Справа № 186/2631/25
Провадження № 1-кс/0186/344/25
У Х В А Л А

18 грудня 2025 року м.Шахтарське.

Слідчий суддя Шахтарського міського суду Дніпропетровської області - ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в м.Шахтарському, клопотання старшого слідчого СВ ВП №3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області про арешт майна по кримінальному провадженню, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000741 від 17 грудня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

17 грудня 2025 року до Шахтарського міського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання старшого слідчого СВ ВП №3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області про арешт майна по кримінальному провадженню, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000741 від 17 грудня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що 16 грудня 2025 року, приблизно о 20:50 годині, водій ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем, марки «LAND ROVER FREELANDER», д.р.н. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, на автодорозі М-30 по вул. Першотравневій в с. Миколаївка, Синельниківського району, Дніпропетровської області, не надав дорогу та допустив зіткнення з автомобілем, марки «ВАЗ 111830», д.р.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався в попутному напрямку, внаслідок чого водій ОСОБА_4 та пасажир ОСОБА_5 отримали тілесні ушкодження та були госпіталізовані.

У ході огляду місця події 17 грудня 2025 року вилучено:

-автомобіль, марки «LAND ROVER FREELANDER», реєстраційний номер НОМЕР_1 (Vin № НОМЕР_3 ), яким керував ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та який, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , належить ОСОБА_6 ;

-автомобіль, марки «ВАЗ 111830», реєстраційний номер НОМЕР_2 (Vin № НОМЕР_5 ), яким керував ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та який, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 , належить ОСОБА_7 .

17 грудня 2025 року вказані транспортні засоби у відповідність ч. 1 ст. 98 КПК України, визнані у кримінальному провадженні речовими доказами та зберігаються на охоронюваній території парковки за адресою: АДРЕСА_1 .

Як зазначає слідчий, п

ід час досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вказані транспортні засоби, з обов`язковою забороною розпорядження, користування та відчуження арештованого майна, оскільки є реальна загроза знищення, переробки або приховування вищезазначених транспортних засобів, що недопустимо та унеможливить подальше розслідування та прийняття законного рішення по кримінальному провадженню.

У зв`язку з вищезазначеним, з метою запобігання приховування або знищення речових доказів чи слідів, залишених на них, шляхом приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження та для забезпечення проведення необхідних оглядів з участю відповідних спеціалістів, призначення в подальшому експертиз, зокрема, експертизи технічного стану транспортного засобу та транспортно-трасологічної експертизи, просить суд накласти арешт на вказані транспортні засоби, клопотання розглядати без участі їх власників.

Старший слідчий та прокурор в судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, клопотання підтримують, просять його задовільнити.

Розгляд справи проведено без участі власників транспортних засобів, відповідно ч.2 ст.172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна.

Ч.1 ст.131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів такого забезпечення є арешт майна.

Частинами 1 та 3 ст.132 КПК України встановлено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, згідно з вимогами ст.ст.94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися й у клопотанні слідчого, прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися, відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п.4 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка, в силу закону, несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно - небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само, обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі, кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках, або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Витягом з ЄРДР за №0000741 від 17 грудня 2025 року підтверджується, що правова кваліфікація вчиненого - ч.1 ст.286-1 КК України.

Автомобіль, марки «LAND ROVER FREELANDER», реєстраційний номер НОМЕР_1 (Vin № НОМЕР_3 ), яким керував ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , належить ОСОБА_6 .

Автомобіль, марки «ВАЗ 111830», реєстраційний номер НОМЕР_2 (Vin № НОМЕР_5 ), яким керував ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 , належить ОСОБА_7 .

Постановою слідчого від 17 грудня 2025 року вказані транспортні засоби, визнані речовими доказами.

У ході досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вказані транспортні засоби, з метою забезпечення збереження речових доказів, проведення необхідних оглядів з участю відповідних спеціалістів, призначення відповідних експертиз.

В силу ст.41 Конституції України, ст.1 протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами та тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи.

За вказаних обставин, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість та необхідність задоволення клопотання слідчого про накладення арешту на транспортні засоби, з метою збереження речових доказів, забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), проведення необхідних оглядів з участю відповідних спеціалістів, призначення відповідних експертиз та запобіганню власникам транспортних засобів можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вказаного майна.

Незастосування цього заходу зумовить труднощі в частині збереження речових доказів, відшкодування шкоди, спричиненої можливим вчиненням кримінального правопорушення, а також в проведенні відповідних оглядів та експертиз, що відповідає критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173 КПК України,- слідчий суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП №3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області про арешт майна - задовільнити.

Накласти арешт на вилучене в ході огляду майно у вигляді:

-автомобіля, марки «LAND ROVER FREELANDER», реєстраційний номер НОМЕР_1 (Vin № НОМЕР_3 ), який на праві власності належить ОСОБА_6 , заборонивши ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є особою, заінтересованою в ході досудового розслідування, та власнику ОСОБА_6 , відчуження, розпорядження та користування вказаним транспортним засобом;

-автомобіля, марки «ВАЗ 111830», реєстраційний номер НОМЕР_2 (Vin № НОМЕР_5 ), який на праві власності належить ОСОБА_7 , заборонивши ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є особою, заінтересованою в ході досудового розслідування, та власнику ОСОБА_7 , відчуження, розпорядження та користування вказаним транспортним засобом.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_8