Справа № 368/1620/25
провадження № 1-кп/368/195/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" листопада 2025 р. Кагарлицький районний суд Київської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

представника потерпілого адвоката ОСОБА_4

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5

та обвинуваченого ОСОБА_6

відкрито провівши в залі суду в м. Кагарлик судове засідання по клопотанню прокурора Кагарлицького відділу Обухівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у кримінальному провадженні № 0001459 від 28.07.2025 р. щодо ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286-1 ч. 1 КК України, -

встановив:

На адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшло клопотання прокурора Обухівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо обвинуваченого ОСОБА_6 .

Клопотання обґрунтоване наступним.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до постанови Центральної виборчої комісії від 28 жовтня 2020 року № 433 Козинською селищною територіальною виборчою комісією Обухівського району Київської області зареєстровано ОСОБА_6 як депутата Козинської селищної ради Обухівського району Київської області VIII скликання, обраного на місцевих виборах 25 жовтня 2020 року в багатомандатному виборчому окрузі №4.

27 липня 2025 року, близько 21 годин 30 хвилин, водій ОСОБА_6 , керуючи автомобілем марки «VOLKSWAGEN CADDY» державний номерний знак НОМЕР_1 , в порушення пункту 2.9 а) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року та введених в дію з 01 січня 2002 року (далі - Правила дорожнього руху), відповідно до якого «водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння», перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, в порушення вимог пункту 2.3 б), д) Правил дорожнього руху, згідно з якими «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, реагувати на її зміну», «водій повинен не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху», не був уважний під час керування транспортним засобом, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, внаслідок чого своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, проявив злочинну самовпевненість, рухаючись неподалік буд. № 14 по вул. Незалежності в м. Кагарлик, що в межах Обухівського району Київської області в напрямку від вул. Став`янка до вул. Жовтнева, в порушення вимог пункту 12.3 Правил дорожнього руху, згідно з яким «у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди», маючи можливість заздалегідь виявити перешкоду для руху, що йому становив мотоцикл марки «LIFAN LF 175-2Е» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням неповнолітнього ОСОБА_7 , який рухався попереду в попутному напрямку в його смузі руху, увімкнувши показник лівого повороту, зупинився на Т-подібному перехресті вул. Незалежності та вул. Володимира Великого та перебував у нерухомому стані, надаючи дорогу зустрічним транспортним засобам, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди допустив зіткнення з правою боковою частиною вище вказаного мотоцикла.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди водій мотоцикла марки «LIFAN LF 175-2Е» державний номерний знак НОМЕР_2 - неповнолітній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримав тілесні ушкодження у вигляді трьохкісточкового перелому правого гомілково-ступневого суглобу зі зміщенням відламків, що за ступенем тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`я понад 21 день.

Грубе порушення водієм ОСОБА_6 , вимог пунктів 2.3 б), д), 2.9 а), та 12.3 Правил дорожнього руху України перебуває у причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілому неповнолітньому ОСОБА_7 , тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

?протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 27.08.2025;

?висновком та актом медичного огляду щодо виявлення стану алкогольного сп`яніння від 27.07.2025 року;

?довідкою №6347 з КНП КОР «Київська обласна дитяча лікарня №2» щодо наявності тілесних ушкоджень у потерпілого;

?протоколом огляду предмета (перегляду відеозапису) від 28.07.2025; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 від 28.07.2025;

?іншими матеріалами кримінального провадження в її сукупності.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Так, при визначенні обґрунтованості підозри необхідно враховувати практику Європейського суду з прав людини, згідно з якою, а саме у рішеннях у справах «Нечипорук і Йонкало проти України» та «Фокс, Кембел і Гартлі проти Сполученого Королівства», Європейський суд з прав людини зазначив, що термін «обґрунтована підозра» означає наявність фактів або відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення. Від сукупності обставин справи залежить, що саме можна вважати обґрунтованою підозрою.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігання спробам переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення б обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому провадженні.

Обвинувачений ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до трьох років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від трьох до п`яти років.

Ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області від 25.09.2025 до обвинуваченого ОСОБА_6 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту до 23.11.2025 включно, а тому у сторони обвинувачення виникла необхідність у його продовженні.

Про наявність ризиків у кримінальному провадженні свідчать наступні факти, зокрема:

?п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - обвинувачений ОСОБА_6 , може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 3 позбавленням волі, а тому під тягарем можливого покарання та з урахуванням того, що резонанс зазначеного кримінального правопорушення та факт його вчинення щодо потерпілої неповнолітньої особи з боку депутата місцевої ради, набув суспільного розголосу, він може переховуватися від органу досудового розслідування, прокуратури та суду.

?п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, згідно з яким ОСОБА_6 може впливати на потерпілих, свідків, інших осіб у кримінальному провадженні, необхідно зазначити наступне.

Даний ризик обґрунтовується тим, що обвинувачений, ОСОБА_6 , проживає на території Обухівського району Київської області, де проживають усі свідки та потерпілі у кримінальному провадженні, а тому обвинувачений має можливість, як особисто так і шляхом впливу на свідків, потерпілих з боку інших осіб створити умови для зміни показань суду через примус, вплив або залякування свідків та потерпілих.

Враховуючи викладене та аналізуючи зібрані в сукупності докази, можливо прийти до висновку, що менш суворі запобіжні заходи ніж домашній арешт, не зможуть забезпечити уникнення зазначених ризиків та покладених на обвинуваченого обов`язків, у зв`язку з чим є достатні підстави для застосування такого виду запобіжного заходу, як цілодобовий домашній арешт.

Наведені вище обставини, свідчать що застосування більш м`яких, окрім як цілодобовий домашній арешт, запобіжних заходів не може запобігти виникненню ризикам, існування яких обґрунтовано прокурором.

Зокрема, зважаючи на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, такий запобіжний захід у виді як особисте зобов`язання, не здатне забезпечити дієвість кримінального провадження та запобігти ризикам, передбачених пунктами 1, 3, ч. 1 ст. 177 КПК України.

До обвинуваченого запобіжний захід у вигляді особистої поруки не можливо застосувати у зв`язку з тим, що відсутні особи, які можуть виступити його поручителями, а також в силу його недостатності.

Також слід зазначити, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину в період воєнного стану, вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння 2,702 %о, що в 13 разів перевищує допустиму законом норму, обставини вчинення вказаного кримінального правопорушення, наслідки у вигляді спричинення тілесних ушкоджень неповнолітньому.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286-1 КК України, не належить до правопорушень, у яких суд може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_5 не заперечували проти клопотання прокурора.

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_4 підтримав клопотання прокурора.

Суд, вислухавши клопотання прокурора, думку обвинуваченого, його захисника та представника потерпілого, приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч.1 та п.9 ч.2 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження, в тому числі, є запобіжні заходи.

Згідно ч. 3 ст. 315 Кримінального процесуального кодексу України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Згідно з ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України, при вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу суд повинен врахувати наявність ризиків, зазначених в ст. 177 КПК України, а також оцінити в сукупності обставини, які визначені в ч.1 ст.178 КПК України.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігання спробам переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому провадженні.

Обвинувачений ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до трьох років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від трьох до п`яти років.

Про наявність ризиків у кримінальному провадженні свідчать наступні факти, зокрема;

?п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - обвинувачений ОСОБА_6 , може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 3 позбавленням волі, а тому під тягарем можливого покарання та з урахуванням того, що резонанс зазначеного кримінального правопорушення та факт його вчинення щодо потерпілої неповнолітньої особи з боку депутата місцевої ради, набув суспільного розголосу, він може переховуватися від органу досудового розслідування, прокуратури та суду.

?п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, згідно з яким ОСОБА_6 може впливати на потерпілих, свідків, інших осіб у кримінальному провадженні, необхідно зазначити наступне.

Даний ризик обґрунтовується тим, що обвинувачений, ОСОБА_6 , проживає на території Обухівського району Київської області, де проживають усі свідки та потерпілі у кримінальному провадженні, а тому обвинувачений має можливість, як особисто так і шляхом впливу на свідків, потерпілих з боку інших осіб створити умови для зміни показань суду через примус, вплив або залякування свідків та потерпілих.

Судом встановлено, що на розгляді у Кагарлицькому районному суді Київської області перебуває кримінальне провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001459 від 28.07.2025 р. щодо ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286-1 ч. 1 КК України.

Суд погоджується із доводами сторони обвинувачення про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, ризики, які стали підставою для обрання ОСОБА_6 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, залишились незмінними та не зменшились.

Жоден інший більш м`який запобіжний захід, передбачений ст.176 КПК України, окрім як цілодобовий домашній арешт, не забезпечить належну поведінку обвинуваченого щодо виконання ним процесуальних рішень та унеможливить спроби останнього перешкоджати кримінальному провадженню, а відтак запобігти зазначеним ризикам.

Отже, клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту слід задовольнити.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 369, 371, 372 КПК України, суд, -

ухвалив:

Клопотання прокурора Кагарлицького відділу Обухівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту задовольнити.

Продовжити застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця селища Козин Обухівського району Київської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з середньо-спеціальною освітою, одруженого, працюючого ФОП, є депутатом Козинської селищної ради Обухівської району Київської області, раніше не судимого, - запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 такі обов`язки:

?прибувати до суду, прокурора за першою вимогою;

?цілодобово не залишати місце постійного проживання - АДРЕСА_1 без дозволу прокурора або суду.

Строк дії ухвали про продовження строку застосування домашнього арешту до ОСОБА_6 діє до 18 січня 2026 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню Обухівським РУП Головного управління Національної поліції України в Київській області.

Копію ухвали направити Обухівському РУП Головного управління Національної поліції України в Київській області - для виконання.

Ухвала суду в частині продовження дії запобіжного заходу підлягає апеляційному оскарженню протягом п`яти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Суддя Кагарлицького районного суду

Київської області ОСОБА_1