СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/175/26
ун. № 759/139/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2026 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника - адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадження провадженні № 0000502 від 18.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 146 КК України,

ВСТАНОВИВ:

06.01.2026 року старший слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Київській області капітан поліції ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадження провадженні № 0000502 від 18.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 146 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання слідчий посилається на те, що відділом розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000502 від 18.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 146 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 20 квітня 2025 року у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, під час дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України від 24.02.2022 № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» та указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» (зі змінами), який неодноразово продовжувався та діє по теперішній час, маючи на меті незаконне збагачення, у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , виник злочинний умисел на вимагання грошових коштів в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів у потерпілого ОСОБА_11 .

Так, 20 квітня 2025 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на вимагання грошових коштів, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів на транспортному засобі марки БМВ Е38, який був у користуванні ОСОБА_8 , приїхали на пляж біля озера в м. Березань Київської області, де на той час перебував ОСОБА_11 , вийшли з транспортного засобу, підійшли до останнього, нанесли удар по потилиці потерпілому, після чого заштовхнули його у зазначений транспортний засіб та поїхали у невідомому напрямку.

У подальшому, через деякий час (більш точний час досудовим розслідуванням встановити не представилось можливим), реалізовуючи свій злочинний умисел ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , за попередньою домовленістю з ОСОБА_5 , привезли ОСОБА_11 до останнього, а саме на територію покинутої будівлі у м. Яготин Київської області, адресу якої досудовим розслідуванням встановити не представилось можливим, де ОСОБА_5 почав залякувати ОСОБА_11 , погрожуючи фізичною розправою, наніс йому декілька ударів, більше двох, в область грудної клітини та повідомив, що той винен йому 10 000 грн за неіснуючий борг, зокрема й за те, що вони були вимушені його везти на автомобілі, окрім того погрожував негативними наслідками у разі його звернення до правоохоронних органів.

Після чого, через деякий час (більш точний час досудовим розслідуванням встановити не представилось можливим), ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , за передньою змовою групою осіб з ОСОБА_5 , на транспортному засобі марки БМВ Е38, який був у користуванні ОСОБА_8 , привезли ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_1 , де ОСОБА_7 погрожував йому фізичною розправою у разі, якщо працівникам поліції стане відомо про обставини та події, які стались із ним, а також щодо вимоги у останнього передачі 10000 грн.

Так, 20 квітня 2025 року у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, з метою незаконного особистого збагачення, під час дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України від 24.02.2022 № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» та указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» (зі змінами), який неодноразово продовжувався та діє по теперішній час, маючи на меті отримання грошових коштів у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , виник злочинний умисел на викрадення людини, з корисливих мотивів, а саме потерпілого ОСОБА_11 , з метою подальшого вимагання у нього грошових коштів.

Так, 20 квітня 2025 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого викрадення людини, з корисливих мотивів, на транспортному засобі марки БМВ Е38, який був у користуванні ОСОБА_8 , приїхали на пляж біля озера в м. Березань Київської області, де на той час перебував ОСОБА_11 , вийшли з транспортного засобу, підійшли до останнього, нанесли удар по потилиці потерпілому, чим спричинили йому фізичні страждання та подолавши таким чином здатність до опору, після чого заштовхнули його у зазначений транспортний засіб та поїхали у невідомому напрямку, таким чином його викравши.

У подальшому, через деякий час (більш точний час досудовим розслідуванням встановити не представилось можливим), реалізовуючи свій злочинний умисел ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , за попередньою домовленістю з ОСОБА_5 , привезли ОСОБА_11 проти його волі до останнього, а саме на територію покинутої будівлі у м. Яготин Київської області, адресу якої досудовим розслідуванням встановити не представилось можливим, де ОСОБА_5 почав залякувати ОСОБА_11 , погрожуючи фізичною розправою, наніс йому декілька ударів, більше двох, в область грудної клітини, та повідомив, що той винен йому 10 000 грн за неіснуючий борг, зокрема й за те, що вони були вимушені його везти на автомобілі, окрім того погрожував негативними наслідками у разі його звернення до правоохоронних органів.

Після чого, у той же день, (більш точний час досудовим розслідуванням встановити не представилось можливим), ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , за передньою змовою групою осіб з ОСОБА_5 , на транспортному засобі марки БМВ Е38, який був у користуванні ОСОБА_8 , привезли ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_1 , де ОСОБА_7 погрожував йому фізичною розправою у разі, якщо працівникам поліції стане відомо про обставини та події, які стались із ним, а також щодо вимоги у останнього передачі 10 000 грн.

12 жовтня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 146 КК України.

24 жовтня 2025 року ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 22.12.2025 року включно.

03.12.2025 постановою першого заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_12 строк досудового розслідування продовжено до 3-х місяців, тобто до 12.01.2026.

09.12.2025 слідчим суддею Святошинського районного суду м. Києва продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 12.01.2026.

05.01.2026 слідчим суддею Святошинського районного суду м. Києва продовжено строк досудового розслідування до 4 місяців, тобто до 12.02.2026.

У вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів) підозрюється: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, уродженець м. Березань Київської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимий.

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень та доводять, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів крім тримання під вартою не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, підтверджуються наступними матеріалами кримінального провадження: заявою про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_11 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 від 18.06.2025; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, якими підтверджена участь у скоєнні кримінальних правопорушень ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 ; протоколами допитів свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ; протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дій - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 30.06.2025; протоколом огляду речей і документів від 24.09.2025, де зафіксовано перерахування грошових коштів ОСОБА_10 ; проведеним тимчасовим доступом до речей і документів у операторів стільникового зв`язку, по якому проведено аналіз технічної інформації абонентських номерів, які використовують ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 ; іншими доказами зібраними у матеріалах кримінального провадження у їх сукупності.

Виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 закінчується 12.01.2026 року.

На даний час органу досудового розслідування у зв`язку з складністю кримінального провадження потрібно виконати процесуальні дії, які потребують додаткового часу, а саме: отримати 1 висновок судової експертизи матеріалів, речовин та виробів, які було призначено до НДЕКЦ МВС України; провести огляд речей та документів, які були вилученні під час обшуків та проаналізувати інформацію отриману в ході огляду речових доказів; отримати відповіді на доручення про проведення слідчих (розшукових) дій у порядку ст.40 КПК України, які було надано до УКР ГУНП в Київській області; повідомити підозрюваним про зміну раніше повідомленої підозри; отримати в повному обсязі розсекречені клопотання, ухвали, протоколи, постанови проведення негласних слідчих (розшукових) дій; виконати вимоги ст. 290, 291 КПК України; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Згідно з ч. 1 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 219 КПК України, якщо внаслідок складності провадження неможливо закінчити досудове розслідування з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку (дізнання) у строк, зазначений у пунктах 1 і 2 частини третьої статті 219 цього Кодексу, такий строк може бути продовжений прокурором у межах строку, встановленого пунктом 1 частини четвертої статті 219 цього Кодексу.

Відповідно до п.п. 1, 2, 3 ч. 3 ст. 294 КПК України, якщо з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину досудове розслідування (досудове слідство) неможливо закінчити у строк, зазначений у пункті 4 частини третьої статті 219 цього Кодексу, такий строк може бути продовжений у межах строків, встановлених пунктами 2 і 3 частини четвертої статті 219 цього Кодексу: до трьох місяців - керівником окружної прокуратури, керівником обласної прокуратури або його першим заступником чи заступником, заступником Генерального прокурора, до шести місяців - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з керівником обласної прокуратури або його першим заступником чи заступником, заступниками Генерального прокурора, до дванадцяти місяців - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим із Генеральним прокурором чи його заступниками.

На даний час в органу досудового розслідування виникла необхідність у продовженні раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Отримані на даному етапі досудового розслідування відомості задокументовані у відповідний процесуальний спосіб передбачений КПК України і вказують на причетністьОСОБА_5 до вчинення зазначеного злочину, при цьому таке цілком узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що наявність «обґрунтованої підозри» у вчинені правопорушення передбачає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що зазначена особа могла вчинити правопорушення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Влох проти Польщі»).

На даному етапі кримінального провадження стороною обвинувачення та слідчим суддею не вирішуються питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення.

Доводячи існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, сторона обвинувачення зауважує про те, що ризиком є дія, яка може вчинятись з високим ступенем ймовірності.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Феррарі - Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим лише тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням органів досудового розслідування (попереднього слідства).

Також Європейський суд з прав людини у справі «Фокс, Кембел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які полягають в тому, що підозрюваний може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати документи, речі які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема шляхом погодження показань з особами, причетними до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення в якому підозрюється, а тому, з метою забезпечення кримінального провадження та виконання підозрюваною покладених на нього процесуальних обов`язків, є необхідність обрання до ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 , може ухилятися від органу досудового розслідування та суду, оскільки злочини які інкримінують ОСОБА_5 є особливо тяжкими за які передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна та будучи обізнаним про покарання, що йому загрожує за інкриміновані злочини для уникнення покарання може переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що на даний час у рамках досудового розслідування зазначеного кримінального провадження не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування (учасники групи перевіряються на причетність до вчинення інших аналогічних кримінальних правопорушень на території Київської та інших областей), не встановлені всі причетні особи до вчинення кримінальних правопорушень, не встановлено всіх місць тимчасового проживання підозрюваних, місць здійснення їх протиправної діяльності, місця зберігання знаряддя та засобів вчинення злочинів.

Ураховуючи вищевикладене, у випадку обрання стосовно ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, останній може спілкуватися з особами, які можуть бути причетними до вказаних кримінальних правопорушень з приводу планів укриття злочинної діяльності, знищення, приховання та спотворення речових доказів, що негативно вплине на подальше здійснення досудового розслідування та притягнення винних до кримінальної відповідальності.

Ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України виражається у тому, що отримавши матеріали клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ОСОБА_5 володітиме інформацією стосовно характеризуючих, в тому числі біографічних, даних свідків, які надали органу досудового розслідування викривальні покази стосовно нього та інших учасників організованої групи, у зв`язку з чим останній перебуваючи на волі матиме можливість безперешкодно впливати на вказаних учасників процесу шляхом підкупу, примусу, погроз з метою зміни або відмови їх від показів.

Ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України -обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 маючи певний авторитет серед жителів Київської області та зв`язки у злочинних колах може перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, а також враховуючи те, що на теперішній час досудове розслідування триває та перевіряється причетність всіх учасників, в тому числі ОСОБА_5 , до інших злочинів, розслідуванню яких він може перешкодити

Враховуючи те, що зазначені вище злочини вчинялися ОСОБА_5 з корисливих мотивів, метою яких було незаконне вимагання грошових коштів, стало одним з основних доходів ОСОБА_5 , слід прийти до висновку, що у випадку обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу більш м`якого ніж тримання під вартою, призведе до вчинення останнім інших кримінальних правопорушень з метою особистого збагачення.

Вказане свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, який виражається в тому, що підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити кримінальні правопорушення, у яких підозрюється, в тому числі з метою прикриття своєї злочинної діяльності.

Зухвалість вищевказаних кримінальних правопорушень свідчить про відсутність у підозрюваного будь-яких моральних принципів та дає підстави вважати, що ОСОБА_5 , розуміючи невідворотність покарання за вчинені ним діяння, знаючи про чисельність вчинених ним інших злочинів, обставини яких на даний час встановлюються органом досудового розслідування, намагатиметься у будь-який спосіб уникнути відповідальності.

Ураховуючи характер вчинених підозрюваним злочинів та тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованих злочинів, є всі підстави вважати, що підозрюваний може залишити місце свого постійного проживання або реєстрації та виїхати за межі м. Києва та Київської області, де буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконними засобами через залякування впливати на свідків у кримінальному провадженні, які володіють інформацією щодо обставин вчинення ним зазначених злочинів, а також знищити, сховати або спотворити будь-які із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, продовжуватиме вчиняти злочини, з метою запобігання вказаним ризикам, об`єктивно необхідним є застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ст. 178 КПК України, у ході досудового розслідування у кримінальному провадженні встановлено наступне: зібрані під час досудового розслідування докази є вагомими та підтверджують причетність ОСОБА_5 до вчинення ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 146 КК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 вчинив особливо тяжкі кримінальні правопорушення (злочини), за які законом передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна, тож тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні (злочині), у вчиненні якого він підозрюється, є достатньою та співрозмірною для обрання останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вік та стан підозрюваного ОСОБА_5 дозволяють йому перебувати в слідчому ізоляторі під час досудового розслідування, що є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Підозрюваний ОСОБА_5 не має постійного місця роботи та стабільного доходу, а тому може продовжувати свою злочинну діяльність з метою отримання матеріальних благ.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

У органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що будь-який інший запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі, не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 .

Застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання не забезпечить належної поведінки підозрюваного, не зменшить наявність вищевказаних ризиків та не зможе перешкодити їх реалізації, оскільки зважаючи на особу підозрюваного він не може самоорганізуватися для здійснення належного самоконтролю.

Не можливе і застосування до підозрюваного ОСОБА_5 і запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, оскільки на момент повідомлення йому про підозру та звернення до слідчого судді із вказаним клопотанням до органу досудового розслідування не надійшло жодної заяви від осіб, які заслуговують на довіру, про обрання відносно підозрюваного саме такого запобіжного заходу.

Застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, навіть із застосуванням електронних засобів контролю та при забороні підозрюваному цілодобово залишати житло не зможе унеможливити вчинення останнього кримінальних правопорушень (злочинів). Викладене вище унеможливлює застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Єдиним запобіжним заходом, який здатен забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та унеможливить реалізацію викладених вище ризиків є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримала, просила продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 строком на 30 днів.

Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні клопотання та обрати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або нічний домашній арешт.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника, просив відмовити у клопотанні слідчого та обрати йому запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або нічний домашній арешт.

Дослідивши матеріали клопотання прокурора, заслухавши думку прокурора, захисника та підозрюваного, допитавши свідка ОСОБА_17 , слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, відділом розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000502 від 18.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 146 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: заявою про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_11 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 від 18.06.2025; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, якими підтверджена участь у скоєнні кримінальних правопорушень ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 ; протоколами допитів свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ; протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дій - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 30.06.2025; протоколом огляду речей і документів від 24.09.2025, де зафіксовано перерахування грошових коштів ОСОБА_10 ; проведеним тимчасовим доступом до речей і документів у операторів стільникового зв`язку, по якому проведено аналіз технічної інформації абонентських номерів, які використовують ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 ; іншими доказами зібраними у матеріалах кримінального провадження у їх сукупності.

12.10.2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 146 КК України.

24.10.2025 року ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 22.12.2025 року включно.

03.12.2025 постановою першого заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_12 строк досудового розслідування продовжено до 3-х місяців, тобто до 12.01.2026.

09.12.2025 слідчим суддею Святошинського районного суду м. Києва продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 12.01.2026.

05.01.2026 слідчим суддею Святошинського районного суду м. Києва продовжено строк досудового розслідування до 4 місяців, тобто до 12.02.2026.

Судом встановлено, що строк тримання під вартою відносно ОСОБА_5 закінчується 12.01.2026 р., але досудове розслідування не може бути завершеним у зв`язку з необхідністю проведення у кримінальному провадженні значної кількості слідчих (розшукових) дій, проведення ряду експертиз та прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Зі змісту ст. 197 КПК України вбачається, що строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. У строк тримання під вартою включається час перебування особи в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи. У разі повторного взяття під варту особи в тому ж самому кримінальному провадженні строк тримання під вартою обчислюється з урахуванням часу тримання під вартою раніше. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини підкреслює, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Наведені обставини свідчать, що заявлений ризик та суспільна небезпека особи підозрюваного не зменшились і виправдовують продовження його тримання під вартою. Не надані належні об`єктивні і допустимі докази про зменшення або відсутність ризиків передбачених у пунктах 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України. Слідчий обґрунтовано звернувся з клопотанням про продовження застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обставини, зазначені у клопотанні, виправдовують подальше тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою. Відсутні передумови для застосування підозрюваному менш суворого виду запобіжного заходу.

Не зменшились і ризики неналежної процесуальної поведінки з боку підозрюваного, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, суспільну важливість об`єктів посягання, характер та обставини протиправних дій, в яких він підозрюється.

У зв`язку з необхідністю проведення великого обсягу слідчих дій, отримання висновків по проведеним спеціальним дослідженням, необхідність забезпечити сторону захисту в ознайомленні з матеріалами провадження, слідчий обґрунтовано ініціював розгляд клопотання про продовження тримання підозрюваного під вартою в межах існуючого строку досудового розслідування по означеному кримінальному провадженню.

Залишається достатньо підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 опинившись на волі, зможе перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні і на це вказують такі обставини: характер протиправних дій, в яких підозрюється ОСОБА_5 і щодо яких є обґрунтована органами досудового розслідування підозра; наявний ризик його можливого впливу на свідків; може знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей та документів, які мають істотне значення для даного кримінального провадження, вчиняти інші кримінальні правопорушення, тяжкість покарання, яке може бути призначено у разі доведення його винуватості у вчиненні злочинів, а також є достатньо підстав вважати, що останній може ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування). Крім того, останній підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину (ст.12 КК України).

За сукупності таких обставин, суд, приймаючи до уваги стан здоров`я ОСОБА_5 , щодо якого відсутні об`єктивні медичні застереження, дані про його особу, сімейний стан, вважає за необхідне продовжити раніше обраний щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Також, суд, керуючись правилами ч. 5 ст. 182, ч. 3 ст. 183 КПК України, знаходить правові підстави для визначення підозрюваному розміру застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Між тим, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом.

Отже, задовольняючи клопотання про тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Крім того, відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, застава, передбачена в статті 5 § 3 Європейської Конвенції, призначена забезпечити лише належну процесуальну поведінку особи, а не відшкодування збитку. Таким чином, сума застави повинна визначатися даними про особу, щодо якої обирається застава, її особистістю, добробутом, тобто, тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання ухилитися від органів досудового розслідування та суду чи виконання процесуальних рішень.

Таким чином, дотримуючись вимог міжнародного та національного законодавства, враховуючи тяжкість та обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , з урахуванням майнового стану підозрюваного, слідчий суддя вважає, що застава в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб зможе забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 40, 131, 132, 176-178, 182-184, 193-197 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадження провадженні № 0000502 від 18.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 146 КК України - задовольнити частково.

Продовжити відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 30 днів, а саме до 06.02.2026 року включно.

Для утримання, підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підлягає направленню до ДУ «Київський слідчий ізолятор» розташованої за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 13.

Визначити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави, у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 266240 грн. 00 коп., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації в м. Києві, після внесення якої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягає звільненню з під варти.

На підставі частини п`ятої статті 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у разі внесення застави, наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання та роботи;

- не відлучатись за межі Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України;

- утриматись від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні.

У разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді або до суду без поважних причин або не повідомить про причини неявки, застава звертається в дохід держави, зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України і використовується в порядку, встановленому законом для використання судового збору.

Строк дії покладених на підозрюваного обов`язків визначити до 06.02.2026 року включно.

Обов`язок контролю за виконанням ухвали покласти на прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1