Справа № 126/2590/24
Провадження №11-кп/801/1154/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці кримінальне провадження за апеляційною скаргою з доповненнями прокурора Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Бершадського районного суду Вінницької області від 14.10.2025 року про повернення застави у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.01.2024 за № 0000068 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України

за участю сторін кримінального провадження

прокурора: ОСОБА_8

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу з доповненнями, просив ухвалу Бершадського районного суду Вінницької області від 14.10.2025 року про повернення застави у кримінальному провадженні скасувати через істотні порушення кримінального процесуального закону, в задоволенні клопотання заставодавця про повернення застави відмовити.

Ухвалою Бершадського районного суду Вінницької області від 14.10.2025 року клопотання заставодавця ОСОБА_9 про повернення застави у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.01.2024 за № 0000068 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України задоволено.

Заставу в розмірі 121 120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) грн 00 коп., внесену згідно квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки # 0.0..1 від 06.08.2024 на підставі ухвали Вінницького апеляційного суду від 06.08.2024 року заставодавцем ОСОБА_9 за ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.01.2024 за № 0000068 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України - повернуто заставодавцю ОСОБА_9 .

Вимоги апеляційної скарги з доповненнями прокурора мотивовано тим, що, задовольняючи клопотання заставодавця про повернення застави, суд фактично скасував запобіжний захід у вигляді застави відносно особи, яка ухилилася від явки до суду і мала бути оголошена у міжнародний розшук.

Прокурор вказує на те, що враховуючи, що підставою для міжнародного розшуку громадян України є запит правоохоронного органу, надісланий до НЦБ Інтерполу до якого повинна додаватись ухвала компетентного суду про тримання особи під вартою про що стороною обвинувачення 24.09.2025 подане відповідне клопотання, ухвала є фактично ухвалою про відмову в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому підлягає оскарженню.

Судом не враховано та не спростовано позицію прокурора, що застава є безстроковим запобіжним заходом, а закінчення дії додаткових обов`язків щодо обвинуваченого не призводить до закінчення дії зазначеного запобіжного заходу.

Крім того, судом без посилання на відповідні норми КПК України ототожнено строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою, який не може перевищувати шістдесят днів, з строком дії запобіжного заходу у вигляді застави.

Судом не враховано, що ОСОБА_7 будучи зобов`язаним згідно п. 1 ч. 7 ст. 42 КПК України прибувати за викликом до суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб порушив свої обов`язки, не прибувши за викликом до суду, що свідчить про те, що ОСОБА_7 змінив своє місце проживання з метою переховування від суду.

Ураховуючи, що дія запобіжного заходу у вигляді застави не припинялась, а вказаний запобіжний захід діяв, як захід забезпечення запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду та виконання ним процесуальних обов`язків, належної процесуальної поведінки, то вимога заставодавця про повернення застави суперечить меті застосування запобіжного заходу.

Таким чином суд постановив рішення, яке не передбачено КПК України.

Захисник ОСОБА_9 до Вінницького апеляційного суду не з`явилася, в телефонному режимі секретаря судового засідання повідомила, що не бажає приймати участь так як у неї немає відповідних повноважень.

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_8 , який просив задоволити апеляційну скаргу прокурора з доповненнями, обговоривши доводи апеляційної скарги з доповненнями, суд вважає, що слід задоволити апеляційну скаргу прокурора з доповненнями, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно з п.3 ч.1 ст.176, ч.1 ст.182 КПК України, застава є одним із запобіжних заходів і полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Застава може бути внесена як самим підозрюваним, обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Як встановлено в провадженні Бершадського районного суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження №0000068 від 19.01.2024 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

На підставі ухвали Бершадського районного суду від 20.10.2025 року кримінальне провадження зупинено, оскільки клопотання прокурора ОСОБА_10 щодо оголошення у міжнародний розшук обвинуваченого ОСОБА_7 та застосування до нього запобіжного захуду у виді тримання під вартою задоволено, оголошено у міжнародний розшук обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, обрано обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Одеси, громадянина України, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Судом при розгляді клопотання захисника ОСОБА_9 про повернення застави у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.01.2024 за № 0000068 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України вірно встановлено, що ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду від 24.07.2024 до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 днів та визначено заставу в розмірі 242 240 гривень, яка рішенням Вінницького Апеляційного суду від 06.08.2024 року скасована, та застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 днів з визначенням застави в розмірі 121 120 грн.

Після внесення 07.08.2024 захисником підозрюваного ОСОБА_9

визначеної застави, з-під варти звільнено ОСОБА_7 .

Частиною ч. 8 ст. 182 КПК України передбачено, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомленим, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Підставою повернення застави захисник ОСОБА_9 у клопотанні від 25.10.2024 року, посилаючись на положення ст. 203 КПК України, зазначала про закінчення строку дії запобіжного заходу 20.10.2024 року, оскільки ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 19.09.2024 року строк дії покладених на підозрювану особу обов`язків було продовжено в порядку ч.5 ст. 194 КПК України на один місяць,тобто до 20.10.2024 року.

Рішення про задоволення клопотання захисника ОСОБА_9 суд мотивував тим, що після 23.10.2024 року прокурором не подавалися в суд клопотання про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ухвалою Вінницького апеляційного суду від 06.08.2024, ОСОБА_7 не порушував покладених на нього обов`язків протягом дії запобіжного заходу у виді застави, заставу не було звернено в дохід держави, дію застави як запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 припинено, рішення про повернення застави заставодавцю не приймалось.

Суд апеляційної інстанції вважає зазначені висновки такими, що суперечать вимогам діючого законодавства.

З цих питань Верховним Судом сформовано правову позицію у справі № 308/1220/22 згідно якої КПК України не передбачено встановлення строку дії застави, як запобіжного заходу.

З моменту внесення застави на особу покладаються обов`язки строком на два місяці. непродовження цих обов`язків не тягне за собою припинення дії запобіжного заходу у вигляді застави. Закінчення строку дії покладених обов`язків не припиняє дію основного запобіжного заходу, яким у цьому кримінальному провадженні є застава, і не є підставою або умовою повернення визначеної в ухвалі про застосування запобіжного заходу внесеної застави.

Відповідно до вимог ч. 11 ст. 182 КПК України, п.п. 7-8 Порядку внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2012 № 15) застава повертається заставодавцю лише після припинення дії запобіжного заходу у вигляді застави та постановлення вироку (ухвали), у якому міститься рішення про повернення застави.

Після внесення грошових коштів, як застави за підозрювану особу строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді застави діє до моменту прийняття остаточного рішення, а саме ухвалення вироку чи закриття кримінального провадження, оскільки відповідно до ст. 182 КПК України цей запобіжний захід не має граничного строку дії.

Відповідно до ч.11 ст.182 КПК України, застава, що не була звернена в дохід держави, повертається заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.

З аналізу ст.182 та ч.3 ст.315 КПК України вбачається, що застава є безстроковим запобіжним заходом.

Відповідно до ст.203 КПК України ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому законом.

В даному випадку, запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк дії якого обмежений певними строками, після внесення застави трансформувався у запобіжний захід у виді застави, строк дії якого строками не обмежено, а тому запобіжний захід у виді застави діє до його скасування в порядку передбаченому законом.

З урахуванням зазначеного суд апеляційної інстанції вважає, що відсутні підстави для задоволення клопотання про повернення застави, наявні підстави для скасування рішення суду першої інстанції, постановлення нового рішення про відмову у задоволенні клопотання про повернення застави.

При цьому суд апеляційної інстанції вважає за доцільне звернути увагу на те, що відповідно до інформації з інтегрованої міжвідомчої автоматизованої системи обміну інформацією з питань контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон України (система «Аркан») ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 паспорт НОМЕР_1 виїхав з України до Республіки Молдова разом з неповнолітнім сином 01.12.2024. Інформація про його повернення на територію України відсутня.

Під час апеляційного розгляду прокурор звертав увагу суду апеляційної інстанції на те, що стороною обвинувачення 24.09.2025 подано до Бершадського районного суду клопотання про стягнення застави в розмірі 121 120 грн сплаченої ОСОБА_9 за ОСОБА_7 в дохід держави, оголошення у міжнародний розшук обвинуваченого ОСОБА_7 та застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Однак, Бершадським районним судом до розгляду клопотання сторони обвинувачення було прийнято рішення 14.10.2025 року про повернення застави заставодавцю, що є грубим істотним порушенням кримінального процесуального закону, оскільки згідно КПК України заставодавець несе матеріальну відповідальність, за те, що ОСОБА_7 , будучи зобов`язаним згідно п. 1 ч. 7 ст. 42 КПК України прибувати за викликом до суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб порушив свої обов`язки, змінив місце свого проживання з метою переховування від суду.

Незважаючи на вказані обставини, суд неправильно застосував норми закону, істотно порушив вимоги кримінального процесуального закону, задоволивши клопотання захисника ОСОБА_9 про повернення застави у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР 19.01.2024 за № 0000068 за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 332 КК України.

За таких обставин, ухвала Бершадського районного суду Вінницької області від 14.10.2025 року підлягає скасуванню через істотні порушення кримінального процесуального закону.

Керуючись ст.ст. 404, 405,409 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу з доповненнями прокурора задоволити.

Ухвалу Бершадського районного суду Вінницької області від 14.10.2025 року скасувати через істотні порушення кримінального процесуального закону.

Відмовити в задоволенні клопотання заставодавця ОСОБА_9 про повернення застави у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР 19.01.2024 за № 0000068 за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 332 КК України.

Судове рішення може бути оскаржено в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення до Верховного Суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4