ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтава в режимі відеоконференції провадження за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_8 , поданої в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м.Полтави від 01 вересня 2025 року,-

встановила:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого та продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строків досудового розслідування до 05.10.2025 відносно підозрюваного:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Полтави, громадянина України, українця, із середньою освітою, одруженого, військовослужбовця, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст.89 КК України,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя врахував: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, яка підтверджується вагомими доказами, ризиків, визначених у п.п.1,2,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, які не зменшились, тяжкість інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, особу підозрюваного та неможливість інших більш м`яких запобіжних заходів запобігти вказаним вище ризикам.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою обрати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід, не пов`язаний з обмеженням волі, або ж визначити заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Свої вимоги мотивує тим, що стороною обвинувачення не було доведено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України та неможливість застосування інших більш м`яких запобіжних заходів.

Зауважує, що підозрюваний має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки та позитивну характеристику з місця служби.

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ заслухала суддю-доповідача, доводи захисника та підозрюваного про задоволення апеляційної скарги, позицію прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги, вивчила матеріали провадження, обговорила доводи апеляційної скарги та дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст.370 КПК України регламентовано, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Цих вимог слідчим суддею повною мірою дотримано.

За змістом ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі, передбачені п.п.1-12 ч.1 ст.178 КПК України.

Слідчий суддя відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини повинен врахувати, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

При розгляді ж клопотання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст.199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування виняткового запобіжного заходу та умови, за яких продовження строку тримання під вартою є необхідним.

З матеріалів провадження вбачається, СВ ВП №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №00000536 від 05.07.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №315 від 08.11.2024 ОСОБА_7 призначено на посаду водія- сапера інженерно саперного взводу військової частини НОМЕР_1 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що 05.07.2025 року, близько 03:30 год., ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 , під час спільного розпиття спиртних напоїв з малознайомим ОСОБА_9 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин між останніми виникла сварка в ході якої у ОСОБА_7 виник раптовий умисел на заподіяння ОСОБА_9 тяжких тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння ОСОБА_9 тяжких тілесних ушкоджень та бажаючи їх настання, ОСОБА_7 , використовуючи ніж, перебуваючи у вертикальному положенні, наніс ОСОБА_9 один удар лезом ножа, в область грудної клітини, чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді: проникаючого поранення 5 міжребер`я правої половини грудної клітки з пересіченням міжреберної артерії ускладнене кровотечею. Дотичне пошкодження діафрагми. Сліпе поранення переднього середостіння, яке кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння.

05.07.2025 року о 12. 00 год. ОСОБА_7 , затримано в порядку ст. 208 КПК України.

05.07.2025 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

07.07.2025 року слідчим суддею Шевченківського районного суду міста Полтави до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів, тобто до 02.09.2025 року.

Постановою керівника Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_10 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні до трьох місяців, тобто до 05.10.2025 року.

28.08.2025 слідчий СВ ВП №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_11 , за погодженням прокурора ОСОБА_12 , звернулася до слідчого судді Шевченківського районного суду м.Полтави з клопотанням про продовження відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу в межах строку досудового розслідування без визначення розміру застави.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Полтави від 01.09.2025 вказане клопотання задоволене.

Слідчий суддя вказав, що зазначені у клопотанні обставини щодо необхідності застосування ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою мають місце, підтверджуються достатніми, на цьому етапі розслідування доказами, й у висновках, які зробив орган досудового розслідування, чогось необґрунтованого чи довільного не встановлено. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

За практикою Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства»).

Як видно з матеріалів провадження, необхідність застосування запобіжного заходу ОСОБА_7 у апеляційній скарзі не оспорюється.

Разом з цим, розглядаючи клопотання про застосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. ст.121 КК України, яка підтверджується вагомими доказами, ризиків, визначених у ч.1 ст.177 КПК України, які не зменшились та неможливість інших більш м`яких запобіжних заходів запобігти вказаним вище ризикам з огляду на всі обставини провадження в їх сукупності.

Обґрунтованість же підозри у вчиненні ОСОБА_13 зазначеного вище злочину підтверджується зібраними в кримінальному провадженні вагомими доказами.

При цьому, колегія суддів зауважує, що на цьому етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину.

Ураховуючи надані стороною обвинувачення докази на підтвердження в цьому кримінальному провадженні обґрунтованої підозри, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про її наявність. За практикою Європейського суду з прав людини, недостатньо аби правоохоронні органи «добросовісно підозрювали особу». Повинні бути надані принаймні деякі факти чи інформація на підтвердження того, що особа підозрюється у вчиненні злочину обґрунтовано (рішення «Ільгар Маммадов проти Азербайджану» і рішення «Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства»), що має місце в досліджуваній ситуації.

У свою чергу, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та даних про особу підозрюваного в їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді в частині доведеності в цьому кримінальному провадженні встановлених слідчим суддею ризиків, передбачених п.п.1,2, 3,4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Так, наявні у справі факти та обставини, на які посилається орган досудового розслідування в клопотанні й доведені прокурором у судовому засіданні, дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що, в свою чергу, дає підстави для застосування до нього одного із запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, з метою забезпечення кримінального провадження.

Колегія суддів ураховує те, що підозрюваний раніше в силу ст.89 КК України не судимий, має певні соціальні зв`язки з родиною та позитивні характеристики з місця служби, однак ці дані з урахуванням викладених вище обставин у їх сукупності не спростовують висновки слідчого судді про неможливість запобігти ряду ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, в разі незастосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та необхідність його продовження.

Так, відповідно до ст.178 КПК України колегія суддів, ураховуючи вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_7 інкримінованого йому тяжкого злочину, дані про особу підозрюваного та його поведінку в їх сукупності, вважає, що лише такий запобіжний захід як тримання під вартою здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

З викладеного вище вбачається, що слідчий суддя, при прийнятті рішення про продовження підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, перевірив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження виняткового запобіжного заходу, і зазначені обставини підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими слідчим суддею.

На цьому етапі розслідування лише такий запобіжний захід зможе дієво запобігти ризикам, доведеним стороною обвинувачення під час розгляду клопотання, що виключає можливість обрання ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, про що йдеться в апеляційній скарзі захисника.

Водночас, застосувавши підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя не визначив заставу, і колегія суддів з цим рішенням погоджується, оскільки ч.4 ст.183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Отже, апеляційна скарга захисника ОСОБА_8 не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м.Полтави від 01 вересня 2025 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали буде проголошено 03 жовтня 2025 року.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4