№ 1-кп/183/2608/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2025 року Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в приміщенні Самарівського міськрайонного суду у спрощеному порядку кримінальне провадження внесене в ЄРДР за 0000043 від 22 листопада 2025 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гнатівка Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 31.01.2003 року Дніпропетровським апеляційним судом за ч.2 п.2 ст. 115, ч.2 п.7 ст. 115 КК України до позбавлення волі строком на 12 років. На підставі ст. 81 КК України звільнений умовно-достроково 28.08.2013 року з Арбузинської ВК Миколаївської області (№ 83), згідно ухвали Арбузинського районного суду Миколаївської області від 20.08.2013 року. Невідбутий строк 1 рік 1 місяць 8 днів;

- 06.07.2021 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 162 КК України до обмеження волі строком на 3 роки. На підставі ст. 75, ст. 76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки. 04.08.2023 року за ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26.07.2023 року знятий з обліку Новомосковського РВ філії Державної установи «Центр пробації» в Дніпропетровській області у зв`язку з закінченням іспитового строку,

обвинуваченого у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и в:

У відповідності до обвинувального акту та доданих до нього матеріалів кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_3 , беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, повністю згоден із встановленими органом досудового розслідування обставинами скоєного ним, в присутності захисника - адвоката ОСОБА_4 ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження, передбаченими ч.1 ст.394 КПК України, подав письмову заяву про розгляд обвинувального акту відносно нього у спрощеному порядку, без судового розгляду у судовому засіданні за його відсутності (а.с.9-10).

Потерпілий ОСОБА_5 не заперечував проти такого розгляду, про що надав відповідну заяву (а.с.11).

Ухвалою суду від 02 грудня 2025 року за клопотанням прокурора, у відповідності до вимог ст.ст. 381, 382 КПК України, обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, призначено до судового розгляду без проведення судового розгляду у судовому засіданні за відсутності учасників кримінального провадження.

Відповідно до ч.4 ст.107 КК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

За результатами спрощеного провадження встановлено, що 21 листопада 2025 року, приблизно о 13 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 знаходився на автостанції, за адресою: вул. Шевченко, 25 в м. Перещепине Самарівського району Дніпропетровської області, де зустрів раніше йому знайомого ОСОБА_5 . В цей час та місці у ОСОБА_3 виник прямий умисел, направлений на заволодіння мобільним телефоном, марки «IPhone 12» 64 GB білого кольору, що належить потерпілому ОСОБА_5 , шляхом зловживання довірою.

Так, реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_3 , 21 листопада 2025 року, приблизно о 13 годині 05 хвилин, знаходячись у зазначеному місці, діючи умисно, із корисливих мотивів, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, шляхом зловживання довірою, з метою викликати впевненість в обов`язковості передачі йому майна під приводом термінової необхідності зателефонувати, попрохав у ОСОБА_5 його мобільний телефон, марки «IPhone 12» 64 GB білого кольору, хоча заздалегідь розумів, що повертати телефон не буде, тим самим ввів в оману ОСОБА_5 , який, не усвідомлюючи протиправного наміру ОСОБА_3 , надав йому свій мобільний телефон марки «IPhone 12» 64 GB білого кольору.

Після цього ОСОБА_3 взяв вказаний мобільний телефон та, доводячи свій протиправний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство) до кінця, покинув місце вчинення кримінального правопорушення, в подальшому розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 8 300 гривень 00 копійок.

Таким чином умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.1 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

Обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, не оспорюються учасниками судового провадження, про що свідчать додані до обвинувального акта їх письмові заяви.

З урахуванням наведеного, вивчивши матеріали кримінального провадження надані органом досудового розслідування, керуючись діючим кримінальним та кримінальним процесуальним законом та оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що подія кримінального правопорушення (проступку) мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайстві) при обставинах встановлених органом досудового розслідування доведена повністю, поза розумним сумнівом, а дії ОСОБА_3 обґрунтовано кваліфіковані за ч. 1 ст.190 КК України.

Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 , є особою раніше судимою, за місцем мешкання характеризується негативно.

Однак, обставин, що обтяжують покарання згідно ст. 67 КК України судом не встановлено.

Щире каяттяОСОБА_3 визнається обставиною, що пом`якшує його покарання.

Разом з тим, суд бере до уваги те, щоОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, на обліку у лікарів не перебуває.

З урахуванням даних про особу обвинуваченого, обставин вчиненого кримінального проступку, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за недоцільне призначення покарання у вигляді штрафу чи виправних робіт, оскількиОСОБА_3 офіційно не працює, громадських робіт, а також у вигляді обмеження волі, оскільки зазначений вид покарання передбачає реальну ізоляцію особи, а вважає за необхідне призначитиОСОБА_3 покарання без ізоляції його від суспільства, а саме у виді пробаційного нагляду строком на один рік, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретним його обставинам, обставинам, що пом`якшують покарання та обтяжують його, даним про особу обвинуваченого.

Призначаючи покарання як кару суд, виходячи з вимог ст. 50 КК України, враховує, що призначення покарання у виді пробаційного нагляду на вказаний вище строк буде необхідним та достатнім для виправлення засудженого і запобігання вчинення ним нових злочинів.

Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню не застосовувався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Витрати на залучення експерта відсутні.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, а також всі обставини по справі, керуючись ст.ст. 100, 369, 370, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази:

-мобільний телефон марки «IPhone 12» 64 GB білого кольору залишити за належністю потерпілому ОСОБА_5 .

Відповідно до ч.4 ст.382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

На вирок учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, а саме: вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_1