СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/79/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2026 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Київської обласної прокуратури у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000396 від 12.11.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 209 КК України, про накладення арешту,

В С Т А Н О В И В :

До слідчого судді Святошинського районного суду м.Києва надійшло вказане клопотання, в якому слідчий, просить накласти арешт на речові докази у кримінальному провадженні № 0000396 від 12.11.2025, які вилучено в ході проведення обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказане клопотання обґрунтоване тим, що Головним слідчим управлінням Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000396 від 12.11.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 209 КК України. Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні здійснюється групою прокурорів Київської обласної прокуратури. Матеріалами кримінального провадження установлено, що на території м. Ірпінь Бучанського р-ну Київської області громадяни України ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та інші, з метою шахрайського заволодіння грошовими коштами громадян України та інших осіб з використанням електронно обчислювальної техніки створено та адмініструються телеграм канали та веб-ресурси під виглядом надання інвестиційних послуг тощо.

24.12.2025 у відповідності до положень ч. 3 ст. 233 КПК України з метою врятування майна, а саме: речей, які є доказами вчинення кримінального правопорушення, проведено обшук квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка використовується ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та на праві власності належить ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_2 ) у ході якого виявлено та вилучено наступне, а саме: грошові кошти в іноземній валюті номіналом 100 (сто) доларів США у кількості 504 (п`ятсот чотири) шт., загальною сумою 50 400 (п`ятдесят тисяч чотириста) доларів США; чорнові записи на 3 арк., в одному з яких містяться відомості щодо криптоактивів.

Прокурором відділу Київської обласної прокуратури 25.12.2025 на підставі ст. 98 КПК України винесено постанову про визначення вищезазначеного майна речовими доказами.

Згідно з відомостями, отриманими від Державної податкової служби України (лист від 17.12.2025 № 35347/5/26-15-12-07-01), загальний задекларований дохід громадянина ОСОБА_4 за запитуваний період з 2009 по 2025 становить 17 726,57 грн, що є неспівставним із сумою вилучених коштів та свідчить про відсутність фінансової можливості для їх накопичення, що може підтверджувати їх походження з джерел, одержаних внаслідок вчинення злочину, та свідчить про те, що вони є предметом подальшої легалізації коштів.

Окрім цього, вказана особа є володільцем об`єктів рухомого та нерухомого майна, вартість яких також суттєво перевищує її офіційні доходи, що додатково підтверджує системний характер легалізації коштів, одержаних злочинним шляхом.

Приймаючи до уваги вищевикладене існують достатні підстави вважати, що зазначені вище предмети зберегли сліди кримінального правопорушення, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Незастосування даного виду заходу забезпечення суттєво зашкодить кримінальному провадженню, призведе до втрати та зникнення речових доказів.

Прокурор у судове засідання не з`явився, подав заяву у якій просить розглянути клопотання, яке підтримує у повному обсязі, у його відсутності.

Власник майна також у судове засідання не з`явився, згідно з вимогами ч.1 ст.172 КПК України його неприбуття у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, у зв`язку з чим слідчий суддя вважає можливим розглянути клопотання у його відсутності.

Дослідивши клопотання і додатки до нього, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задовольнити, виходячи з наступного.

У відповідності до ст. 131 КПК України з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема арешт майна.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При вирішенні питання про арешт майна з метою забезпечення збереження речових доказів для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення та достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

24.12.2025 у відповідності до положень ч. 3 ст. 233 КПК України з метою врятування майна, а саме: речей, які є доказами вчинення кримінального правопорушення, проведено обшук квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка використовується ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та на праві власності належить ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_2 ) у ході якого виявлено та вилучено наступне, а саме: грошові кошти в іноземній валюті номіналом 100 (сто) доларів США у кількості 504 (п`ятсот чотири) шт., загальною сумою 50 400 (п`ятдесят тисяч чотириста) доларів США; чорнові записи на 3 арк., в одному з яких містяться відомості щодо криптоактивів. Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 30.12.2025 надано дозвіл на проведення вказаного обшуку у порядку ст. 233 КПК України.

Прокурором відділу Київської обласної прокуратури 25.12.2025 на підставі ст. 98 КПК України винесено постанову про визначення вищезазначеного майна речовими доказами.

У випадку, передбаченому п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя враховує, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Матеріали клопотання свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання зникнення майна, що може перешкодити кримінальному провадженню.

Враховуючи, що прокурором доведено, що не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт, призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна, слідчий суддя вважає наявними підстави для накладення арешту на вилучені речі.

Керуючись ст. ст.170-173, 175, 309, 372, 392 КПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Київської обласної прокуратури у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000396 від 12.11.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 209 КК України, про накладення арешту- задовольнити.

Накласти арешт на речові докази у кримінальному провадженні № 0000396 від 12.11.2025, які вилучено в ході проведення обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_2 ), та використовується ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ), а саме:

- грошові кошти в іноземній валюті номіналом 100 (сто) доларів США у кількості 504 (п`ятсот чотири) шт., загальною сумою 50 400 (п`ятдесят тисяч чотириста) доларів США;

- чорнові записи на 3 арк., в одному з яких містяться відомості щодо криптоактивів.

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Арешт може бути скасовано відповідно до ст. 174 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1