спеціальному званні солдат військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, військової частини НОМЕР_1 , курсант 1 навчального взводу 2 навчальної роти, 6 зведенего навчального батальйону школи індивідуальної підготовки ВЧ НОМЕР_1 , раніше судимого 02.12.2024 р. Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст. 336 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, -

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором Правобережної окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 ..

Клопотання мотивовано тим, що в провадженні СВ ВП № 1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області знаходиться кримінальне провадження № 0000590 від 06.12.2025 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Своє клопотання мотивує тим, що, відповідно до витягу з наказу № 110 командира військової частини НОМЕР_1 від 17.04.2025 р., військовослужбовця за призовом під час мобілізації солдата ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу та призначено на посаду курсанта навчального взводу навчальної роти навчального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до ст.ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, солдат ОСОБА_5 , як військовослужбовець, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, поважати честь і гідність кожної людини, додержуватися правил поведінки військовослужбовців, беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, берегти державне майно, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять про Збройні Сили України в цілому.

Відповідно до ст.ст. 1, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» (далі Дисциплінарний статут ЗС України), військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця бездоганно та неухильно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, застосовувати зброю лише в бойовій обстановці, а в мирний час у виняткових випадках, відповідно до вимог Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України.

Разом з тим, солдат ОСОБА_5 , у порушення вимог вищевказаного законодавства, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, порушуючи військову дисципліну, обвинувачується у вчиненні злочину проти власності за наступних обставин.

Так, солдат ОСОБА_5 будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, на посаді курсанта 1 навчального взводу 2 навчальної роти, 6 зведеного навчального батальйону школи індивідуальної підготовки ВЧ НОМЕР_1 в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовийобов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Закону України «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану», 06.12.2025 р. приблизно о 09:00 год., разом із раніше знайомим ОСОБА_7 , перебуваючи на території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виник злочинний умисел спрямований на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з проникненням у інше приміщення та погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, діючи з корисливих мотивів, та особистої зацікавленості, діючи групою осіб, розподіливши між собою ролі у скоєнні кримінального правопорушення, солдат ОСОБА_5 та ОСОБА_7 через незачинену хвіртку проникли на територію вказаного домоволодіння та у подальшому ОСОБА_5 через незачинене вікно проник до приміщення житлового будинку, в той час поки ОСОБА_7 згідно з відведеною йому роллю спілкувався з потерпілим ОСОБА_8 .. Після чого ОСОБА_5 , проникши до приміщення житлового будинку та знаходячись в приміщенні коридору, побачив на дерев`яній тумбочці металеву каструлю та взявши її підійшов зі сторони спини до потерпілого ОСОБА_8 , та поклавши свою ліву верхню кінцівку на ліве плече потерпілого розвернув його в свій бік та здійснив напад на потерпілого ОСОБА_8 , завдавши вказаним металевим предметом не менше восьми ударів в область голови потерпілого, після чого потерпілий ОСОБА_8 , впав на правий бік, на підлогу. ОСОБА_5 , продовжуючи свій злочинний умисел підійшов до потерпілого ОСОБА_8 , та почав наносити множинні удари ногами по тулубу та нижнім кінцівкам ОСОБА_8 . Після чого ОСОБА_5 , підійшовши до потерпілого ОСОБА_8 , який в цей час знаходився в лежачому стані, на підлозі присівши на спину нижніми кінцівками та силоміць ухопив його за праву верхню кінцівку та застосувавши фізичний вплив, заламавши її назад, тим самим утримуючи потерпілого ОСОБА_8 . В цей час ОСОБА_7 згідно з відведеною йому роллю, скориставшись безпорадним станом потерпілого ОСОБА_8 , проник, через незачинене вікно до приміщення житлового будинку, а саме до спальної кімнати та за вказівкою солдата ОСОБА_5 , почав утримувати потерпілого ОСОБА_8 , за праву верхню кінцівку, подавивши його волю на опір, який знаходився в лежачому стані, на підлозі. В цей час солдат ОСОБА_5 , згідно з відведеною йому роллю почав нишпорити по приміщенню спальної кімнати з метою заволодінням майном потерпілого ОСОБА_8 ..

В результаті спільних злочинних дій солдатом ОСОБА_5 та ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_8 спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, рваної рани м`яких тканин лобної ділянки праворуч, вивих правого плеча, забій грудного поперекового відділу. Подолавши таким чином супротив потерпілого ОСОБА_8 , солдат ОСОБА_5 та ОСОБА_7 за попередньою змовою, переслідуючи корисливий мотив, відкрито заволоділи майном, належним ОСОБА_8 , а саме: планшетом марки Samsung Galaxy Tab A7 Lite SM-T225 imei1 351587/32/958660/7 S/N:R9PW20AFFYW 64 ГБ в корпусі сірого кольору вартістю 6999 грн., з чохлом-книжкою синього кольору Armorstandart/Samsung Tab A7 Lite вартістю 499 грн., ігровою консолю Sony Play Station 4 чорного кольору з вмонтованим дисководом та дротом чорного кольору, джойстик SONY № 3328 загальною вартістю 6000 грн., спричинивши останньому матеріальний збиток на загальну суму 13,498 грн., тобто вчинили напад з метою заволодіння чужим майном, вчинений групою осіб, поєднаний із насильством, небезпечний для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений в умовах воєнного стану, тобто вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 187 КК України.

Після чого солдат ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , утримуючи при собі викрадене майно, з місця вчинення кримінального правопорушення зникли в невідомому напрямку, розпорядившись ним на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_8 , збитки на загальну суму 13,498 грн..

Протиправні дії підозрюваного ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 4 ст. 187 КК України, як розбій, спрямований на заволодіння майном, вчинений групою осіб, в умовах воєнного стану.

Під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/ або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідка у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. На підставі викладеного, старший слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання старшого слідчого в повному обсязі, просив його задовольнити з підстав, викладених у клопотанні, оскільки ризики є наявними та не втратили своєї актуальності.

Захисник-адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання старшого слідчого, так як ризики, вказані стороною обвинувачення, вважає необґрунтованими та недоведеними. Просив застосувати ОСОБА_5 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав думку захисника.

Вислухавши прокурора, захисника, підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Розглядаючи питання щодо обрання запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує ст.ст. 177, 178 КПК України та вимоги ст. 194 КПК України, якою передбачено, що під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для зпобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

06.12.2025 р. відомості про вказане кримінальне правопорушення було внесено до ЄРДР за № 0000590 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

06.12.2025 р. о 19-55 год. ОСОБА_5 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

07.12.2025 р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

З протоколів допиту підозрюваного від 06.12.2025 р. та від 07.12.2025 р. ОСОБА_5 показав, що він дійсно скоїв вказаний злочин, зазначений в повідомленій йому підозрі.

З наданих слідчим, прокурором та досліджених в судовому засіданні інших доказів, зібраних в ході досудового розслідування, видно наявність підозри ОСОБА_5 , яка є обґрунтованою.

Окрім обґрунтованої підозри у відношенні ОСОБА_5 , при обранні запобіжного заходу слідчий суддя враховує те, що підозрюваний підозрюється у вчиненні умисного, особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна.

Слідчий суддя, вирішуючи питання доцільності застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , вислухавши думку учасників кримінального провадження, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, запобігання спробам ухилитися і переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого, перешкоджати кримінальному провадженню і вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи ст.ст. 178, 183 КПК України, вважає за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою, враховуючи, що ОСОБА_5 , раніше судимий за вчинення кримінального правопорушення у сфері охорони державної таємниці, недоторканності державних кордонів, забезпечення призову та мобілізації, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення проти власності, обвинувальний акт відносно чого перебуває на розгляді в суді.

Також, слідчий суддя бере до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_5 офіційно не працює, постійного джерела доходу не має, а отже не має сталих соціальних зв`язків, хоча і одружений, має на утриманні малолітніх дітей. Є військовослужбовцем в спеціальному званні солдат військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, військової частини НОМЕР_1 , курсант 1 навчального взводу 2 навчальної роти, 6 зведенего навчального батальйону школи індивідуальної підготовки ВЧ НОМЕР_1 , однак підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, вчиненого в умовах воєнного стану та його поведінка підриває авторитет Збройних Сил України.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Враховуючи наявність підстав, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає клопотання обґрунтованим, докази, надані слідчим та прокурором до клопотання, доводять обставини, передбачені ч. 1 ст. 194 КПК України.

Неможливість застосування запобіжних заходів у виді особистого зобов`язання, домашнього арешту та особистої поруки відносно підозрюваного пов`язана з тим, що вказані запобіжні заході будуть не достатніми для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та в умовах воєнного стану обраний запобіжний захід має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості. Дії, які інкримінуються підозрюваному, мають виняткову суспільну небезпечність, оскільки посягають на життя та здоров`я особи, а відтак цей злочин є одним з найбільш суспільно небезпечних кримінальних правопорушень. Також, неможливість покладення на підозрюваного обов`язків без застосування запобіжного заходу пов`язана з тим, що вказаний спосіб застосування заходу забезпечення і не може бути застосований до особи, що підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, пов`язаного із порушенням Присяги військовослужбовця Збройних Сил України. Означене є беззаперечною підставою застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В свою чергу будь-яких даних про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено, а тому у задоволенні клопотання захисника про обрання запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання слід відмовити.

Статтею 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 р. передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами. Суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Слідчий суддя враховує, що тяжкість обвинувачення також може бути достатньою причиною разом з іншими для обрання запобіжного заходу - тримання під вартою (рішення ЄСПЛ від 12.03.2013 р. у справі «Волосюк проти України») та суворість, передбаченого покарання, є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів (рішення ЄСПЛ від 26.07.2011 р. у справі «Ілійков проти Болгарії»).

Також, як слідує з практики ЄСПЛ допустимими підставами для взяття й утримання особи під вартою є наявність з боку підозрюваного (обвинуваченого) таких загроз, як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину (рішення ЄСПЛ від 02.10.2014 у справі «Воляник проти України»). Крім цього, у рішенні ЄСПЛ від 20.05.2010 у справі «Москаленко проти України» зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Під острахом отримання можливого покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років, підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від суду, що унеможливить виконання завдань кримінального провадження, визначених у ст. 2 КПК України. Запобігання ризикам переховування підозрюваного від суду становить суспільний інтерес, який полягає в забезпеченні відправлення судочинства. Крім того, про наявність вказаного ризику свідчить поведінка підозрюваного, який після вчинення кримінального правопорушення покинув місце вчинення злочину, що свідчить про наміри підозрюваного будь-яким чином уникнути кримінальної відповідальності.

На підставі викладеного, з урахуванням ч. 1 ст. 183 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання особою своїх обов`язків.

Зважаючи на те, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 є вчиненим із застосуванням насильства або погрозою його застосування, слідчий суддя, відповідно до приписів п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, не визначає розмір застави.

Таким чином, з урахуванням наведеного, враховуючи тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя вважає правильним обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 60 днів в межах строку досудового розслідування без визначення застави.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182-183, 193-194, 196-197, 369, 371-372, 376, 532, 534 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погодженого прокурором Правобережної окружної прокуратури ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.12.2025 року за № 0000590 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 - задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у виді тримання під вартою до 60 днів без визначення застави строком до 19-55 години 02 лютого 2026 року включно.

Строк тримання під вартою обчислювати з 06 грудня 2025 року.

Строк дії ухвали встановити до 19-55 години 02 лютого 2026 року включно.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання відмовити.

Для утримання під вартою підозрюваний ОСОБА_5 підлягає направленню до гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Копію даної ухвали негайно після її оголошення вручити підозрюваному та надати слідчому, прокурору, захиснику, та направити до гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення, а особою, що утримується під вартою - протягом того ж строку з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1