Справа № 606/2171/25
УХВАЛА

іменем України

03 лютого 2026 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря с/з ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000237 від 06.11.2025 року про обвинувачення: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та жителя по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, не працюючого, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

за участю прокурора ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

05 листопада 2025 року близько 17.20 годин водій ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобілем «Opel Zafira» р.н. НОМЕР_1 без пасажирів, рухався вул. Рильського в м. Теребовля, в напрямку до вул. Шевченка.

Рухаючись у вказаному напрямку із швидкістю близько 5-10 км/год., водій ОСОБА_3 не був достатньо уважний, належно не стежив за дорожньою обстановкою, умовами та відповідно не реагував на їх зміну, чим порушив вимоги пунктів: 1.5 ч. 1, 1.10, (в частині визначення понять: «дорожні умови», «дорожня обстановка», і виконання їх вимог), 2.3 (б, д) Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року із змінами та доповненнями, які зобов`язували його своїми діями не створювати загрозу безпеці дорожнього руху, небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

В цей час по вул. Шевченка, в напрямку від центру м. Теребовля, наближаючись до вул. Рильського, краєм проїзної частини дороги рухалась пішохід ОСОБА_5 .

Під час подальшого руху вул. Рильського при виїзді на вул. Шевченка, із зазначеною швидкістю, водій ОСОБА_3 маючи об`єктивну можливість завчасно виявити пішохода, в порушення вимог п. п. 1.10 (в частині визначення поняття «небезпека для руху» і виконання його вимог), 12.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року із змінами та доповненнями виявивши небезпеку для свого руху, тобто зміну дорожньої обстановки - появу рухомого об`єкту, який рухається проїзною частиною дороги, негайно не вжив заходів до зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, хоча мав таку технічну можливість шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування.

Внаслідок порушення вказаних пунктів Правил, ОСОБА_3 не забезпечив безпеку дорожнього руху та шляхом несвоєчасного застосування екстреного гальмування позбавив себе технічної можливості зупинити керований ним автомобіль «Opel Zafira» р.н. НОМЕР_1 , раніше, ніж пішохід ОСОБА_5 перетне перехрещення вулиці Шевченка із вулицею Рильського, та передньою частиною автомобіля скоїв наїзд на вказаного пішохода.

Внаслідок наїзду на пішохода, ОСОБА_5 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді перелому проксимального метаепіфіза (верхнього кінця) правої великогомілкової кістки, перелому проксимального метаепіфіза правої малогомілкової кістки які у своєму клінічному перебігу супроводжувалися тривалим (більш як 21 день) розладом здоров`я і за цією ознакою належать до середньої тяжкості п. п. 2.2.1, 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (МОЗ України, Київ, 1995).

Порушення водієм ОСОБА_3 вимог пунктів: 1.10, (в частині визначення понять: «дорожні умови», «дорожня обстановка», «небезпека для руху» і виконання їх вимог), 10.1, 12.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року із змінами та доповненнями перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням потерпілому ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Вказаними діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесні ушкодження.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку із примиренням обвинуваченого з потерпілою ОСОБА_5 та закриття даного кримінального провадження.

Потерпіла ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні не заперечила щодо закриття кримінального провадження у зв`язку із примиренням обвинуваченого з нею. Крім того, потерпіла ОСОБА_5 вказала, що завдані збитки їй повністю відшкодовано, відтак будь-яких претензій майнового чи морального характеру до ОСОБА_3 у неї не має.

Прокурор вважає, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 підлягає до задоволення та кримінальне провадження слід закрити в зв`язку із примиренням обвинуваченого з потерпілою, звільнивши обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності.

Суд, заслухавши клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та закриття кримінального провадження у зв`язку із примиренням винного з потерпілою, враховуючи думку потерпілої, яка не заперечила щодо задоволення клопотання, думку прокурора, який зазначає про наявність усіх підстав для задоволення клопотання, вважає, що ОСОБА_3 слід звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку із примиренням винного з потерпілим та закрити кримінальне провадження, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення, зокрема, про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою ст. 284 цього кодексу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Як слідує з п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Так, відповідно до ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

За ч. 3 ст.288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з ст.46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до ст.ст. 12, 25 КК України, кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим ОСОБА_3 , що передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, класифікується як необережний нетяжкий злочин.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , раніше не судимий, щиро розкаявся у вчиненому, примирився з потерпілою та ним повністю відшкодовано завдані потерпілій збитки.

Таким чином, суд проаналізувавши дані обставини, вважає, що обвинуваченого ОСОБА_3 слід звільнити від кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, з закриттям кримінального провадження щодо нього у зв`язку з примиренням винного з потерпілою.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК.

Скасувати накладений згідно з ухвали слідчого судді Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 07.11.2025 (справа № 606/1910/25) арешт на автомобіль "OPEL Zafira" р.н. НОМЕР_1 , належний ОСОБА_3 .

У кримінальному провадженні є процесуальні витрати за проведення експертиз, які суд вважає слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 в користь держави, оскільки вони виникли у зв`язку із проведенням експертиз в межах даного кримінального провадження.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 12, 44, 46 КК України, п.1 ч.2 ст.284, ст.285, ч.1 ст.286, ст.288, 314, п.3 ч.1 ст.392, п.2 ч.2 ст.395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, а кримінальне провадження за № 0000237 від 06.11.2025 року за даним фактом закрити, у зв`язку із примиренням обвинуваченого з потерпілим.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 07.11.2025 (справа № 606/1910/25) на транспортний засіб марки "OPEL Zafira" р.н. НОМЕР_1 , належний ОСОБА_3 , після набрання ухвалою законної сили.

Речовий доказ - транспортний засіб марки "OPEL Zafira" р.н. НОМЕР_1 , повернути ОСОБА_3 , після набрання ухвалою законної сили. Диск із вмістом відеозапису з відеореєстратора т.з. "OPEL Zafira" р.н. НОМЕР_1 зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати за проведеннясудової інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/120-25/14267-ІТ від 03.12.2025 в сумі 3119.90 грн., судової інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/120-25/14266-ІТ від 09.12.2025 в сумі 2228,50 грн.; в користь держави.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення до Тернопільського апеляційного суду через Теребовлянський районний суд Тернопільської області.

Головуючий суддя ОСОБА_1