Ширяївський районний суд Одеської області
11.12.2025 Справа №: 518/938/25 Провадження № 1-кп/518/60/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2025 року

Ширяївський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Ширяєве об`єднане кримінальне провадження № 0000171 та № 0000022 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Ширяеве, Ширяївського району, Одеської області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 129, ч. 1 ст. 309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

На початку березня 2025 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , у невстановленому слідством місці знайшов, чим придбав, однозарядний дульнозарядний (шомпольний) пістолет з ґнотовим запалюванням, в результаті чого у останнього винник злочинний умисел, направлений на незаконне зберігання даної зброї.

З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_4 , в порушення вимог Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року № 576, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року № 622 та в порушення п. 1 переліку видів майна, відповідно до якого зброя, боєприпаси (крім мисливської і пневматичної зброї, зазначеної в додатку № 2, і боєприпасів до неї, а також спортивної зброї і боєприпасів до неї, що придбаваються громадськими об`єднаннями з дозволу органів внутрішніх справ) не можуть перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організації та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого Постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 року, приніс, однозарядний дульнозарядний (шомпольний) пістолет з ґнотовим запалюванням, до місця свого мешкання та до 14.03.2025 року незаконно зберігав за власним місцем мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , без передбаченого законом дозволу.

14.03.2025 року, під час складання адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_4 за фактом вчинення дрібного хуліганства відносно місцевої мешканки ОСОБА_7 у приміщенні адміністративної будівлі відділення поліції № 2 Березівського РВП ГУНП в Одеській області за адресою: Одеська область, Березівський район, селище Ширяеве, вул. Грушевського, 142, працівниками поліції у ОСОБА_4 було виявлено та вилучено однозарядний дульнозарядний (шомпольний) пістолет з ґнотовим запалюванням.

Вилучений у ОСОБА_4 пістолет є гладко ствольною вогнепальною зброєю - однозарядним дульнозарядним (шомпольним) пістолетом з ґнотовим запалюванням (з запалюванням метального зарядку через запалювальний отвір), виготовлений саморобним способом.

Вказані дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК країни, якпридбання, носіння, зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

Крім цього, 14.03.2025, приблизно о 17:00 год., ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , на ґрунті ревнощів та неприязних відносин зі своєю колишньою співмешканкою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою відновити їх відносини та спільне проживання після побиття ним своєї співмешканки ОСОБА_6 , вирішив здійснити погрозу вбивством останній.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на здійснення погрози вбивством своїй колишній співмешканці ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , 14.03.2025 року близько 17:00, прийшов до домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 , діставши раніше придбаний ним пістолет - однозарядний дульнозарядний (шомпольний) пістолет з ґнотовим запалюванням, виготовлений саморобним способом, який носив при собі, продемонстрував його ОСОБА_8 та ОСОБА_7 та грубій формі запитав про місцезнаходження ОСОБА_6 , після чого не знайшовши ОСОБА_6 , поїхав в невідомому напрямку.

Продовжуючи свій злочинний умисел, 14.03.2025 близько 18:57 год., направлений на здійснення погрози вбивством своїй колишній співмешканці ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , діставши раніше придбаний ним пістолет - однозарядний дульнозарядний (шомпольний) пістолет з ґнотовим запалюванням, виготовлений саморобним способом, який носив при собі, сфотографував його та виклав пост в соціальній мережі «Facebook», позначивши ОСОБА_6 як особу, якій адресовано дане повідомлення наступного змісту «Якщо ОСОБА_9 не повернеться додому, я її застрелю», після чого неодноразово телефонував до ОСОБА_6 та запитував, чи вона бачила даний пост, і висловивши погрозу вбивством останній, шляхом усних погроз, а також демонстрації фото вказаного пістолета пригрозив своїй колишній співмешканці ОСОБА_6 , що знайде її в м. Одеса і розстріляє із зазначеної зброї. Своїми умисними діями ОСОБА_4 посягнув на особисту безпеку ОСОБА_6 , що було сприйняте останньою як реальна підстава для побоювання за своє життя.

Вказані дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 129 КК України, як погроза вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози.

Крім того, у листопаді 2024 року, ОСОБА_4 на присадибній ділянці свого домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , виявив кущ рослини роду конопель, який там проростав. Після цього, у ОСОБА_4 виник протиправний умисел направлений на незаконне придбання наркотичного засобу без мети збуту.

Реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на незаконне придбання наркотичного засобу, діючи умисно, протиправно, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, порушуючи вимоги Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 1995 року з подальшими змінами до нього, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і зловживанню ними» від 15.12.1995 року з подальшими змінами до нього, наказ Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01.08.2000 року, постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 з наступними змінами та доповненнями, ОСОБА_4 , зірвав вказаний кущ рослини роду конопель.

В подальшому ОСОБА_4 , приніс зірваний ним кущ роду конопель до свого місця мешкання, що розташоване за вище вказаною адресою, де висушив, руками відділив листя та суцвіття рослини від стебла та таким чином незаконно виробив наркотичний засіб, обіг якого обмежено - канабіс. Після чого ОСОБА_4 , за допомогою саморобного пристрою вживав наркотичний засіб шляхом куріння та зберігав до моменту виявлення та вилучення працівниками поліції.

17.04.2025 року в ході санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме за місцем мешкання ОСОБА_4 , працівниками поліції, було виявлено та вилучено речовину рослинного походження, яка являється наркотичним засобом, обіг якого обмежено - канабісом. Маса виявленого у ОСОБА_4 , канабісу склала 37,76 грам, у висушеному стані. Також під час обшуку було виявлено та вилучено саморобний пристрій зі слідами нагару чорного кольору, який являється наркотичним засобом, обіг якого обмежено - екстрактом канабісу. Маса виявленого у ОСОБА_4 , екстракту канабісу склала 0,031 грам.

Виявлені за місцем проживання ОСОБА_4 , наркотичні засоби останній незаконно придбав, виробив та зберігав для особистого вживання, без мети збуту.

Вказані дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне виробництво,придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю підтвердив обставини обвинувачення та визнав вину у вчиненні кримінальних правопорушень, що йому інкриміновані органом досудового розслідування, шкодує за вчинене.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, а наслідки позбавлення права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку їм зрозумілі, судовий розгляд кримінального провадження проведено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Суд, дійшов висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК країни, як придбання, носіння, зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу; за ч. 1 ст. 129 КК України, як погроза вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози; за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне виробництво,придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Відповідно до частини 1 статті 1 КК України цей кодекс має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від злочинних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання злочинам.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_4 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , є щире каяття.

Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , є вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебував у близьких відносинах,вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, при визначенні міри покарання обвинуваченому суд враховує суспільну небезпеку вчинених кримінальних правопорушень, їх характер та наслідки, особу обвинуваченого ОСОБА_4 ; ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень а саме: їх класифікацію за ступенем тяжкості, передбачену ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; його поведінку під час та після вчинення злочинних дій, беручи до уваги думку прокурора, який просив застосувати стосовно обвинуваченого звільнення від відбування основного призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком, позицію потерпілої ОСОБА_6 , яка просила суд не призначати обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі, суд вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 129, ч. 1 ст. 309 КК України, вважаючи, що таке покарання є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нового кримінального правопорушення.

За таких обставин справи, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у вигляді позбавлення волі на строк чотири роки; покарання за ч. 1 ст. 129 КК України у вигляді обмеження волі на строк один рік; покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у вигляді у вигляді обмеження волі на строк два роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень суд визначає ОСОБА_4 остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк чотири роки, яке вважає таким, що відповідає особі цього обвинуваченого та тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень.

Одночасно суд дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання і звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст. 75 КК України, із покладенням на нього обов`язків передбачених ст. 76 КК України, таке покарання суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішити, згідно положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 381-382, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, і призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України, і призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, і призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 остаточне покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.

Згідно ст. 76 КК України, у зв`язку зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком, покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 3 565 (три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 4457 (чотири тисячі чотириста п`ятдесят сім гривень)00 копійок.

Речові докази: саморобний пристрій для вживання марихуани шляхом паління який складається з двох поліетиленових пляшок розрізаних навпіл зі слідами нагару чорного кольору; речовину зеленого кольору у висушеному та подрібненому стані зовні схожу на подрібнену та висушену рослину роду конопель; однозарядний дульнозарядний (шомпольний) пістолет з ґнотовим запалюванням знищити.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було судом визнано недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_10