У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5 (в режимі ВКЗ)

захисника ОСОБА_6 (в режимі ВКЗ)

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 18 листопада 2025 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

- підозрюваного за ч. 2, ч. 3 ст. 307 КК України.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 18 листопада 2025 року продовжено підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 24.12.2025 включно.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати і постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме особисту поруку, призначивши поручителями ОСОБА_8 і ОСОБА_9 .

Вважає, що прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Просить врахувати, що ОСОБА_7 займався волонтерською діяльністю і перебував у штаті громадської організації «НЕСКОРЕНІ» МУДРІСТЬ Й ВІДВАГА», де відзначений подякою та нагороджений сувенірною пам`ятною медаллю. Окрім того, підозрюваний зареєстрований та проживає разом з матір`ю, тобто має стійкі соціальні зв`язки.

Встановлені слідчим суддею обставини.

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 в межах строку досудового розслідування. Слідчий зазначив, що досудове розслідування закінчити не можливо, оскільки у кримінальному провадженні є необхідність проведення ряду слідчих та процесуальних дій. Тому виникла необхідність у продовженні підозрюваному строку запобіжного заходу.

При прийнятті оскаржуваного рішення слідчий суддя дійшов висновку, що надані органом досудового розслідування матеріали свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень. Враховуючи обставини кримінального провадження, ступінь тяжкості кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , які відносяться до категорії тяжкого та особливо тяжкого злочину, слідчий суддя дійшов висновку про доведення прокурором обставин, які свідчать про те, що продовжують існувати, ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя дійшов висновку, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, на даному етапі досудового розслідування не зможе запобігти встановленим ризикам.

Водночас, слідчий суддя зазначив, що на стадії досудового розслідування відносно підозрюваного ОСОБА_7 ухвалою слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва від 26.06.2025 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено розмір застави, після внесення якої ОСОБА_7 повинен бути звільнений з-під варти, в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб у сумі 242240 грн.

В подальшому вказаний строк було продовжено, востаннє - ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 23.09.2025 до 20.11.2025. Клопотань про зміну розміру застави до суду не надходило. Отже, заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб у сумі 242240 грн, визначену в ухвалі слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 26.06.2025, підозрюваний ОСОБА_7 має право внести у будь-який момент.

Разом з цим, з огляду на обставини кримінальних правопорушень, кількості задокументованих епізодів кримінальної діяльності, ролі ОСОБА_7 у складі організованої групи щодо вчинення особливо тяжких злочинів (за підозрою - організатор), а також враховуючи, що доводи, наведені поручителями щодо тривалого знайомства з підозрюваним та про наявність авторитетного впливу на його поведінку, не завадили кримінально-протиправній діяльності, в якій ОСОБА_7 підозрюється, слідчий суддя вважав, що запобіжний захід у вигляді особистої поруки не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_7 та запобігти наявним ризикам.

Позиції учасників судового провадження.

Захисник ОСОБА_6 апеляційну скаргу підтримав.

Підозрюваний ОСОБА_7 про дату та час апеляційного розгляду повідомлений. Заяву про бажання брати участь при апеляційному розгляді не подавав.

Прокурор ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення апеляційної скарги.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

СУ ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0001594 від 02.08.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 307 КК України.

24.06.2025 ОСОБА_7 затримано та 25.06.2025 йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 26.06.2025 ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 22.08.2025 (включно) з визначенням розміру застави.

Постановою заступника керівника Херсонської обласної від 14.08.2025 строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, а саме до 24.09.2025.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 19.08.2025 ОСОБА_7 продовжено строк тримання під вартою до 24.09.2025 (включно).

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 23.09.2025 ОСОБА_7 продовжено строк тримання під вартою до 20.11.2025 (включно).

05.11.2025 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 307 КК України. ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого:

ч. 2 ст. 307 КК України незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечних психотропних речовин, вчинені повторно.

ч. 3 ст. 307 КК України незаконне придбання, зберігання з метою збуту психотропних речовин в особливо великих розмірах, вчинене повторно, організованою групою.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 23.09.2025 продовжено строк досудового розслідування до 24.12.2025 (включно).

Положення закону, яким керувався суд апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України.

Частиною 3 ст. 199 КПК України передбачено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених в ст. 184 КПК України, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Частиною 5 ст. 199 КПК України передбачено, що слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частиною 2 ст. 194 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Щодо наявності обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, підтверджується долученими до клопотання матеріалами. У матеріалах провадження відсутні дані, які б спростовували обґрунтованість підозри на даній стадії кримінального провадження.

Щодо наявності достатніх підстав вважати, що встановлені ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, не зменшилися.

Колегія суддів погоджується з обґрунтуванням, наведеним слідчим суддею, що ризики, встановлені при обранні запобіжного заходу, продовжують існувати, та зазначає, що оскаржуване рішення в цій частині належно мотивоване.

Так, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину (ч. 2 ст. 307 КК України), за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна та у вчиненні особливо тяжкого злочину (ч. 3 ст. 307 КК України), за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років з конфіскацією майна.

Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Тому є підстави вважати, що продовжує існувати ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

ОСОБА_7 може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки не будучи обмеженим у вільному спілкуванні з вказаними особами ОСОБА_7 може здійснювати на них вплив з метою їх спонукання до ненадання показань, перекручування або спотворення обставин, які їм відомі (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Ризик можливого вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_7 , є також доведеним та продовжує існувати, оскільки дії підозрюваного припинено підозрюваним не з власної волі, а співробітниками правоохоронних органів, що свідчить про можливість, у разі не застосування відповідних обмежень, продовження та повторення протиправної поведінки шляхом вчинення інших кримінальних правопорушень. (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Колегія суддів враховує, що досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, проте завершити досудове розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали не представляється можливим, у зв`язку з необхідністю проведення ряду слідчих та процесуальних дій.

З матеріалів, долучених слідчим до клопотання, вбачається достатньо відомостей про обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу.

Щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею рішення про необхідність продовження підозрюваному строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою постановлено у відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, оскаржуване рішення належним чином вмотивовано. У даному кримінальному провадженні, слідчим суддею правильно встановлено, що надані сторонами кримінального провадження докази доводять обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні та забезпечення його належної процесуальної поведінки.

Обраний щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним з існуючими ризиками, є достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантію його належної процесуальної поведінки на даній стадії кримінального провадження. Прокурором доведено, що обставини, зазначені у ч. 3 ст. 199 КПК України, виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою.

Щодо доводів апелянта, що підозрюваний займався волонтерською діяльністю і перебував у штаті громадської організації «НЕСКОРЕНІ» МУДРІСТЬ Й ВІДВАГА», де відзначений подякою та нагороджений сувенірною пам`ятною медаллю, зареєстрований та проживає разом з матір`ю, тобто має стійкі соціальні зв`язки, то наведені дані, на думку колегії суддів, не зменшують існування встановлених ризиків та не можуть слугувати безумовною підставою для застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, про що просить апелянт.

Ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. 404, 405, 407 ч. 3, 409, 422, 532 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 18 листопада 2025 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3