ЄУН справи: 336/2770/25
Номер провадження: 1-кп/336/1568/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2025 року

Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянув в спрощеному провадженні в судовому засіданні (за відсутності учасників судового провадження) кримінальне провадження,внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000069 від 14.03.2025 р. по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Дегтярка, Мирославського району, Рязанської області, Російської Федерації, який має загальну середню освіту, неодруженого, на утриманні малолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштований, без реєстрації та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

1) вироком Кіровського районного суду м. Макіївка Донецької області від 12.03.2004 за ч.ч.2,3 ст.185, ч.1 ст.355 КК України, на підставі ч.1,2 ст.70, ст.72 КК України призначено покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 03.03.2008р.;

2) вироком Межівського районного суду Дніпропетровської області від 24.12.2009 за ч.2 ст.185 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням на 2 роки;

3) вироком Межівського районного суду Дніпропетровської області від 14.04.2011 за ч.ч.2,3 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням на 3 роки;

4) вироком Межівського районного суду Дніпропетровської області від 22.03.2012 за ч.3 ст.185 КК України, на підставі ч.4 ст.70 КК України призначено остаточне покарання у виді 5 років 10 місяців позбавлення волі;

5) вироком Межівського районного суду Дніпропетровської області від 08.11.2013 за ч.3 ст.185 КК України, на підставі ч.4 ст.70 КК України призначено остаточне покарання у виді 5 років 10 місяців позбавлення волі, звільнений 24.02.2016р. Солонянським районним судом Дніпропетровської області по відбуттю покарання;

6) вироком Чернігівського районного суду Запорізької області від 25.04.2017 за ч.1 ст.263 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням на 2 роки;

7) вироком Чернігівського районного суду Запорізької області від 07.07.2017 за ч.3 ст.185, ч.2 ст.190, 70, 71,72 КК України до 4 років та 2 місяців позбавлення волі;

8) вироком Чернігівського районного суду Запорізької області від 13.11.2017 за ч.3 ст.15 ч.3 ст.185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, 70, ч.4 ст. 70 КК України, до 4 років 5 місяців позбавлення волі,

9) вироком Чернігівського районного суду Запорізької області від 27.12.2018 за ч.3 ст.185, ч.4 ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі,

10) вироком Чернігівського районного суду Запорізької області від 17.12.2020 за ч.1 ст. 263, 70 ч.4 КК України 4 років 11 місяців позбавлення волі, звільнений 17.12.2020 з-під варти із зали суду по відбуттю строку покарання,

11) вироком Чернігівського районного суду Запорізької області від 27.07.2021 за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. Початок відбування покарання рахувати з 18 год. 05 хв. 24 березня 2021 року. Зараховано в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 24.03.2021 по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі,

12) вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 18.08.2021 року за ч. 1 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст..ст. 71,72 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Чернігівського районного суду Запорізької області від 27.07.2021 та призначене остаточне покарання у вигляді позбавлення волі 2 роки 10 місяців,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 395 КК України,-

встановив:

ОСОБА_3 раніше засуджений за вчинення кримінальних правопорушень, судимість за які не зняті і не погашені, вчинив кримінальний проступок, передбачений ст. 395 КК України, за наступних обставин.

Так, відповідно до ухвали Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 18.06.2024 відносно ОСОБА_3 встановлено адміністративний нагляд строком 12 (дванадцять) місяців, із застосуванням наступних адміністративних обмежень: заборонити виїзд за межі міста (району) по особистим справам без дозволу органів поліції; реєстрація в територіальному органі Нацполіції 4 рази на місяць; заборона виходу з будинку (квартири) з 22:00 години до 06:00 години, за винятком звернення до лікарні чи перебування на роботі.

29.01.2025 дільничним офіцером поліції відділу поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 ОСОБА_3 під підпис був ознайомлений про адміністративний нагляд відносно нього та того ж дня був поставлений на реєстрацію адміністративного нагляду дільничним офіцером поліції відділу поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 та повинен мешкати за адресою: АДРЕСА_1 .

Однак, ОСОБА_3 , відносно якого ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 18.06.2024 встановлено адміністративний нагляд, діючи умисно, 16.02.2025 з метою ухилення від адміністративного нагляду самовільно залишив місце свого постійного проживання, а саме: АДРЕСА_1 , та більше не з`являвся на реєстрацію до відділу поліції №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області.

Суд кваліфікує умисні дії ОСОБА_3 як кримінальне правопорушення (проступок), передбачений ст. 395 КК України -самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду,щодо якого встановлено адміністративний нагляд.

Зазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками судового провадження, які надали згоду щодо розгляду обвинувального акта за їх відсутності, а обвинувачений, представлений захисником, беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку.

З урахуванням викладеного, суд розглянув обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин, відповідно до положень ч.2 ст. 382 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує наступні обставини.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, які б обтяжували покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Також суд враховує дані про особу обвинуваченого, який мешкає без реєстрації, офіційно не працевлаштований,раніше був неодноразово судимий, що вказує на небажання стати на шлях виправлення та дозволяє зробити висновок,що обвинувачений не вживає заходів адаптуватись у суспільстві та бути суспільно корисним,є підстави прогнозувати,що в майбутньому його поведінка може буде спрямована на порушення існуючих у суспільстві норм та правил.

При визначені виду основного покарання,яке призначається обвинуваченому,суд виходить з того,що згідно санкції ст.395 КК України,передбачені таки види основного покарання,як штраф від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до двох років.

За відсутності у обвинуваченого доходів для сплати штрафу та місця постійної роботи як зрозумілого джерела таких доходів,такий вид покарання не може бути до нього застосований.

Обмеження волі як основне кримінальне покарання полягає в утриманні засудженого в установах відкритого типу (виправних центрах) без повної ізоляції від суспільства. Воно передбачає нагляд за засудженим, обмеження його права на вільне пересування та обов`язкове залучення до праці. Суть покарання: особа залишається в межах певного населеного пункту, але її пересування обмежене. Вона перебуває під наглядом і повинна працювати, а її робота оплачується.Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 24.09.2025 р.вирок Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 31.03.2025 р.скасовано за апеляційною скаргою прокурора,в тому числі,у зв`язку з необхідністю вирішення питання про посилення покарання.

Суд дійшов висновку,що з урахуванням обставин справи та відомостей про особу обвинуваченого, досягнення мети кримінального покарання можливо при призначенні обвинуваченому основного покарання у виді обмеження волі на мінімальний строк.

Такий висновок суду узгоджується з положеннями частини 2 ст.416 КПК України,згідно яких при новому розгляді в суді першої інстанції допускається застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення та посилення покарання тільки за умови, якщо вирок було скасовано за апеляційною скаргою прокурора або потерпілого чи його представника у зв`язку з необхідністю застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення або посилення покарання

Речові докази та судові витрати відсутні.

Запобіжний захід до обвинуваченого не обирався.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 373, 374,375,376, 381-382 КПК України,суд-

ухвалив:

Визнати винуватим ОСОБА_3 у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ст. 395 КК України та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком на 1(один)рік.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку.

Відповідно до положень ч.1 ст. 394 КПК України - вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Головуючий суддя ОСОБА_1