Справа № 442/8902/25
Провадження № 1-кс/442/1571/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2025 року м. Дрогобич Львівської області

Слідчий суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції в залі суду в м. Дрогобичі Львівської області клопотання слідчого СВ Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.11.2025 за №0001297, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Нове Село Дрогобицького району Львівської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не депутата, не адвоката, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, перебуває у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , раніше неодноразово судимого, востаннє 10.06.2025 Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області за ч. 4 ст. 186, ч. 2 ст. 345, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357 КК України, ухвалою Маневицького районного суду Волинської області від 29.10.2025 умовно-достроково звільненого від відбування основного покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 10.06.2025 року за ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357, ч. 2ст. 345, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України, із невідбутим строком покарання 6 років 6 місяців 23 дні, -

з участю сторін:

прокурора ОСОБА_4 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

адвоката підозрюваного ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:

Слідчий звернувся до слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області, з клопотанням про застосування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.11.2025 за №0001297,за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів з визначенням розміру застави - 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Клопотання мотивоване тим, що 23.11.2024 приблизно о 18 год. 40 хв. ОСОБА_5 , зайшов в магазин «Едельвейс», який розташований за адресою: Львівська область, Дрогобицький район, місто Стебник, вулиця Петра Сагайдачного, 52/1, де побачив пластиковий контейнер - скриньку для збору коштів на потреби ЗСУ, яка належить громадській організації «Побратими зі Стебника» у якій перебували грошові кошти та в цей час вирішив умисно, повторно відкрито її викрасти з метою заволодіння грошовими коштами, які в ній знаходилися.

Реалізуючи свій протиправний намір ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, які посягають на чужу власність, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді спричинення майнової шкоди власнику майна і бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом та корисливим мотивом, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, у цей же час, перебуваючи в приміщенні магазину «Едельвейс», який розташований за адресою: Львівська область, Дрогобицький район, місто Стебник, вулиця Петра Сагайдачного, 52/1, діючи в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, умисно, повторно відкрито заволодів пластиковим контейнером - скринькою для збору коштів на потреби ЗСУ, яка належить громадській організації «Побратими зі Стебника» у якій перебували грошові кошти та яка знаходилася на столі касової зони вказаного магазину, з якою відразу направився на вихід, однак в цей час був помічений продавцем вказаного магазину ОСОБА_7 , яка побачивши неправомірні його дії певний час почала бігти за ним намагаючись його наздогнати та зупинити його дії криками та проханнями повернути викрадене майно на місце, однак ОСОБА_5 не реагував та, вибігши з приміщення магазину побіг у невідомому напрямку, маючи можливість розпорядитися викраденим майном.

В подальшому, ОСОБА_5 , відкривши відкрито викрадену ним скриньку, вийняв з неї готівкові грошові кошти призначені на потреби ЗСУ у приблизній сумі 2500 гривень, які витратив на власні потреби, чим заподіяв громадській організації «Побратими зі Стебника» майнову шкоду на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Обставинами, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є докази, зібрані у ході досудового розслідування, а саме: телефонне повідомлення про вчинення кримінального правопорушення від 23.11.2025, заява ОСОБА_8 від 23.11.2025, заява ОСОБА_9 від 23.11.2025, протоколами огляду місця події від 23.11.2025, показаннями представника потерпілого ОСОБА_9 від 24.11.2025, показаннями свідка ОСОБА_7 від 23.11.2025, показаннями свідка ОСОБА_10 від 23.11.2025, протоколом затримання особи підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 23.11.2025, протоколом пред`явлення особи для впізнання з свідком ОСОБА_7 від 24.11.2025, протоколом огляду предмету від 24.11.2025 (відеозапису з місця події), та іншими матеріалами кримінального провадження.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 7 до 10 років.

Слідчий вказує, що при оцінці обставин, передбачених ст. 178 КПК України, досудове розслідування прийшло до висновків, що: наявні докази вчинення підозрюваним кримінального правопорушення є вагомими та допустимими, отриманими у встановленому КПК України порядку; у разі визнання винуватим, ОСОБА_5 загрожує покарання у вигляді позбавлення волі строком від 7 до 10 років; вік і стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_5 дозволяють застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою; ОСОБА_5 не має міцних соціальних зв`язків, які б утримували його від вчинення кримінальних правопорушень, та переховування від органу досудового розслідування; наявний ризик повторення ОСОБА_5 протиправної поведінки, тобто вчинення нових кримінальних правопорушень.

Слідчий зазначає, що наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду. Даний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_5 після вчинення кримінального правопорушення, умисно покинув місце події разом із предметами вчинення кримінального правопорушення, намагаючись таким чином уникнути кримінальної відповідальності. Поряд з цим, ухвалою Маневицького районного суду Волинської області від 29.10.2025 ОСОБА_5 звільнено умовно-достроково від відбування основного покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 10.06.2025 року за ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357, ч. 2ст. 345, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України, із невідбутим строком покарання 6 років 6 місяців 23 дні, для проходження військової служби за контрактом. 21.11.2025 ОСОБА_5 самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , яка територіально знаходиться у Вінницькій області. Це вказує на те, що підозрюваний не мав на меті проходження військової служби, а хотів ухилитись від відбування покарання.

А відтак, підозрюваний, усвідомлюючи максимальне покарання, яке йому загрожує, за вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 України, у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, достовірно знаючи, що він умовно-достроково звільнений від відбування покарання за попереднім вироком, та у нього є невідбута частина покарання, він під страхом покарання з метою уникнення відповідальності зможе переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Також, слідчий вказує, що наявний ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Даний ризик підтверджується тим, що на даний час органом досудового розслідування не віднайдено всіх коштів, якими заволодів підозрюваний, а відтак, ОСОБА_5 у випадку обрання йому запобіжного заходу не пов`язаного із обмеженням вільного пересування, перебуваючи на волі, зможе їх знищити, переховати, спотворити, витратити на покупки і доказ буде втрачено.

Окрім цього, наявний ризик передбачений п.3 ч.1 ст.177 КК України, а саме, можливість підозрюваного ОСОБА_5 незаконно впливати на потерпілого та свідків у вказаному кримінальному провадженні. Даний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_5 знає місце роботи свідка ОСОБА_7 , представника потерпілого ОСОБА_9 , та перебуваючи на свободі матиме можливість зустрітися з ними та під час розмови шляхом залякування, переконання, прохання вплинути на їхні показання з метою ухилення від кримінальної відповідальності та передбаченого законом покарання.

Також, наявний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Даний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_5 неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності та злочинів іншої категорії, востаннє 10.06.2025 вироком Дрогобицького міськрайонного суду за ч. 4 ст. 186, ч. 2 ст. 345, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357 КК України. Будучи звільнений з місця позбавлення волі, у зв`язку із проходженням військової служби, ОСОБА_5 висновків для себе не зробив, 21.11.2025 самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , яка територіально знаходиться у Вінницькій області, та одразу по прибуттю до місця проживання у м. Стебник, одразу вчинив кримінальне правопорушення, у якому його підозрюють. Тобто, у дії ОСОБА_5 свідчать про те, що він не має наміру ставати на шлях виправлення, а навпаки продовжує повторно вчиняти кримінальні правопорушення.

На переконання органу досудового розслідування застосування більш м`яких запобіжних заходів не дозволить запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні слідчий та прокурор подане клопотання підтримали з мотивів, викладених у ньому.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 проти задоволення клопотання не заперечили.

Слідчий суддя, дослідивши вказане клопотання та вивчивши приєднанні до нього документи, заслухавши думки усіх присутніх учасників кримінального провадження, дійшов висновку, що клопотання підлягає до задоволення, враховуючи наступне.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Крім того, у відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого та інші відомості.

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, відображеної зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Слідчий суддя, на підставі вищенаведеного поняття, вважає, що про існування обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України можуть свідчити наступні докази, долучені до клопотання: телефонне повідомлення про вчинення кримінального правопорушення від 23.11.2025, заява ОСОБА_8 від 23.11.2025, заява ОСОБА_9 від 23.11.2025, протоколами огляду місця події від 23.11.2025, показаннями представника потерпілого ОСОБА_9 від 24.11.2025, показаннями свідка ОСОБА_7 від 23.11.2025, показаннями свідка ОСОБА_10 від 23.11.2025, протоколом затримання особи підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 23.11.2025, протоколом пред`явлення особи для впізнання з свідком ОСОБА_7 від 24.11.2025, протоколом огляду предмету від 24.11.2025 (відеозапису з місця події), та іншими матеріалами кримінального провадження.

З огляду на вказане ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, що відноситься до тяжких злочинів, за яке законом передбачене максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.

Будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованого злочину та покарання, яке загрожує у разі визнання винуватим, існує реальний ризик того, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування, у зв`язку із чим слідчий суддя вважає, що існує ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Наявність ризику передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що на даний час органом досудового розслідування не віднайдено всіх коштів, якими заволодів підозрюваний, а відтак, ОСОБА_5 у випадку обрання йому запобіжного заходу не пов`язаного із обмеженням вільного пересування, перебуваючи на волі, зможе їх знищити, переховати, спотворити, витратити на покупки і доказ буде втрачено.

Про наявність ризику передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КК України, а саме, можливість підозрюваного ОСОБА_5 незаконно впливати на потерпілого та свідків у вказаному кримінальному провадженні підтверджується тим, що ОСОБА_5 знає місце роботи свідка ОСОБА_7 , представника потерпілого ОСОБА_9 , та перебуваючи на свободі матиме можливість зустрітися з ними та під час розмови шляхом залякування, переконання, прохання вплинути на їхні показання з метою ухилення від кримінальної відповідальності та передбаченого законом покарання.

Щодо ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає, такий доведеним, оскільки ОСОБА_5 неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності та злочинів іншої категорії, востаннє 10.06.2025 вироком Дрогобицького міськрайонного суду за ч. 4 ст. 186, ч. 2 ст. 345, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357 КК України. Будучи звільнений з місця позбавлення волі, у зв`язку із проходженням військової служби, ОСОБА_5 висновків для себе не зробив, 21.11.2025 самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , яка територіально знаходиться у Вінницькій області, та одразу по прибуттю до місця проживання у м. Стебник, одразу вчинив кримінальне правопорушення, у якому його підозрюють. Тобто, дії ОСОБА_5 свідчать про те, що він не має наміру ставати на шлях виправлення, а навпаки продовжує повторно вчиняти кримінальні правопорушення.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.1,2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України - є визначеною законом підставою застосування запобіжного заходу.

Крім наявних ризиків слідчий суддя оцінює також вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що йому загрожує; відсутність у нього місця праці, а також те, що ОСОБА_5 раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності та підозрюється у вчиненні нового злочину під час умовно дострокового звільнення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Згідно ч. 1, 3 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.182 КПК України, розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Слідчий суддя вважає, що з урахуванням встановлених ризиків та даних про особу підозрюваного ОСОБА_5 , для гарантування виконання покладених на нього обов`язків, останньому необхідно визначити заставу у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Підстав вважати вказаний розмір застави завідомо непомірним для підозрюваного слідчий суддя не вбачає, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втратити заставу, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання перешкоджати встановленню істини у провадженні.

Європейський суд з прав людини, неодноразово наголошував на тому, що непомірний розмір застави з статками (майновим станом) обвинуваченого, є лише формальним виконанням вимог Європейської конвенції з прав людини, тому у своїх рішеннях суди повинні керуватись також розмірами прибутків підозрюваного. Це означає, що, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, що загроза її втрати утримувала обвинуваченого від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого - її внесення не призвело до втрати ним та його утриманцями засобів для гідного людяного проживання».

Положення КПК та практика ЄСПЛ орієнтують на такі критерії, які слід врахувати при визначені розміру застави: (1) обставини кримінального правопорушення; (2) особливий характер справи; (3) майновий стан підозрюваного; (4) його сімейний стан, у тому числі матеріальне становище близьких осіб; (5) масштаб його фінансових операцій; (6) даних про особу підозрюваного; (7) встановлені ризики, передбачених статтею 177 КПК; (8) «професійне середовище» підозрюваного; (9) помірність обраного розміру застави та можливість її виконання, а також за певних обставин (10) шкода, завдана кримінальним правопорушенням тощо.

Враховуючи фактичні обставини даного кримінального провадження, майновий стан підозрюваного, який офіційно не працевлаштований, приймаючи до уваги наявність встановлених в межах даного кримінального провадження ризиків, зважаючи на тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 слідчий суддя доходить висновку, що розмір застави у 40розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 121 120 грн., забезпечить належну процесуальну поведінку ОСОБА_5 .

У разі внесення підозрюваним застави, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на нього певні обов`язки, з передбачених ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 186, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном на 60 днів, у межах строку досудового розслідування,із визначенням застави в розмірі сорока розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 121 120 гривень.

Строк дії ухвали слідчого судді становить шістдесят днів.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 , рахувати з 23.11.2025, 21 год. 15 хв. до 21.01.2026, 21 год.15 хв. включно.

У випадку внесення вказаного розміру застави, ОСОБА_5 звільняється з-під варти в порядку, визначеному ч. 4 ст. 202 КПК України.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, у провадженні якого перебуватиме дане кримінальне провадження, прокурора та суду, за першим викликом;

- невідлучатись із населеного пункту, в якому він проживаєбез дозволу слідчого, у провадженні якого перебуватиме дане кримінальне провадження, прокурора та суду;

- повідомляти слідчого, у провадженні якого перебуватиме дане кримінальне провадження, прокурора та суд, про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, котрі дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Копію ухвали слідчого судді скерувати до Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області, для виконання.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено та оголошено 27.11.2025 об 11 год.00 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_11