Справа № 583/580/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" вересня 2025 р.

Охтирський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Охтирка кримінальне провадження № 0000023 від 04.02.2025, яке надійшло до суду з обвинувальним актом та угодою про примирення, стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сидорова Яруга Великописарівського району Сумської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку ст. 89 КК України не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

УСТАНОВИВ :

29 січня 2025 року близько 18 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні літньої кухні домоволодіння, що знаходиться по АДРЕСА_1 на побутовому грунті вчинив сварку зі співмешканкою ОСОБА_5 , яка в цей час перебувала в приміщенні літньої кухні вказаного домоволодіння. Під час сварки ОСОБА_4 , діючи на грунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень і невизначеної шкоди здоров`ю кулаком правої руки наніс ОСОБА_5 один удар в область лівого ока.

Внаслідок вказаних дій ОСОБА_4 відповідно до висновку судової медичної експертизи № 48 від 05.02.2025 спричинив потерпілій ОСОБА_5 тілесне ушкодження у вигляді забою м`яких тканин верхнього повіка лівого ока з підшкірним крововиливом, розміром 1,0х1,0 см. Дане тілесне ушкодження по тривалістю розладу здоров`я кваліфікуються як легке тілесне ушкодження, що не спричинило короткочасного розладу здоров`я так, як незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше як шість днів (відповідно до пунктів 2.3.2.б., 2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.95 р.).

ОСОБА_4 усвідомлював суспільно-небезпечний характер своїх дій, що полягали у спричиненні потерпілій ОСОБА_5 тілесного ушкодження, передбачав настання суспільно-небезпечних наслідків та бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.

5 лютого 2025 року між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 була укладена угода про примирення відповідно до вимог ст. 471 КПК України.

Згідно даної угоди ОСОБА_5 та ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 у виді штрафу 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Як встановлено судом у підготовчому судовому засіданні, ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується за ч. 1 ст. 125 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, відноситься до кримінальних проступків.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Потерпіла ОСОБА_5 в підготовче судове засідання не з`явилася, надала письмову заяву про розгляд кримінального провадження без її участі, умови угоди підтримує у повному обсязі, розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов не заявлений.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 395, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення від 5 лютого 2025 року укладену між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання у виді штрафу у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень.

Речові докази по кримінальному провадженні - відсутні.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Сумського апеляційного суду через Охтирський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1