УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2025 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання керівника Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про вирішення зберігання та передачі речових доказів, які перебували у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000179 від 30.09.2015, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 333, ч. 2 ст. 240 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання керівника Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про вирішення зберігання та передачі речових доказів, які перебували у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000179 від 30.09.2015, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 333, ч. 2 ст. 240 КК України.

29.09.2015 на території пасажирської вагонної дільниці (ВЧ-1) ДТГО « Південно-Західна залізниця, колія Ме 5 », за адресою: м. Київ, вул. Уманська, 8 , слідчим СВ ГУ СБУ в м. Києві та Київській області, в ході огляду місця події, було виявлено та вилучено: 6 мішків каміння, чорно-коричневого кольору (бурштин), загальною вагою 55,94 кг.

01.10.2015 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва на вищевказане майно накладено арешт.

Згідно акту приймання посилок з цінностями «02-зб» від 28.03.2016, представником СВ ГУ СБУ в м. Києві та Київській області , речові докази у вигляді 6 мішків каміння, чорно-коричневого кольору (бурштин), загальною вагою 55,94 кг, були передані на тимчасове відповідальне зберігання до Державної установи « Державне сховище дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння ».

16.03.2021 постановою слідчого СВ Солом`янського УП ГУНП у м. Києві прийняте рішення про закриття даного кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України.

До суду на розгляд клопотання про вирішення зберігання та передачі речових доказів, які перебували у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000179 від 30.09.2015, прокурор не з`явився. Крім того, до суду також не було подано заяви, в якій би прокурор підтримав викладене в клопотанні та просив б розглядати клопотання у його відсутність.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів кримінального провадження, не здійснювалось, у зв`язку з неприбуттям у судове засідання осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Вивчивши матеріали клопотання та додані до нього додатки, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Згідно п. 5 ч.9 ст. 100 КПК України, питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.

Крім того, гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю), а якщо його не встановлено - переходять у власність держави в установленому Кабінетом Міністрів України порядку

Згідно ч. 1 ст. 114 КПК України для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження.

Згідно ч. 1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Застосувавши за аналогію ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Разом з тим, незважаючи на необхідність невідкладного розгляду клопотання, прокурор у судове засідання не з`явився.

Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом (ч. 1 ст. 22 КПК України).

Отже, положення КПК України встановлюють, що неявка без поважної причини сторони кримінального провадження, якою подане клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, свідчить про фактичне не підтримання поданого клопотання та не доведення обставин, зазначених в клопотанні.

Таким чином, слідчий суддя, враховуючи зазначені положення закону, виходячи з принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, зважаючи, що сторона кримінального провадження, що звернулась із клопотанням, не з`явилась в судове засідання та не довела необхідності про вирішення зберігання та передачі речових доказів, які перебували у кримінальному провадженні, приходить до висновку про те, що клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями ч. 1 ст.22, п. 5 ч.9 ст. 100, ч. 4 ст. 107 ч. 1 ст. 114, ч.ч.1,3 ст.172, ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання керівника Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про вирішення зберігання та передачі речових доказів, які перебували у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000179 від 30.09.2015, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 333, ч. 2 ст. 240 КК України, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1