Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/830/23
Провадження № 1-кп/475/58/25
У Х В А Л А

14.10.2025смт. Доманівка

Доманівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретареві ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження на підставі обвинувального акту за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Коштове, Доманівського району, Миколаївської області, українця, громадянина України, не працюючого, не судимого в силу ст. 89 КК України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

24 лютого 2022 року Указом Президента України ОСОБА_5 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради Національної Безпеки і Оборони України, відповідно до п.20 ч.І ст.106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указами Президента України ОСОБА_5 від 14 березня 2022 року № 133/2022, від 18 квітня 2022 року № 259/2022, від 17 травня 2022 року № 341/2022, від 12 серпня 2022 року № 573/2022, від 07 листопада 2022 року № 757/2022, від 6 лютого 2023 року № 58/2023, від 01 травня 2023 року №254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради Національної Безпеки і Оборони України, відповідно до п.20 ч.І ст.106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05:30 год. 26.03.2022 строком на 30 діб та у подальшому з 05:30 год. 25.04.2022 строком на 30 діб, з 05:30 год. 25.05.2022 строком на 90 діб, з 05:30 год. 23.08.2022 строком на 90 діб, з 05:30 год. 21.11.2022 строком на 90 діб, з 05:30 год. 19.02.2023 строком на 90 діб, з 05:30 год. 20.05.2023 строком на 90 діб.

Так, 24.06.2023 близько 11:30 год., ОСОБА_4 перебував біля банкомату «Приватбанк», який розташований за адресою: вул. Зелена, 69 в смт. Доманівка Вознесенського району Миколаївської області, де побачив картку AT КБ «Приватбанку» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_6 та яку остання забула у банкоматі, вирішивши вчинити крадіжку грошових коштів із вказаної картки.

Реалізуючи задумане, ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та розуміючи, що він посягає на чужу власність, на яку не має ніякого права, переслідуючи корисливий мотив, діючи умисно, в умовах воєнного стану, 24.06.2023 близько 11:50 год., прийшов до магазину «Тріумф», який розташований за адресою: вул. Олександра Ливадара, 65 в смт. Доманівка

Вознесенського району Миколаївської області, де за допомогою картки AT КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_6 через термінал розрахувався за придбаний товар, а саме - цигарки, на суму 295,00 грн.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, маючи умисел на вчинення крадіжки грошових коштів з картки AT КБ «Приватбанку» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_6 , 24.06.2023 близько 12:00 год., ОСОБА_4 прийшов до аптеки, яка розташована за адресою: вул. Центральна, 68Б в смт. Доманівка Вознесенського району Миколаївської області, де за допомогою картки AT КБ «Приватбанку» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_6 через термінал розрахувався за придбаний товар, а саме - ліки, на суму 193,70 грн.

Крім цього, продовжуючи свою злочинну діяльність, маючи умисел на вчинення крадіжки грошових коштів з картки AT КБ «Приватбанку» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_6 , 24.06.2023 близько 12:00 год., ОСОБА_4 прийшов до аптеки, яка розташована за адресою: вул. Олександра Ливадара, 67 в смт. Доманівка Вознесенського району Миколаївської області, де за допомогою картки AT КБ «Приватбанку» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_6 через термінал розрахувався за придбаний товар, а саме - ліки, на суму 607,00 грн.

У результаті крадіжки, ОСОБА_6 завдано матеріальні збитки на загальну суму 1095,70 грн.

В судовому засіданні обвинувачений просив закрити кримінальне провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність вчинених ним діянь.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти закриття кримінального провадження.

Вислухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Згідно з п. 4-1 ч. 1ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо: втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Положеннями ч. 1 ст. 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. Зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Судом встановлено, що на час вчинення інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення ст. 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна» передбачала настання адміністративної відповідальності за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати (ч. 1 ст. 51). При цьому, викрадення чужого майна вважалося дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищувала 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Відповідно до п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ, статті 169 Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Згідно зі ст. 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2023 рік», у 2023 році прожитковий мінімум для працездатної особи становив 2684 грн.

За такого, у 2023 році станом на час вчинення інкримінованого обвинуваченому діяння кримінальна відповідальність наставала за викрадення чужого майна шляхом крадіжки на суму, яка перевищувала 268, 40 грн. (2684 х 50% х 0,2).

Однак, станом на даний час ст. 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна» діє в редакції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 №3886-IX, який набрав чинності 09.08.2024, та передбачає настання адміністративної відповідальності за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян (ч. 1 ст. 51) та дію, передбачену частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за крадіжку чужого майна настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно зі ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

За такого, оскільки Законом України від 18.07.2024 № 3886-IX пом`якшена кримінальна відповідальність через підвищення розміру вартості майна - предмета кримінального правопорушення до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тому він поширюється відповідно до положень статей 8 та 58 Конституції України як норм прямої дії на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання чинності таким законом.

Вказані висновки суду узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 22.08.2024 у справі № 567/507/23, згідно з якими після набрання чинності Законом України від 18.07.2024 № 3886-IX особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У зв`язку з чим кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

З даного приводу свій висновок 07.10.2024 надала ОСОБА_7 кримінального суду у складі Верховного Суду у справі № 278/1566/21.

Таким чином, внесені Законом України від 18.07.2024 № 3886-IX зміни до ст. 51 КУпАП призвели до декриміналізації діяння щодо викрадення майна, вартість якого станом на час його викрадення шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати становить менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у зв`язку з чим дія вказаного Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння кримінальним правопорушенням меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

За такого, у зв`язку з декриміналізацією станом на даний час кримінальна відповідальність передбачена за викрадення у 2023 році чужого майна шляхом крадіжки чи шахрайства на суму, яка перевищує 2684 грн. (2684 х 50% х 2).

Натомість згідно з пред`явленим ОСОБА_4 обвинуваченням, у результаті крадіжки, було завдано матеріального збитку на суму 1095,70 гривень, станом на дату вчинення інкримінованого діяння становить менше 2684,00 грн., внаслідок чого вчинене ним діяння на теперішній час не належать до кримінальних правопорушень і тому не передбачають настання кримінальної відповідальності.

Таким чином, оскільки під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, та обвинувачений згоден на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, тому вказане є підставою для закриття кримінального провадження на цій підставі.

Цивільний позов не заявлявся.

Витрати на залучення експертів відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися, запобіжний захід відносно обвинуваченого не застосовувався.

Речовий доказ - диск з відеозаписом з камер зовнішнього відеоспостереження - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Керуючись статтями 284, 370, 374, 376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Кримінальне провадження №0000118 від 27.06.2023 р. за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, - закрити на підставі пункту 4-1 частини першої статті 284 КПК України у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 14.10.2025 року.

СуддяОСОБА_1