Провадження № 1-кп/947/1258/25
УХВАЛА

19.11.2025 року

Київський районний суд м. Одеси, у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000968 від 03.08.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Київського районного суду м. Одеси знаходиться обвинувальний акт у вищезазначеному кримінальному провадженні.

У удовому засіданні, прокурором було заявлене клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, з триманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Прокурор мотивує своє клопотання тим, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбаченого покарання у вигляді позбавленням волі на строк від 3 до 7 років та відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків, передбаченого у п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України: п.1 ч.1 ст. 177 КПК України ОСОБА_6 може здійснити спроби переховування від суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, та враховуючи те, що ОСОБА_6 зареєстрований та проживає поза межами території м. Одеса та Одеської області; п.3 ч.1 ст. 177 КПК України може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки, вказані особи на теперішній час судом не допитані; п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України може перешкоджати кримінальному провадженню, так як зареєстрований та проживає поза межами території м. Одеса та Одеської області, тому може своєчасно не прибувати до суду вчасно, тим самим затягувати строки досудового розслідування; п.5 ч.1 ст. 177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення, тому на думку прокурора, менш суворі заходи не забезпечать виконання ним процесуальних обов`язків, передбачених чинним Кримінальним процесуальним кодексом України і його належної поведінки.

Просить суд продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого строком на 60 днів, без визначення розміру застави.

Потерпілий підтримав клопотання прокурора, зазначивши, що не має претензій до обвинуваченого ОСОБА_6 .

Захисник заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, зазначивши, що ризики відпали та не доведені протокурором, ОСОБА_6 визнає вину, потерпілий не має претензій до нього, тому просить не застосовувати відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачений підтримав думку захисника.

Дослідивши клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вислухавши думки учасників провадження, дійшов до наступних висновків.

Так, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбаченого покарання у вигляді позбавленням волі на строк від 3 до 7 років.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого, суд враховує вимоги пунктів 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Стороною обвинувачення доведені ризики, передбаченні ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що обвинувачений знаходячись на волі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого і свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженнюта може вчинити інші кримінальні правопорушення.

Приймаючи до уваги вищенаведене, та зважаючи на відомості про особу обвинуваченого, що він зареєстрований та проживає поза межами території м. Одеса та Одеської області, той факт, що обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, суд дійшов висновку про існування зазначених прокурором та передбачених ст.177 КПК України ризиків, і про те, що суспільний інтерес щодо тримання обвинуваченого під вартою переважає над його особистими інтересами і що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належної поведінки обвинуваченого та запобігти зазначеним ризикам, а тому суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора щодо продовження відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Продовжуючи відносно обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою, суд вважає, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», суд дійшов висновку, що необхідно продовжити відносно обвинуваченого строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначених вище ризиків.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину із застосуванням насильства, суд вважає необхідним при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначити розмір застави у кримінальному провадженні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.110, 131, 132, 176-178, 182, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 331, 369-372, 392-395 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) діб, тобто до 17.01.2025 року.

Ухвала суду щодо продовження запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити в ДУ "Одеський слідчий ізолятор" (для виконання).

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів.

Суддя ОСОБА_1