Провадження № 1-кп/344/1146/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2025 року місто Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участі секретаря с/з: ОСОБА_2 ,

прокурорів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 ,

захисника: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що народився у місті Хрустальний (м. Красний Луч), Луганської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ,громадянин України, РНОКПП: суду не відомий, раніше не судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.111(в редакції Закону України про кримінальну відповідальність станом на 04.06.2014), ч.7 ст.111-1, ч.1 ст.258-3, ч.2 ст.260 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_7 , будучи громадянином України вчинив державну зраду, зокрема умисно вчинив діяння, на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України; перейшов на бік ворога в період збройного конфлікту, добровільно зайняв посаду у незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території, а також брав участь у терористичній організації та в діяльності не передбаченого законом збройного формування.

Вказані злочини вчинено за наступних обставин.

Так, громадянин України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на посаді міліціонера-водія сектору ресурсного забезпечення Краснолуцького міського відділу ГУМВС України у Луганській області у спеціальному званні старший сержант міліції, будучи працівником правоохоронного органу, порушивши дану народові України присягу завжди залишатися йому відданим, вчинив державну зраду, а саме перейшов на бік ворога в умовах збройного конфлікту. Зокрема, не пізніше 07.07.2014, більш точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_7 добровільно вступив на службу до незаконного збройного формування терористичної організації т.зв. «ЛНР» та призначений на посаду т.зв. «полицейского-водителя сектора ресурсного обеспечения Краснолучского городского отдела внутренних дел Министерства внутренних дел Луганской Народной Республики», а в подальшому, не пізніше 27.10.2023, більш точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, прийняв присягу так званого працівника органів внутрішніх справ російської федерації та призначений на посаду т.зв. «полицейского-водителя сектора ресурсного обеспечения отдела Министерства внутренних дел российской федерации «Краснолучский», що на тимчасово окупованій території в м. Хрустальний (м. Красний Луч) Луганської області

Таким чином, ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 111 КК України(в редакції Закону України про кримінальну відповідальність станом на 04.06.2014).

Окрім того, ОСОБА_7 , перебуваючи на тимчасово окупованій території Луганської області, не пізніше 27.10.2023, більш точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, підтримуючи збройну агресію російської федерації проти України, умисно, з метою вчинення дій на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності України, без фізичного примусу, погроз вбивством чи застосуванням насильства щодо нього, добровільно вступив на службу до незаконного правоохоронного органу, так званого «отдела Министерства внутренних дел российской федерации «Краснолучский», який створений на тимчасово окупованій території в м. Хрустальний (м. Красний Луч) Луганської області, обійнявши так звану посаду «полицейского-водителя сектора ресурсного обеспечения» та з метою виконання загального плану захоплення території України, виконував обов`язки працівника цього незаконно створеного правоохоронного органу, допомагав представникам окупаційної влади у проведенні обшуків та фільтраційних заходів з проукраїнським налаштованим населенням на тимчасово окупованій території Луганської області та близькими родичами військовослужбовців Збройних Сил України, які мешкають в тимчасово окупованому м. Хрустальний (м. Красний Луч) Луганської області, з метою встановлення відомостей військового характеру щодо підрозділів Збройних Сил України, зокрема ідентифікації військовослужбовців на місцевості у зоні бойових зіткнень із збройними силами російської федерації, на території Луганської області.

Таким чином, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Також, громадянин України ОСОБА_7 , не пізніше 07.07.2014 і по 27.10.2023, більш точну дату досудовим розслідуванням не встановлено, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, добровільно долучився та прийняв участь у терористичній організації «Луганська народна республіка», шляхом вступу до складу так званого «Краснолучского городского отдела внутренних дел Министерства внутренних дел Луганской Народной Республики» на посаді т.зв. «водителя сектора ресурсного обеспечения»

При цьому, ОСОБА_7 усвідомлював, що терористична організація «ЛНР», в діяльності якої він приймає участь, діє на території України незаконно та що її учасники застосовують зброю, вчиняють терористичні акти, захоплення будівель органів державної влади та місцевого самоврядування, вбивства людей, вибухи, підпали та інші дії, які створюють небезпеку для життя та здоров`я людей, завдають значної матеріальної шкоди та призводять до настання інших тяжких наслідків, з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, провокацій воєнного конфлікту, міжнародного ускладнення та впливу на прийняття рішень органами державної влади, місцевого самоврядування, а також перешкоджають виконанню службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів України, військовослужбовцями Збройних Сил України та інших військових формувань України, задіяними у відсічі збройної агресії російської федерації проти України.

Таким чином, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 258-3 КК України.

Крім того, не пізніше 07.07.2014 і по 27.10.2023, більш точну дату досудовим розслідуванням не встановлено, громадянин України ОСОБА_7 , підтримуючи збройну агресію російської федерації проти України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою вчинення дій на шкоду суверенітету, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності України, добровільно вступив на службу до незаконного збройного формування терористичної організації т.зв. «ЛНР», зокрема в т.зв. «Краснолучский городской отдел внутренних дел Министерства внутренних дел Луганской Народной Республики», а в подальшому, не пізніше ніж з 27.10.2023 і по сьогоднішній день громадянин України ОСОБА_7 перебуває на посаді т.зв. «полицейского-водителя сектора ресурсного обеспечения отдела Министерства внутренних дел российской федерации «Краснолучский», що на тимчасово окупованій території в м. Хрустальний (м. Красний Луч) Луганської області.

Перебуваючи на вказаній посаді громадянин України ОСОБА_7 допомагав та допомагає представникам окупаційної влади у проведенні фільтраційних заходів з проукраїнським налаштованим населенням на тимчасово окупованій території Луганської області та родичами військовослужбовців Збройних Сил України, які мешкають в тимчасово окупованому м. Хрустальний (м. Красний Луч) Луганської області, з метою встановлення відомостей військового характеру щодо підрозділів Збройних Сил України, зокрема ідентифікації військовослужбовців на місцевості у зоні бойових зіткнень із збройними силами російської федерації, на території Луганської області.

Таким чином, ОСОБА_7 злочин, передбачений ч. 2 ст. 260 КК України.

Відповідно до положень ч.5 ст.374 КПК України, у разі ухвалення вироку за наслідками кримінального провадження, у якому здійснювалося спеціальне досудове розслідування або спеціальне судове провадження (in absentia), суд окремо обґрунтовує, чи були здійснені стороною обвинувачення всі можливі передбачені законом заходи щодо дотримання прав підозрюваного чи обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя з урахуванням встановлених законом особливостей такого провадження.

Відповідно до ч.2 ст.7 КПК України зміст та форма кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у частині першій цієї статті, з урахуванням особливостей, встановлених законом.

Приймаючи рішення щодо проведення спеціального досудового розслідування та проведення розгляду за процедурою in absentia, слідчий суддя виходив із того, що інкриміновані обвинуваченому злочини та його поведінка підпадали під вимоги, зазначені у ч.2 ст.297-1 КПК України. Положення закону щодо здійснення спеціального досудового розслідування та спеціального судового провадження не визнані неконституційними і є такими, що узгоджуються зі стандартами, визначеними у Резолюції (75) 11 Комітету Міністрів Ради Європи щодо критеріїв, які регламентують провадження, що здійснюється за відсутності обвинуваченого. Так відповідно до рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи важливою умовою застосування спеціального досудового розслідування та спеціального судового розгляду є те, щоб під час спеціального досудового розслідування або спеціального судового провадження було забезпечено процесуальні права та гарантії осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, зокрема, право обвинуваченого бути поінформованим належним чином про дату слухання справи та про своє право на законне чи інше представництво в суді.

З огляду на положення КПК України та Резолюції (75) 11 Комітету Міністрів Ради Європи, суд зазначає про таке:

З 24.02.2022 року АТ «Укрпошта» припинено приймання всіх видів міжнародних поштових відправлень призначенням до російської федерації, а також поштових відправлень до тимчасово окупованої території.

Відповідно до ч.4 ст.548 КПК України оригінал запиту про міжнародно-правову допомогу надсилається за кордон поштою, то в умовах припинення АТ «Укрпошта» приймання всіх видів поштових відправлень призначенням до російської федерації та поштових відправлень до тимчасово окупованої території, виконати вимоги КПК України та міжнародних договорів щодо вжиття необхідних заходів з метою отримання правової допомоги у кримінальному провадженні на території російської федерації та тимчасово окупованої території немає можливості.

Повістки про виклик ОСОБА_7 , повідомлення йому про підозру, повідомлення про початок здійснення спеціального досудового розслідування надсилались та публікувались відповідно до вимог КПК України шляхом публікування на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та на стадії судового розгляду - на офіційному веб-сайті Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області, а також у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - у газеті «Урядовий кур`єр» в рубриці «Оголошення», а копію процесуальних документів, що підлягали врученню ОСОБА_7 на виконання вимог ч.2 ст.2975 КПК України направлялись захиснику. Будь-які клопотання від обвинуваченого на адресу суду не надходили.

Дорученням Західного регіонального центру з надання безоплатної вторинної правничої допомоги адвоката ОСОБА_6 уповноважено у межах процесуальних прав і обов`язків, визначених ст.ст.46,47 КПК України, забезпечити безоплатну вторинну правничу допомогу відповідно ОСОБА_7 .

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24.06.2025 року, надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування стосовно обвинуваченого.

З огляду на зазначене, орган досудового розслідування вживав всіх можливих передбачених КПК України заходів для виклику та розшуку ОСОБА_7 , щоб забезпечити останньому можливість безпосередньо та через обраного захисника реалізовувати права підозрюваного на стадії досудового розслідування.

Після постановлення ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24.06.2025 року (справа №344/11112/25), якою надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування стосовно ОСОБА_7 , відповідно до вимог ч.4 ст.46 КПК України, ст.42 КПК України, п.8 ч.2 ст.51 КПК України та ч.2 ст.297-5 КПК України реалізацію прав підозрюваного (обвинуваченого) здійснював його захисник, який отримував необхідні процесуальні документи, знайомився з матеріалами кримінального провадження.

Крім цього, згідно з ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 01.08.2025 року відносно ОСОБА_7 здійснювалось спеціальне судове провадження. У судовому засіданні приймала участь захисник ОСОБА_6 , який був захисником на стадії досудового розслідування і обізнана з матеріалами кримінального провадження від початку здійснення спеціального досудового розслідування.

Важливо звернути увагу, що судом також вживалися заходи про виклик обвинуваченого для забезпечення доступу до правосуддя, у зв`язку із чим на кожне судове засідання останній викликався у порядку ст.323 КПК України. Повістки про виклик опубліковані у газеті «Урядовий кур`єр», а також на офіційному сайті Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області.

Захисник обвинуваченого здійснював активні дії, спрямовані на захист обвинуваченого: приймала участь у дослідженні доказів, звертала увагу суду на роль обвинуваченого у вчиненому кримінальному правопорушенні, виступала у дебатах та заперечувала запропоновану прокурором міру покарання.

Враховуючи наведене, з урахуванням здійснення у даному кримінальному провадженні спеціального досудового розслідування та спеціального судового провадження, суд вважає, що стороною обвинувачення вжито достатніх заходів щодо дотримання прав підозрюваного та обвинуваченого ОСОБА_7 на захист та доступ до правосуддя.

У свою чергу суд звертає увагу на те, що всі наведені вжиті заходи вказують на те, що обвинувачений був проінформований належним чином про дати слухання справи, а також, що його права на належне представництво у суді дотримані.

Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні не заперечував щодо розгляду даного кримінального провадження в порядку спеціального судового провадження. А також просив призначити останньому за правилами ч.1,3 ст.70 КК України мінімальне можливе покарання, в межах інкримінованих ОСОБА_7 кримінальних правопорушень.

За таких обставин, відповідно до вимог ст.323 КПК України, суд вважає що є всі правові підстави проводити розгляд даного кримінального провадження за правилами спеціального судового провадження.

Зважаючи на специфіку спеціального судового провадження (ч.3 ст.323 КПК України), суд, зберігаючи неупередженість та безсторонність, надає особливого значення охороні прав та законних інтересів обвинуваченого, як учасника кримінального провадження, яке відбувається за його відсутності, забезпеченню повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб до обвинуваченого була застосована належна правова процедура в контексті приписів ст.2 КПК України з дотриманням всіх загальних засад кримінального провадження з урахуванням особливостей, встановлених виключно законом. Ці особливості вимагають від суду прискіпливої оцінки кожного поданого доказу обвинувачення, відтак поріг вимогливості до доказування у даному випадку має бути підвищений.

Вина обвинуваченого ОСОБА_7 повністю доводиться сукупністю зібраних в кримінальному провадженні та досліджених в судовому засіданні доказів, зокрема:

Так, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 вказав, що добре знає обвинуваченого ОСОБА_7 оскільки вони знайомі особисто, ОСОБА_7 тривалий час працював з ним у Краснолуцькому міському відділі ГУМВС України в Луганській області. За два тижні до захоплення міста Краснолуцьк військами російської федерації всі працівники поліції отримали вказівку покинути територію міста Краснолуцьк, однак обвинувачений ОСОБА_7 добровільно залишився, а згодом добровільно долучився до незаконних збройних формувань, створених на тимчасово окупованій території. Під час ознайомлення з наявним в матеріалах кримінального провадження протоколом огляду вебсторінки, підтвердив, що на фотознімках зафіксовано саме обвинуваченого ОСОБА_7 .

Окрім показань свідка, вина обвинуваченого у вчиненні інкрімінованих кримінальних правопорушень, доводиться наступними письмовими доказами по справі, які були предметом дослідження в ході судового розгляду кримінального провадження.

протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27.06.2025 року (а.п.89-192, том 1), проведеного старшим слідчим в ОВС П`ятого слідчого відділу ( з дислокацією у м. Івано-Франківську) ТУ ДБР, розташованого у м. Львів у присутності 2-х понятих за участі свідка ОСОБА_9 , у якого попередньо з`ясовано чи може він впізнати ОСОБА_7 опитано про зовнішній вигляд і прикмети цієї особи, а також про обставини, за яких він бачив цю особу. Свідок ОСОБА_9 заявив, що впізнає особу зображену під фото №3, як ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебуваючи на службі ГУМВС в Луганській області, у липні 2014 року перейшов на службу в так звану «луганську народну республіку» та був призначений на посаду т.зв. «полицейский-водитель отдела ресурсного обсепечения т.н. «городской отдел полиции 1 (г.Петровское) Краснолучского ГОВД МДВ лнр», у жовтні 2023 року останній був призначений на посаду т.зв. «полицейский-водитель отдела ресурсного обсепечения т.н. «ОМВД россии «Краснолучский». Згідно Довідки до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками на фото під №3 зображений ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

протоколом огляду від 12.06.2025 року з долученим до нього диском (а.п.99-108, том 1) з відеозаписами та скриншотами, оперуповноваженим УСР в Івано-Франківській області ДСР НП України, відповідно до якого предметом огляду є сторінка в відеохостингу «YouTube» за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_2 », на якій розміщено канал під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 » із 6,8 тисячами підписників, на вказаному каналі роміщено 4,4 тисячі відеозаписів, зокрема, міститься відео файл від 27.10.2023 під назвою «выпуск новостей 27.10.2023 г», тривалістю 9 хвилин 15 секунди та має 586 переглядів на якому ідентифіковано ОСОБА_7 , який стоїть першим зліва та одягнутий у поліцейську форму зразка російської федерації із розміщенням погонів звання «прапорщик» на плечах. Таким чином, в ході огляду вказаного відеозапису, розміщеного на відеохостингу «YouTube» підтверджено факт того, що ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який в момент тимчасової окупації російськими збройними силами та незаконними збройними формуваннями т.зв. «луганської народної республіки» території Луганської області добровільно зайняв посаду у незаконних правоохоронних органах т.зв. «луганської народної республіки».

довідкою щодо старшого сержанта міліції ОСОБА_7 (а.п. 79, том 1), відповідно до якої встановлено, що за час служби з 14.10.2002 року по 04.11.2014 рік останньому присвоювались спеціальні звання: «рядовий міліції» - наказ від 14.10.2002 №178, «молодший сержант міліції» - наказ від 21.03.2003 №54, «сержант міліції» - наказ від 22.03.2004 №47, «старший сержант міліції» - наказ від 31.03.2006 №49;

витягом з наказу № 375 о/с від 04.11.2014 року (а.п.80, том 1) встановлено, що відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ та виконання вимог наказу ГУМВС від 24.10.2014 №3405, старшого сержанта міліції ОСОБА_7 звільнено з органів внутрішніх справ у запас ЗС України (з постановленням на військовий облік) за п. 63 «є» (за порушення дисципліни);

Відтак суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинах знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч.1 ст.111 КК України (в редакції Закону України про кримінальну відповідальність станом на 04.06.2014 року), як державна зрада, тобто діяння умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України; переході на бік ворога в період збройного конфлікту, наданні іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України; за ч.7 ст.111-1 КК України, як добровільне зайняття громадянином України посади в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території; за ч.1 ст.258-3 КК України, як участь у терористичній організації та за ч.2 ст.260 КК України, як участь в діяльності не передбачених законом збройних формувань.

Згідно з ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд враховує: ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, одне з яких відповідно до ст.12 КК України є тяжким, а всі інші особливо тяжкими злочинами, дані про особу обвинуваченого, який є раніше не судимий.

Обставин, які відповідно до ч.1 ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Обставиною, яка відповідно до ч.1 ст.67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського судуз прав людини» передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Отже, враховуючи вищенаведене, думку прокурора, який просив призначити обвинуваченому остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 15 (п`ятнадцять) років з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах на 15 (п`ятнадцять) років та з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна, думку захисника, який просив призначити ОСОБА_7 найбільш м`яке покарання, дані про особу винного, який раніше не судимий, характер та вид вчинених обвинуваченим злочинів, відсутність обставин, що пом`якшують покарання, наявність обставини, яка обтяжує покарання, суд, виходячи з принципу індивідуалізації покарання вважає, що обвинуваченому слід призначити основні покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій ч.1 ст.111 (в редакції Закону України про кримінальну відповідальність станом на 04.06.2014 року), ч.7 ст.111-1, ч.1 ст.258-3, ч.2 ст.260 КК України та передбачені в санкціях даних статей додаткові покарання у виді позбавлення права обіймати посади в органах державної влади та органах місцевого самоврядування строком на 15 (п`ятнадцять) років, та з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.

На підставі ч.1 ст.70 КК України обвинуваченому ОСОБА_7 слід призначити покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Окрім того, засуджена за тяжкий чи особливо тяжкий злочин особа, яка має військове, спеціальне звання, ранг, чин або кваліфікаційний клас, може бути позбавлена за вироком суду цього звання, рангу, чину або кваліфікаційного класу (ст. 54 КК України).

Враховуючи, що ОСОБА_7 має спеціальне звання старший сержант міліції і засуджується за вчинення тяжкого та особливо тяжких злочинів, суд вважає за необхідне позбавити його цього звання.

Саме таке покарання буде відповідати не тільки тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, буде обґрунтованим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, як ним, так і іншими особами.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_7 у судовому провадженні не обирався.

Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 323, 368, 370, 373, 374, 381, 382, 394, 615 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.111, ч.7 ст.111-1, ч.1 ст.258-3, ч.2 ст.260 КК України та призначити йому покарання:

за ч.1 ст.111 КК України у виді позбавлення волі на строк 14 (чотирнадцять) років;

за ч.7 ст. 111-1 КК України у виді позбавлення волі на строк 15 (п`ятнадцять) років з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади та органах місцевого самоврядування строком на 15 (п`ятнадцять) років та з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна;

за ч.1 ст. 258-3 КК України у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна;

за ч.2 ст. 260 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 15 (п`ятнадцять) років з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна та позбавленням права обіймати посади в органах державної влади та органах місцевого самоврядування строком на 15 (п`ятнадцять) років.

На підставі ст.54 КК України позбавити ОСОБА_7 спеціального звання старший сержант міліції.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту його фактичного затримання для виконання даного вироку.

Копію вироку вручити прокурору та надіслати захиснику для вручення обвинуваченому в день його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати його копію в суді.

Інформацію про вирок опублікувати у засобах масової інформації загальнодержавної сфери, а саме у газеті «Урядовий кур`єр» та на веб-сайті Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області.

Вирок може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Головуючий-суддя ОСОБА_1