Провадження № 1-кс/175/1329/25
У Х В А Л А

про відмову в задоволенні скарги

06 жовтня 2025 року с-ще Слобожанське

Слідчий суддя Дніпровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши в судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

До Дніпровського районного суду Дніпропетровської області надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , в якій вона просить зобов`язати уповноважених осіб ВП №2 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення на підставі заяви ОСОБА_4 від 27.08.2025 для проведення досудового розслідування.

Свою скаргу ОСОБА_3 обґрунтувала тим, що 27.08.2025 ОСОБА_4 засобами поштового зв`язку направила до ВП №2 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області заяву про вчинення відносно неї кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.129 та ч.1 ст.189 КК України, яка 28.08.2025 була отримана відділом поліції.

02.09.2025 заявниця в телефонному режимі дізналася від чергового ВП №2, що відомості за заявою ОСОБА_4 від 27.08.2025 до ЄРДР не внесені.

В заяві про вчинення кримінального правопорушення від 27.08.2025 ОСОБА_4 вказала, що восени 2024 року вона разом з чоловіком ОСОБА_5 придбала будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Перший раз конфлікт із сусідами ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , що проживають в будинку АДРЕСА_2 виник з приводу сміттєвого баку, розташованого біля їх домоволодіння з порушенням санітарних умов, не узгоджений селищною радою та є приватною власністю семи будинків, який відбувся на рівні образ, нецензурної лайки з боку родини ОСОБА_8 у бік заявниці та її чоловіка. Надалі, 06.06.2026 у вуличному чаті сусіди виставили фото, де сміттєвий бак стоїть під їх воротами і ОСОБА_9 в сусідському чаті знову почав конфлікт з публічними образами, нецензурною лайкою і погрозою в їх бік. Через два тижні, а саме 28.06.2025, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 прийшли до їхнього подвір`я, ОСОБА_7 тримала у руках металеву биту та вигукувала погрози, била битою по воротах, розбила електричний лічильник, а ОСОБА_11 був з пістолетом у руках та звертаючись до чоловіка казав, що прострілить коліно. Заявниця з чоловіком вийшли до них на вулицю, намагались заспокоїти, але вони в агресивній формі кричали, що тут проживають 10 років, у них є правила, які Дупленки повинні дотримуватися. З цього приводу заявницею були викликані співробітники поліції, які зафіксували факт нападу та погроз їх життям. 30.06.2025 ОСОБА_5 приїхав додому з працівником, що мав встановити камери відеоспостереження навколо домоволодіння, та побачив, що передній фасад будинку розбитий великими грудами каміння, які лежали вздовж будинку. На думку ОСОБА_4 каміння кидали з сусідньої ділянки, де мешкають ОСОБА_8 . Того ж дня близько 13:30 год. роздався різкий звук розгону автомобіля «Лексус» PX 350, реєстраційний номер НОМЕР_1 , за кермом якого перебувала ОСОБА_10 , яка гучно кричала у відкриті вікна авто та нецензурно лаялась, а на запитання ОСОБА_5 навіщо вони побили будинок камінням сміялась та запитала, що вони їм зроблять. Поруч з автомобілем «Лексус» стояв ОСОБА_9 , тримаючи у правій руці за спиною газовий балончик, та запропонував заявниці побалакати окремо, після чого вони разом відійшли на 2-3 метри ліворуч по узбіччю дороги. Розмовляючи з сусідом ОСОБА_4 почула гучний звук розгону та гальмування автомобіля «Лексус», що умисно наїжджав на її чоловіка, який прикрився сміттєвим баком. ОСОБА_10 різко розвернулась на перехресті вул. Малинова та вул. Сонячна і знову почала навмисно давити ОСОБА_5 та забризкала газом його очі. Заявниця пішла у бік свого чоловіка, щоб надати йому допомогу, але була навмисно збита водійкою ОСОБА_8 на автомобілі «Лексус». Наїзд на неї був навмисним замахом на її життя, так як водійка навмисно розігналась та направила свій автомобіль в її бік, ніяких перешкод на дорозі для руху її автомобіля по правому боці в той час не було, а вона перебувала на узбіччі дороги зліва. Внаслідок зазначених дій у ОСОБА_4 була травмована ліва рука та ліва половина тулуба, що підтверджується висновком СМЕ №1854 від 01.07.2025. Водійка не зупинилась, поїхала далі та зупинилася біля своїх воріт, на крики заявниці щодо наїзду не реагувала. З боку ОСОБА_12 та ОСОБА_10 не було надано і не запропоновано жодної допомоги. Протягом всієї події ОСОБА_10 знаходилась за кермом автомобіля «Лексус», ніякого прямого фізичного контакту із заявницею та її чоловіком не мала ні вона, ні її чоловік. Не дочекавшись слідчих, ОСОБА_8 вивезли автомобіль на евакуаторі. Весь час конфлікту ОСОБА_8 погрожували звільненням ОСОБА_5 зі служби УМВС та втручанням у справу заступника генерала ОСОБА_13 та всілякими ускладненнями їхнього життя. Через три тижні після вищеописаної події ОСОБА_9 зв?язався із заявницею ОСОБА_4 і почав погрожувати її сім?ї та вимагати кошти для «закриття питання».

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 просила подану нею скаргу задовольнити та зобов`язати уповноважені особу внести відповідні відомості за заявою ОСОБА_4 від 27.08.2025 до ЄРДР.

Від прокурора Слобожанської окружної прокуратури ОСОБА_14 надійшла заява про розгляд скарги ОСОБА_3 без його участі в якій він також зазначив, що в провадженні ВП №2 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження №0000079 від 01.07.2025 за ч.1 ст.286 КК України, досудове розслідування в якому триває. Відомості до ЄРДР було внесено 01.07.2025 за правовою кваліфікацією ч.1 ст.125 КК України, а 30.09.2025 перекваліфіковано на ч.1 ст.286 КК України. До заяви прокурор долучив витяг з ЄРДР у кримінальному провадженні №0000079 від 01.07.2025 за ч.1 ст.286 КК України, згідно якого за заявою ОСОБА_4 від 30.06.2025 внесені відомості за наступними обставинами: «30.06.2025 до чергової частини ВП №2 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області надійшла заява ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що 30.06.2025 приблизно о 13:37 год., невстановлена особа знаходячись за кермом транспортного засобу марки «Lexys» RX-350, порушуючи правила безпеки дорожнього руху, здійснила наїзд на ОСОБА_4 , в результаті чого останній були спричиненні тілесні ушкодження. (ЄО №10838 від 30.06.2025)».

Відповідно до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом, а тому слідчий суддя вважає за можливе прийняти рішення по суті скарги у відсутність не з`явившихся представників прокуратури та ВП №2, що узгоджується з приписами ст. 306 КПК України.

Заслухавши заявницю ОСОБА_3 , дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя встановив наступне.

27.08.2025, згідно долученої до скарги копії опису та фіскального чеку від 27.08.2025, ОСОБА_4 направила до ВП №2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області заяву про вчинення кримінального правопорушення, в якій просила внести відповідні відомості про вчинення ОСОБА_15 та ОСОБА_16 відносно ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.129 та ч.1 ст.189 КК України.

Згідно трекінгу Укрпошти заява ОСОБА_4 надійшла до ВП №2 ДРУП №2 28.08.2025, але як зазначає ОСОБА_3 в своїй скарзі станом на 02.09.2025 відомості до ЄРДР внесені не були.

Вирішуючи скаргу адвоката ОСОБА_3 по суті слідчий суддя виходить з наступного.

Положеннями статті 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

В офіційному тлумаченні частини 2 статті 55 Конституції України, викладеному в рішенні Конституційного Суду України, від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Чинним КПК України закріплено спрощену процедуру початку досудового розслідування (без проведення дослідчої перевірки).

Так, відповідно до ч.1 та 2 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР. Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР.

Проте, така спрощена процедура не означає, що взагалі відсутні критерії для внесення чи невнесення відповідних відомостей до ЄРДР. Її спрощеність виражається у тому, що для перевірки наявності зазначених вище критеріїв не потрібно проводити попередню перевірку викладених у заяві відомостей, а необхідно лише перевірити зміст самої заяви.

Так, до ЄРДР, серед іншого, вносяться відомості про: (1) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; (2) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність (п. 4 та 5 ч. 5 ст. 214 КПК України).

Отже, для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті КК України). Вказане узгоджується з позицією, викладеною в Узагальненні ВССУ № 9-49/0/4-17 від 12 січня 2017 року, за якою КПК дійсно передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

Якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що (1) обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або (2) в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у своїй постанові від 16 травня 2019 року (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18) наголосив, що якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.

Внесення до ЄРДР неконкретних тверджень (у тому числі припущень) заявника про вчинення кримінального правопорушення за відсутності будь-яких об`єктивних відомостей про обставини його вчинення призвело б до: (1) розпорошення обмежених сил і засобів правоохоронної системи держави на перевірку значної кількості безпідставних та абстрактних повідомлень про кримінальні правопорушення, що в свою чергу (2) не дозволило б концентрувати зусилля на розслідуванні дійсно суспільно-небезпечних діянь, що неминуче знизило б ефективність захисту особи, суспільства та держави від цих кримінальних правопорушень, ускладнило б охорону прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, які зазнали шкоди від таких правопорушень; (3) порушення права та законних інтересів осіб, згаданих в таких повідомленнях; (4) використання інструментів статті 214 КПК України не для ініціювання початку досудового розслідування щодо конкретного кримінального правопорушення, а для спрямування сил і засобів правоохоронних органів загалом на всю діяльність визначеного заявником підприємства, установи чи організації або окремої людини з метою вже самостійного виявлення слідчим, дізнавачем, прокурором обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення (а це є вже іншим приводом для початку досудового розслідування за статтею 214 КПК України), а також (5) унеможливлення застосування механізму притягнення заявників до кримінальної відповідальності за завідомо неправдиві повідомлення про кримінальні правопорушення (стаття 383 КК України). Зазначене не відповідає завданням кримінального провадження, які визначені в статті 2 КПК України.

Відповідно до висновку, який викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 30.09.2021 року прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

Тобто, закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.

Як зазначила в своїй скарзі адвокат ОСОБА_3 відділом поліції станом на 02.09.2025 не внесені відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_4 від 27.08.2025 щодо вчинення ОСОБА_15 та ОСОБА_16 відносно неї 30.06.2025 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.129 та ч.1 ст.189 КК України.

Однак слідчим суддею встановлено, що за обставинами, які відбулися 30.06.2025 між ОСОБА_17 відомості були внесені до ЄРДР 01.07.2025 та на теперішній час здійснюється досудове розслідування за ч.1 ст.286 КК України, а тому на думку слідчого судді заява від 27.08.2025 була подана ОСОБА_4 у зв`язку із незгодою останньої з правовою кваліфікацією органом досудового розслідування дій ОСОБА_16 за ч.1 ст.125 КК України.

Щодо тверджень ОСОБА_4 про вчинення кримінально караних дій ОСОБА_15 , то на думку слідчого судді вони носять абстрактний характер та не містять достатніх та конкретних даних, які б вказували на наявність в діях останнього ознак об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.189 КК України.

Тому, враховуючи, що за обставинами, які відбулися 30.06.2025 відомості внесені до ЄРДР, проводиться досудове розслідування і остаточно вони будуть кваліфіковані виключно органом досудового розслідування, після встановлення всіх істотних обставин у провадженні, а відомості щодо вчинення ОСОБА_18 дій, передбачених ч.1 ст.189 КК України містять виключно припущення, без будь-яких об`єктивних даних про нього, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.303, 306-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів із дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1