№ 1-кс/756/2339/25
У Х В А Л А

іменем України

23 вересня 2025 року слідчий суддя Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва клопотання прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000602, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.05.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

в с т а н о в и в:

29 серпня 2025 року прокурор Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 звернувся до Оболонського районного суду м. Києва із клопотанням про накладення арешту на майно.

У поданому клопотанні прокурор вказує на наступне.

Оболонською окружною прокуратурою м. Києва здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, яке зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань № 0000602 від 22.05.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що до Оболонського УП ГУНП у м. Києві надійшли матеріали з Оболонської окружної прокуратури м. Києва щодо виявлених фактів використання завідомо підроблених документів з метою набуття речових прав на самочинно збудоване нерухоме майно на території Оболонського району м. Києва.

Досудовим розслідуванням встановлено, що земельна ділянка площею 0,0349 га (кадастровий номер :78:116:0004) розташована на АДРЕСА_1 . Власником цієї ділянки є територіальна громада столиці в особі Київської міської ради, орендарем - ТОВ «РАЙДО 2010» (далі - Товариство).

При цьому, з?ясовано, що на даний час право власності територіальної громади міста Києва на земельну ділянку порушено через самочинну забудову та реєстрацією на її території права власності на майно за ТОВ «РАЙДО 2010» загальною площею 524, 2 кв.м на пл. Петропавлівській, 2 у м. Києві.

29.11.2018 державним реєстратором комунального підприємства «Реєстраційний центр реєстрації нерухомості та бізнесу» ОСОБА_4 зареєстровано за ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на нерухоме майно (нежитловий будинок) загальною площею 110,0 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №44330522 від 29.11.2018, номер відомостей про речове право 29184640, реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 000).

Згідно з матеріалами реєстраційної справи № 000, підставою для реєстрації нерухомого стали: акт продажу майна з аукціону №6-3805/2 від 25.05.1999, відповідно до якого ТОВ «Солідарність плюс» набуло право власності на три тимчасових споруди - металевих кіоски; договір купівлі-продажу нерухомого майна б/н, укладений, 12.11.2003, між ТОВ «Солідарність плюс» та ОСОБА_5 , на підставі якого остання набула право власності на «нерухоме майно» загальною площею 110 кв.м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому, вказаний договір не має відмітки (штампу) комунального підприємства бюро технічної інвентаризації про державну реєстрацію права власності на нежитлову будівлю за ОСОБА_5 , відповідно до п. 1.5-1.6. Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 07.02.2002 № 7/5, а відтак не може слугувати самостійною підставою для здійснення державної реєстрації;

- акт приймання-передачі нерухомого майна б/н, видані ОСОБА_5 та ТОВ «Солідарність плюс» 12.11.2003, що с додатком до вказаного договору, при цьому не є правовстановлюючим документом, тому не може слугувати самостійною підставою для здійснення державної реєстрації;

- технічний паспорт (інвентаризаційна справа 2018-93) та довідка, видані ТОВ «БТІ-ЄВРОФАСП» (на замовлення ОСОБА_5 ) 08.10.2018, що є лише документом, яким оформлено технічну інвентаризацію об?єкта, та який свідчить про фактичний стан нерухомості (площу, поверховість тощо), при цьому не є правовстановлюючим документом, а відтак не може слугувати самостійною підставою для здійснення державної реєстрації.

У подальшому, ОСОБА_5 на підставі протоколу № 1/2018 від 04.12.2018 та акту приймання-передачі нерухомого майна від 05.12.2018 внесено вказане майно до статутного капіталу до ТОВ «РАЙДО 2010», у зв?язку з чим, 06.12.2018, державним реєстратором - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 проведено за Товариством державну реєстрацію права власності на вказане майно (рішення індексний номер 44487112, від 07.12.2018, номер запису про право власності 29330449).

14.08.2019 за зверненням ТОВ «РАЙДО 2010», державним реєстратором - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 проведено реєстрацію виправлень права власності (індексний номер рішення 48238484 від 14.08.2019), а саме:

- видалено акт прийому-передачі нерухомого майна, серія та номер: б/н, виданий 12.11.2003, видавник: Сторони; договір купівлі-продажу нерухомого майна серія та номер: б/н, виданий 12.11.2003 видавник: Сторони;

- додано акт прийому-передачі нерухомого майна до статутного капіталу ТОВ «РАЙДО 2010» реєстрові №№ 4316, 4317 (як документи, подані для державної реєстрації).

У подальшому, 20.11.2019, за зверненням ТОВ «РАЙДО 2010», державним реєстратором - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 проведено реєстрацію змін розділу вказаного об?єкта нерухомого майна (рішення індексний номер 49768601), а саме внесено зміни:

- щодо його назви з «нежитловий будинок» на «громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами (нежитловий будинок)»;

- щодо загальної площі: з 110,4 кв.м на 524,2 кв.м. Вказані реєстраційні дії проведено на підставі технічного паспорту, а також довідки, виданих 19.11.2019 ТОВ «БТІ-ЄВРОФАСП» на замовлення ТОВ «РАЙДО 2010».

При цьому, згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 19.10.2020 проведено реєстрацію змін права власності (рішення індексний номер 54726772 від 22.10.2020), а саме: додано декларацію про готовність об?єкта до експлуатації № KB70 від 07.10.2020, виданої Департаментом з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва (як документ, поданий для державної реєстрації).

Разом з цим, за даними сайту Київської міської ради будь-яка інформація щодо відведення ОСОБА_5 земельної ділянки за вказаною адресою відсутня.

3 огляду на викладене та зважаючи на те, що вищевказаний громадський будинок за адресою: м. Київ, площа Петропавлівська, 2, збудовано без дозвільних документів, які дають право виконувати будівельні роботи, на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, спірний об?єкт нерухомості є самочинним, право власності у ОСОБА_5 не виникло, та у подальшому не могло виникнути у ТОВ «РАЙДО 2010».

Проте, незаконне будівництво та подальша реєстрація права власності на вищевказане майно, стало передумовою для отримання ТОВ «РАЙДО 2010» у 2022 році в орендне користування земельну ділянку комунальної власності площею 0,0349 га (кадастровий номер :78:116:0004).

Зокрема, рішенням Київської міської ради від 24.11.2022 № 5791/5832 ТОВ «РАЙДО 2010» передано в оренду на 10 років земельну ділянку площею 0,3092 га (кадастровий номер :78:116:0004) для експлуатації та обслуговування нежитлового будинку на пл. Петропавлівській, 2 у Оболонському районі м. Києва із земель комунальної власності територіальної громади міста Києва, у зв?язку з набуттям Товариством права власності на нерухоме майно.

На виконання зазначеного рішення між Київською міською радою та ТОВ «РАЙДО 2010» 20.04.2023 укладено договір оренди земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 , за реєстровим № 242.

Право оренди земельної ділянки зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ТОВ «РАЙДО 2010» відповідно до рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 67281425 від 20.04.2023.

З огляду на викладене, державну реєстрацію речових прав на самочинно збудоване майно за ОСОБА_5 , а у подальшому за ТОВ «РАЙДО 2010» проведено, рішення Київської міської ради від 24.11.2022 № 5791/5832 прийнято та договір оренди землі укладено з порушенням вимог законодавства, всупереч інтересам держави та територіальної громади міста Києва.

Прокурор вказує, що підставами і метою накладення арешту, відповідно до положень статті 170 КПК України, є те, що земельна ділянку площею 0,3092 гa (кадастровий номер :78:116:0004), розташована на пл. Петропавлівській, 2 в Оболонському районі м. Києва, власником якої є територіальна громада м. Києва в особі Київської міської ради, орендарем - ТОВ «РАЙДО 2010» та об?єкт нерухомого майна - громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами (нежитловий будинок) площею 524,2 м. кв., який розташований на пл. Петропавлівська 2, у Оболонському районі м. Києва (реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 000) є речовими доказами у кримінальному провадженні, а тому прокурор з метою збереження речових доказів, а також попередження незаконного приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна та інших негативних наслідків, просить накласти арешт на майно шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження вказаним майном.

Прокурор ОСОБА_3 , представник Київської міської ради та представник ТОВ «РАЙДО 2010» в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлялись належним чином.

При цьому, прокурор ОСОБА_9 подала до суду заяву про розгляд клопотання без її участі, клопотання підтримує та просить задовольнити.

Ураховуючи неявку сторін по справі, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду клопотання, а також беручи до уваги позицію прокурора викладену у поданій до суду заяві, слідчий суддя приходить до висновку про можливість розгляду клопотання за наявними в ньому матеріалами.

Дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про арешт майна є обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Водночас, відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У відповідності до частин 1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до пунктів 1-3 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Як убачається із клопотання про накладення арешту на майно та матеріалів доданих в його обґрунтування, прокурором обґрунтована необхідність арешту вказаного у клопотанні майна, зокрема, вказано перелік і види майна, що належить арештувати та надано документи, які підтверджують право власності на майно.

Так, в силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі «АГОСІ проти Сполученого Королівства» (AGOSI v. The United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

У справі Раймондо проти Італії (Raimondo v. Italy, рішення 24.01.1994), в яких заявники скаржилася на контроль за використанням власності в зв`язку з провадженням кримінального розслідування, не знайшовши у цьому випадку порушення ст.1 протоколу № 1, Суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань (п.35).

На підставі викладеного, з урахуванням того, що прокурор поданим клопотанням, а також матеріалами поданими в його обґрунтування доведено, що було вчинено кримінальне правопорушення, а також те, що земельна ділянка та об?єкт нерухомого майна, є речовим доказом у розумінні ст. 98 КПК України у кримінальному провадженні № 0000602, з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання про арешт майна та вважає, що прокурор, виходячи з фактичних обставин кримінального правопорушення, обґрунтовано звернувся з клопотанням про арешт зазначеного майна.

Разом з тим, враховуючи розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження слідчий суддя приходить до висновку, що необхідно накласти арешт на земельну ділянку та об?єкт нерухомого майна шляхом встановлення заборони розпорядження та відчуження будь-кому і будь-яким чином, оскільки прокурором не доведені обставини, які б свідчили про необхідність заборони користуванням земельною ділянкою та вказаним об`єктом нерухомого майна.

Ураховуючи викладене, керуючись статтями 132, 170-173, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000602, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.05.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, - задовольнити частково.

Накласти арешт на земельну ділянку площею 0,3092 гa (кадастровий номер :78:116:0004), розташовану на АДРЕСА_1 , власником якої є територіальна громада м. Києва в особі Київської міської ради, орендарем - ТОВ «РАЙДО 2010»; об?єкт нерухомого майна - громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами (нежитловий будинок) площею 524,2 м. кв., який розташований на АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об?єкту нерухомого майна 000), шляхом встановлення заборони відчуження та розпорядження будь-кому і будь-яким чином вказаним майном.

У задоволенні іншої частини вимог клопотання, - відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Слідчий суддя ОСОБА_1