ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2026 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рівне кримінальне провадження №0001634 від 29.07.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, українця, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

1. Історія провадження

01.09.2025 до Рівненського міського суду Рівненської області надійшли матеріали кримінального провадження №0001634 від 29.07.2025 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Ухвалою суду від 04.09.2025 у даному кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання.

22.09.2025 закінчено підготовче судове засідання, кримінальне провадження призначено до судового розгляду.

2. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним. Стаття закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений

29.07.2025, близько 14 год 00 хв, ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою вул. Героїв Гурб, 7, що в м. Рівне, маючи умисел на таємне викрадення майна, діючи в умовах воєнного стану, введеного відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в України» №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України №2102-IX від 24.02.2022, який в подальшому продовжено, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, скориставшись відсутністю спостереження за ним з боку інших осіб, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, незаконно проник до салону припаркованого на вказаній території автомобіля марки «Фіат», д.н.з. НОМЕР_1 , звідки таємно викрав мобільний телефон марки «Samsung A12», вартістю 2776 грн, тактичний рюкзак марки мультикам 40 л, в якому шеврон, вартістю 679 грн, шльопанці для басейну «Olimp», вартістю 222 грн, чим завдав потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду в розмірі 3677 гривень.

Крім того, 09.08.2025, близько 12 год 00 хв, ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 , діючи повторно, маючи умисел на таємне викрадення майна, в умовах воєнного стану, введеного відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в України» №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України №2102-IX від 24.02.2022, який в подальшому продовжено, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, скориставшись відсутністю спостереження за ним з боку інших осіб, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, перебуваючи у ТЦ «Зоря», з кіоску №1 таємно викрав мобільний телефон марки «XIOMI» вартістю 5024,33 грн, чим завдав потерпілій ФОП ОСОБА_6 майнову шкоду у вказаному розмірі.

Таким чином, ОСОБА_4 визнається судом винним у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, поєднаному з проникненням в інше сховище, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

3. Позиції учасників судового провадження

Обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав повністю, підтвердив фактичні обставини вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, що викладені в обвинувальному акті, просив суд здійснювати розгляд з урахуванням вимог ч. 3 ст. 349 КПК України. Йому роз`яснено та зрозуміло неможливість у подальшому оспорити фактичні обставини в апеляційному порядку.

Під час його допиту в судовому засіданні пояснив, що дійсно 29.07.2025, близько 14 год 00 хв, перебуваючи за адресою вул. Героїв Гурб, 7, що в м. Рівне, із салону автомобіля марки «Фіат» таємно викрав мобільний телефон марки «Samsung», рюкзак марки мультикам 40 л, в якому знаходились шеврон, шльопанці для басейну «Olimp».

Крім того, ОСОБА_4 вказав, що 09.08.2025, близько 12 год 00 хв, перебуваючи за адресою вул. Полуботка, 15 А, що в м. Рівне, перебуваючи у ТЦ «Зоря» з кіоску №1 таємно викрав мобільний телефон марки «XIOMI». У вчиненому щиро розкаюється, має намір виправитись і не вчиняти нових злочинів.

Прокурор підтримала обвинувальний акт щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, просила суд, з урахуванням думки обвинуваченого, здійснювати розгляд, ураховуючи вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, та обмежитись допитом обвинуваченого, дослідженням даних, що характеризують особу обвинуваченого, відомостей щодо процесуальних витрат, арештів та речових доказів. Прокурор не оспорила фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим, їй зрозуміло неможливість у подальшому оспорити ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Потерпілі ОСОБА_5 , ФОП ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилися, подали заяви, в яких просили розгляд справи проводити без їхньої участі, міру покарання просили визначити на розсуд суду.

4. Мотиви суду

Положенням ч. 3 ст. 349 КПК України визначено, що суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За приписами ч. 2 ст. 349 КПК України обсяг доказів, які будуть досліджуватися, та порядок їх дослідження визначаються ухвалою суду і в разі необхідності можуть бути змінені.

Обов`язковими передумовами можливості здійснення розгляду провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України є: повне визнання вини обвинуваченим, не заперечення фактичних обставин кримінального провадження, кваліфікації дій, правильне розуміння та усвідомлення змісту обставин кримінального правопорушення, в якому обвинувачується особа, правові наслідки розгляду за спрощеною процедурою, а також відсутність сумнівів у добровільності позиції щодо усвідомлення обвинуваченим цих обставин.

Суд, враховуючи повне визнання вини обвинуваченим за ч. 4 ст. 185 КК України, повідомлення ним фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, які відповідають обставинам, викладеним в обвинувальному акті, заслухавши думки учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та ухвалив обмежитись допитом обвинуваченого, дослідженням даних, що характеризують особу обвинуваченого, документів щодо процесуальних витрат, арештів та речових доказів.

При цьому, суд виходить з того, що кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим, не є складним, обвинувачений розуміє суть пред`явленого обвинувачення, розуміє зміст фактичних обставин справи, які не оспорює, усвідомлює неможливість у подальшому оспорити ці фактичні обставини в апеляційному порядку, про що заявив у судовому засіданні. Відтак, у даному випадку у суду відсутні сумніви щодо добровільності й істинності позиції обвинуваченого з цього питання.

Таким чином, відповідно до ст. 22 КПК України, стороною обвинувачення доведено, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, поєднане з проникненням в інше сховище.

При призначенні покарання суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів. Також суд враховує особу обвинуваченого, а саме те, що ОСОБА_4 звертався за допомогою до лікаря нарколога, у зв`язку із психічними та поведінковими розладами внаслідок вживання наркотичних речовин, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше несудимий.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

За таких обставин, суд вважає, що покарання обвинуваченому необхідно призначити в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.

Враховуючи дані про особу ОСОБА_4 , який є особою молодого віку, одружений, має сталі соціальні зв`язки, усвідомив протиправність своєї злочинної поведінки, те, що потерпілі не мають жодних претензій до обвинуваченого, цивільного позову не заявляли, а також те, що ОСОБА_4 вказав, що зробив для себе позитивні висновки, має намір виправитись і не вчиняти нових злочинів, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства та вважає за доцільне застосувати вимоги ст. ст. 75, 76 КК України, звільнивши ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням.

На думку суду, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретним його обставинам та наслідкам, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобіганню скоєнню ним нових кримінальних правопорушень.

Згідно ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема у випадку не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації.

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 26.08.2025 накладено арешт на мобільний телефон марки «Xiomi» чорного кольору, в силіконовому чохлі прозорого кольору, imei1: НОМЕР_2 , imei2: НОМЕР_3 .

Оскільки зазначений арешт на майно накладався з метою збереження речових доказів, враховуючи, що потреби у використанні як доказу вказаної речі немає, отже вказаний арешт належить скасувати.

Згідно з ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Враховуючи положення ст. 100 КПК України, речові докази по кримінальному провадженню: мобільний телефон марки «Xiomi» чорного кольору, в силіконовому чохлі прозорого кольору, imei1: НОМЕР_2 , imei2: НОМЕР_3 суд вирішує повернути потерпілій ФОП ОСОБА_6 , рюкзак військовий, в якому знаходяться сім карта «Київстар» та «Водафон» - повернути потерпілому ОСОБА_5 .

Відповідно до вимог п. 13 ч. 1 ст. 368 КПК України при ухваленні вироку суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат. Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

З огляду на ухвалення обвинувального вироку щодо ОСОБА_4 витрати на проведення судової експертизи у сумі 19 975 (дев`ятнадцять тисяч дев`ятсот сімдесят п`ять) гривень підлягають стягненню з обвинуваченого.

Цивільний позов в цьому кримінальному провадженні не заявлявся.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався і підстав для його обрання суд не вбачає.

Відповідно до ч. 15 ст. 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану, після складання та підписання повного тексту вироку, суд користується своїм правом обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368, 373, 374, 615 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк відбування покарання у виді позбавлення волі із застосуванням звільнення від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України обчислювати з дня проголошення вироку.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави судові витрати на залучення експертів в розмірі 19 975 (дев`ятнадцять тисяч дев`ятсот сімдесят п`ять) гривень.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 26.08.2025 на мобільний телефон марки «Xiomi» чорного кольору, в силіконовому чохлі прозорого кольору, imei1: НОМЕР_2 , imei2: НОМЕР_3 .

Після набрання вироком законної сили, речові докази:

- мобільний телефон марки «Xiomi» чорного кольору, в силіконовому чохлі прозорого кольору, imei1: НОМЕР_2 , imei2: НОМЕР_3 , повернути потерпілій ФОП ОСОБА_6 ;

- рюкзак військовий, в якому знаходяться сім карта «Київстар» та «Водафон», повернути потерпілому ОСОБА_5 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Рівненський міський суд Рівненської області до Рівненського апеляційного суду.

Суд на підставі ч. 15 ст. 615 КПК України, після складання та підписання повного тексту вироку обмежився проголошенням його резолютивної частини. Копію повного тексту вироку вручити учасникам судового провадження в день його проголошення.

Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_7