Провадження № 1-кс/344/6558/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2025 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , розглянувши в судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , в межах кримінального провадженя, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000333 від 24.04.2025,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , в обґрунтування якого покликався на те, що П`ятим слідчим відділом (з дислокацією у м. Івано-Франківську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, проводиться досудове розслідування у кримінальному у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000333 від 24.04.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 367, ч. 4 ст. 246, ч. 2, 3 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 365, ч. 2, 3 ст. 27 ч. 4 ст. 246 КК України, у якому ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 365, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 246 КК України, а ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 підозрються у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 246 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , будучи впродовж 2018-2022 рр. залученим до протиправної діяльності, як виконавець злочинних дій організованої групи, під керівництвом службових осіб ДП «Кутське лісове господарство» ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , пов`язаних із проведенням незаконних рубок деревини на територіях природно-заповідного фонду НПП «Гуцульщина», шляхом зловживання службовим становищем, у березні 2022 року (більш точної дати не представилося за можливе встановити), у зв`язку із вступом ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на військову службу та неможливістю останніх вирішив продовжити займатись протиправною діяльністю.

З цією метою ОСОБА_6 , діючи як виконувач обов`язків начальника відділу лісового господарства, будучи працівником правоохоронного органу, з метою продовжити займатись тривалою злочинною діяльністю, направленою на незаконну порубку та реалізацію незаконно зрубаної деревини працівниками державної лісової охорони, маючи навики та досвід участі в діяльності організованої злочинної групи і володіючи відомостями про принципи організації і керівництва такою групою, вирішив створити та очолити нову злочинну групу та залучити до її складу нових учасників.

В процесі реалізації протиправного умислу та створення нової злочинної групи, ОСОБА_6 , з метою втілення протиправних схем незаконних рубок деревини, вирішив здійснювати їх шляхом перевищення службових повноважень, тобто явно виходячи за межі наданих йому законом повноважень, користуючись власним беззаперечним авторитетом, шляхом переконання у вигідності злочинної діяльності, не раніше 08.03.2022 та не пізніше 11.03.2022, залучив до своєї незаконної діяльності голову комісії з припинення ОСОБА_4 , який уповноважений був видавати спеціальні дозволи лісорубні квитки.

Поряд з цим, не раніше ніж 19.08.2022 та не пізніше ніж 28.09.2022 ОСОБА_6 залучив до своєї протиправної діяльності ОСОБА_8 інженера з лісокористування відділу лісового господарства ДП «Кутське ЛГ» який, виконуючи свої посадові обов`язки уповноважений був виписувати спеціальні дозволи лісорубні квитки, а саме для виписування лісорубного квитка № 72 від 28.09.2022.

Зазначено, що у подальшому, не раніше ніж 03.11.2022 та не пізніше ніж 11.11.2022 ОСОБА_6 залучив до своєї злочинної діяльності ОСОБА_7 т.в.о. директора ДП «Кутське ЛГ», який, виконуючи вище зазначені посадові обов`язки уповноважений був видавати спеціальні дозволи лісорубні квитки.

Так, в результаті протиправної діяльності вказаної злочинної групи, упродовж травня 2022 року березня 2023 року на території об`єкту природно-заповідного фонду НПП «Гуцульщина», на підставі незаконно виданих та виписаних лісорубних квитків № 16 від 11.03.2022 серії ІФ ЛРК 017931, № 17 від 11.03.2022 серії ІФ ЛРК 017932, № 18 від 11.03.2022 серії ІФ ЛРК 017933, № 19 від 11.03.2022 серії ІФ ЛРК 017934, № 20 від 21.03.2022 серії ІФ ЛРК 017935, № 22 від 29.03.2022 серії ІФ ЛРК 017937, № 23 від 01.04.2022 серії ІФ ЛРК 017938, № 24 від 07.04.2022 серії ІФ ЛРК 017939, № 25 від 11.04.2022 серії ІФ ЛРК 017940, № 27 від 19.04.2022 серії ІФ ЛРК 017942, № 29 від 12.05.2022 серії ІФ ЛРК 017944, № 32 від 13.05.2022 серії ІФ ЛРК 017947, № 33 від 16.05.2022 серії ІФ ЛРК 017948, № 34 від 20.05.2022 серії ІФ ЛРК 017949, № 35 від 20.05.2022 серії ІФ ЛРК 017950, № 36 від 23.05.2022 серії ІФ ЛРК 017951, № 37 від 23.05.2022 серії ІФ ЛРК 017952, № 38 від 23.05.2022 серії ІФ ЛРК 017953, № 39 від 25.05.2022 серії ІФ ЛРК 017954, № 42 від 25.05.2022 серії ІФ ЛРК 017957, № 43 від 25.05.2022 серії ІФ ЛРК 017958, № 44 від 25.05.2022 серії ІФ ЛРК 017959, № 52 від 07.07.2022 серії ІФ ЛРК 017967, № 57 від 02.08.2022 серії ІФ ЛРК 017972, № 66 від 01.09.2022 серії ІФ ЛРК 017981, № 67 від 08.09.2022 серії ІФ ЛРК 017982, № 68 від 12.09.2022 серії ІФ ЛРК 017983, № 70 від 18.09.2022 серії ІФ ЛРК 017985, № 72 від 28.09.2022 серії ІФ ЛРК 017987, № 74 від 11.10.2022 серії ІФ ЛРК 017989, № 77 від 21.10.2022 серії ІФ ЛРК 017992, № 78 від 21.10.2022 серії ІФ ЛРК 017993, № 80 від 28.10.2022 серії ІФ ЛРК 017995, № 84 від 11.11.2022 серії ІФ ЛРК 017999, № 86 від 14.11.2022 серії ІФ ЛРК 018001, № 88 від 13.12.2022 серії ІФ ЛРК 018003, № 89 від 13.12.2022 серії ІФ ЛРК 018004, № 91 від 13.12.2022 серії ІФ ЛРК 018006, № 94 від 13.12.2022 серії ІФ ЛРК 018009, незаконно зрубано 13194 дерева, чим інтересам держави в сфері охорони навколишнього природного середовища спричинено екологічної шкоди на загальну суму 697 972 857, 5 (шістсот дев`яносто сім мільйонів дев`ятсот сімдесят дві тисячі вісімсот п`ятдесят сім гривень п`ятдесят копійок) грн., що є тяжкими наслідками.

У свою чергу, на підставі незаконно виданих та виписаних лісорубних квитків № 16 від 11.03.2022 серії ІФ ЛРК 017931, № 17 від 11.03.2022 серії ІФ ЛРК 017932, № 18 від 11.03.2022 серії ІФ ЛРК 017933, № 19 від 11.03.2022 серії ІФ ЛРК 017934, № 20 від 21.03.2022 серії ІФ ЛРК 017935, № 22 від 29.03.2022 серії ІФ ЛРК 017937, № 23 від 01.04.2022 серії ІФ ЛРК 017938, № 24 від 07.04.2022 серії ІФ ЛРК 017939, № 25 від 11.04.2022 серії ІФ ЛРК 017940, № 27 від 19.04.2022 серії ІФ ЛРК 017942, № 29 від 12.05.2022 серії ІФ ЛРК 017944, № 32 від 13.05.2022 серії ІФ ЛРК 017947, № 33 від 16.05.2022 серії ІФ ЛРК 017948, № 34 від 20.05.2022 серії ІФ ЛРК 017949, № 35 від 20.05.2022 серії ІФ ЛРК 017950, № 36 від 23.05.2022 серії ІФ ЛРК 017951, № 37 від 23.05.2022 серії ІФ ЛРК 017952, № 38 від 23.05.2022 серії ІФ ЛРК 017953, № 39 від 25.05.2022 серії ІФ ЛРК 017954, № 42 від 25.05.2022 серії ІФ ЛРК 017957, № 43 від 25.05.2022 серії ІФ ЛРК 017958, № 44 від 25.05.2022 серії ІФ ЛРК 017959, № 52 від 07.07.2022 серії ІФ ЛРК 017967, № 57 від 02.08.2022 серії ІФ ЛРК 017972, № 66 від 01.09.2022 серії ІФ ЛРК 017981, № 67 від 08.09.2022 серії ІФ ЛРК 017982, № 68 від 12.09.2022 серії ІФ ЛРК 017983, № 70 від 18.09.2022 серії ІФ ЛРК 017985, № 72 від 28.09.2022 серії ІФ ЛРК 017987, № 74 від 11.10.2022 серії ІФ ЛРК 017989, № 77 від 21.10.2022 серії ІФ ЛРК 017992, № 78 від 21.10.2022 серії ІФ ЛРК 017993, № 80 від 28.10.2022 серії ІФ ЛРК 017995, до видачі яких безпосередньо причетний ОСОБА_4 , незаконно зрубано 11084 дерев, чим інтересам держави в сфері охорони навколишнього природного середовища спричинено екологічної шкоди на загальну суму 603098715,5 (шістсот три мільйони дев`яносто вісім тисяч сімсот п`ятнадцять гривень п`ятдесят копійок) грн., що, також, є тяжкими наслідками.

Матеріалами клопотання зазначається, що 16 вересня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 246 КК України.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, покликаючись на викладені у ньому обставини, просив клопотання задовольнити.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні заперечив щодо клопотання, вказавши, що пред`явлена ОСОБА_4 підозра є необґрунтованою, а наведені у клопотанні ризики є безпідставними та не доведеними.

Стосовно ОСОБА_4 вже обирався запобіжний захід в іншому кримінальному провадженні, який він не порушував, усі покладені на нього обов`язки виконував. Просить врахувати, що на утриманні підозрюваного є неповнолітні діти, матір дружини має тяжке онкологічне захворювання.

Просить застосовувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого збов`язання. Вважає, що такий запобіжний захід забезпечить виконання покладених на підозрюваного обов`язків.

Підозрюваний у судовому засіданні підтримав позицію, висловлену його захисником.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Як слідує з матеріалів клопотання, у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Пістинь Косівського району Івано-Франківської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, раніше не судимий.

Обґрунтованість підозри, повідомленої ОСОБА_4 , підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: вилученими в результаті проведення обшуків у ДП «Кутське ЛГ» та філії «Кутське ЛГ» ДСГП «Ліси України» документами, відомостями, які містяться у протоколах допитів свідків, протоколах оглядів місцевості, розрахунками ДЕІ Карпатського округу розміру спричиненої екологічної шкоди, висновками за результатами проведення судових інженерно-екологічних експертиз, офіційними відповідями Міндовкілля, Управління екології та природних ресурсів Івано-Франківської ОДА та НПП «Гуцульщина», а також іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 , у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, максимальне покарання згідно санкції ч. 3 ст. 365 КК України десять років позбавлення волі.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 4 ч.2 ст.183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Враховуючи доводи обвинувачення та захисту слідчий суддя бере до уваги те, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, у слідчого судді наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень.

Прокурором у судовому засіданні, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, наведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, що вказує на можливість підозрюваного:

переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Даний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України є реальним, оскільки ОСОБА_4 , враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення ним злочину, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винним у вчиненні досліджуваних злочинів, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Крім цього, враховуючи діючий статус ОСОБА_4 як співробітника філії «Карпатський лісовий офіс» ДСГП «Ліси України» та відповідно набуті ним зв`язки у колі співробітників правоохоронних органів та органів державної влади, останній має реальну можливість покинути територію України, використовуючи наявні у нього зв`язки на території України та використовуючи свої навички і вміння, у тому числі поза пунктами пропуску. Крім цього, ОСОБА_4 на даний час є обвинуваченим у кримінальному провадженні № 0000170, за фактами вчинення злочинів у лісовій сфері, що може додатково створювати в останнього почуття неминучості притягнення до кримінальної відповідальності та у зв`язку із цим бажання переховуватися від органу досудового розслідування;

незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні. Даний ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України є реальним, оскільки ОСОБА_4 є колишнім працівником філії «Кутське ЛГ» ДСГП «Ліси України» та продовжує спілкуватися із особами, причетними до вчинення даного злочину, а також із діючими та колишніми співробітниками ДП «Кутське ЛГ». Таким чином, останній, шляхом вмовляння, погроз зможе впливати на показання вище вказаних осіб, що у свою чергу може зашкодити проведенню досудового розслідування;

перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Даний ризик передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, є реальним, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може приховувати докази його протиправних дій, не з`являтись на виклики до слідчого, прокурора чи суду тим самим затягуючи строки досудового розслідування чи судового розгляду;

вчинити інше кримінальне правопорушення. Даний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України є реальним, оскільки, як встановлено слідством, незаконна діяльність ОСОБА_4 має триваючий характер, а останній є схильним до вчинення кримінальних правопорушень, що підтверджується тим, що під час документування злочинної діяльності останнього у рамках кримінального провадження № 0000170, останній вчинив злочини, які досліджувався у цьому кримінальному провадженні.

У той же час обставини, які зазначені підозрюваним та його захисником, не можуть бути підставою для відмови у задоволенні даного клопотання, оскільки такі не виключають обґрунтованості підозри та наявність встановлених в судовому засіданні ризиків.

Таким чином, до підозрюваного ОСОБА_4 доцільно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден інший запобіжний захід не може забезпечити вирішення завдань кримінального процесу.

На підставі викладеного, проаналізувавши надані сторонами докази та дані про особу підозрюваного, слідчий суддя, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

При визначенні ОСОБА_4 альтернативного запобіжного заходу у виді застави слідчий суддя, поряд з положеннями ст.ст. 182, 183 КПК України, враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, що узгоджується з рішеннями Європейський суд з прав людини від 26.01.1993 року у справі «В. проти Швейцарії», у рішенні від 08.01.2009 року у справі «Мангурас проти Іспанії».

Розмір застави, у відповідності до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, мотив кримінального правопорушення, тяжкість злочинів, у яких підозрюється ОСОБА_4 , особу підозрюваного, а тому необхідно визначити підозрюваному ОСОБА_4 заставу у розмірі 70 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 211 960 (двісті одинадцять тисяч дев`ятсот шістдесят) гривень. На переконання слідчого судді, саме такий розмір застави обумовлений тим ступенем довіри до підозрюваного, при якому перспектива втрати застави буде для ОСОБА_4 необхідним і достатнім стримуючим фактором, щоб не допустити невиконання ним процесуальних обов`язків та запобігти здійсненню дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України, підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

У разі внесення застави на підозрюваного ОСОБА_4 слід покласти наступні обов`язки: прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду; не залишати без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду межі Івано-Франківської області; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця служби; утриматися від спілкування зі свідками та іншим підозрюваним в даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 131,132, 176-178, 182-184, 193, 194,197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України,

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на строк шістдесят днів - до 14 листопада 2025 року включно.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 здійснювати у Державній установі «Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)».

Визначити заставу у вигляді 70 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 211 960 (двісті одинадцять тисяч дев`ятсот шістдесят) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Івано-Франківського міського суду (одержувач: ТУ ДСА України в Івано-Франківській області, код: 26289647, банк: ДКСУ України, м. Київ, МФО: 820172, р/р: UA158 201 720 355 259 002 000 002 265). Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 а наступні обов`язки:

прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду;

не залишати без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду межі Івано-Франківської області;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця служби;

утриматися від спілкування зі свідками та іншим підозрюваним в даному кримінальному провадженні;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В решті вимог клопотання відмовити.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Строк дії ухвали шістдесят днів.

Ухвала слідчого судді підлягає до негайного виконання після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали складено 18.09.2025 року.