Провадження № 1-о/202/4/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2025 року м.Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

особа стосовно якої закрито провадження ОСОБА_5 ,

заявника ОСОБА_6

представника заявника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні Індустріального районного суду міста Дніпра заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, в межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру судових розслідувань за №0003490 від 25 серпня 2023 року, у відношенні,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, маючого вищу освіту, непрацевлаштованого, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину 2015 року народження, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Індустріального районного суду міста Дніпра перебувало кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру судових розслідувань за №0003490 від 25 серпня 2023 року, у відношенні ОСОБА_5 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпра від 12.03.2025 року було звільнено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 45 КК України, у зв`язку із дійовим каяттям та провадження закрито, також вирішено питання процесуальних витрат, речових доказів і інші процесуальні питання.

До суду надійшла заява адвоката ОСОБА_7 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Індустріального районного суду міста Дніпра від 12.03.2025 року, якою було звільнено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 45 КК України, у зв`язку із дійовим каяттям та провадження закрито.

У своїй заяві адвокат ОСОБА_7 просить відновити справу у зв`язку із нововиявленими обставинами та провести судовий розгляд, скасувати ухвалу Індустріального районного суду міста Дніпра від 12.03.2025 року, якою було звільнено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України, обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою та призначити комплексну судово - медичну експертизу ОСОБА_8 для визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень спричинених в результаті ДТП, проведення якої доручити судово - медичним експертам Дніпропетровського Обласного бюро СМЕ.

В обґрунтування своїх вимог адвокат вказує, що в провадженні Індустріального районного суду міста Дніпра перебувало кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру судових розслідувань за №0003490 від 25 серпня 2023 року, у відношенні ОСОБА_5 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та ухвалою суду від 12.03.2025 року було звільнено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 45 КК України.

Вважає, що на момент проведення досудового розслідування слідчим було грубо порушено норми КПК України, а саме не було визнано потерпілою другого учасника ДТП, яка знаходилася у якості пасажира на передньому сидінні з правої сторони на момент скоєння ДТП 29.07.2023 о 17:42 год.

Згідно висновку СМЕ №2366 від 01.08.2023 проведеної на підставі заяви батька - ОСОБА_9 у його доньки - ОСОБА_8 виявлені Легкі тілесні ушкодження.

Адвокатом було подано два клопотання від 07.11.2023 та 30.11.2023 про визнання потерпілою ОСОБА_8 та призначення СМЕ, на що слідчим було винесено постанову про призначення експертизи від 14.11.2023 року, додано висновок СМЕ №2366 від 01.08.2023 та інші висновки спеціалістів щодо проведених обстежень, втім не було направлено усі необхідні матеріали до експертної установи для проведення експертизи.

Посилається на те, що згідно висновку спеціаліста №1965 від 01.07.2025 року було визначено, що у ОСОБА_8 виявлено тяжкі тілесні ушкодження, а тому вважає, що при новому розгляді справи необхідно витребувати медичні документи на підставі яких було проведено зазначене СМЕ, при проведення якої вони були використані, та за результатами якої встановлено, що тяжкі тілесні ушкодження могли бути отримані при ДТП, в термін, на який вказує обстежувана, тобто 29.03.2023, та відповідно до якого встановлено, що висновок СМЕ №2366 від 01.08.2023 року стосовно тяжкості тілесних ушкоджень вважати таким, що втратив силу.

Зазначає, що такі, нововиявлені обставини існували, втім не були відомі суду під час розгляду справи по суті.

Також акцентує увагу і на тому, що в результаті ДТП автомобіль отримав механічні ушкодження, власником якого є ОСОБА_6 , дані висновки слідчим також не було долучено до матеріалів справи, з посиланням на їх подання при подачі цивільного позову, втім через те, що справу було закрито суду про ці дані не було відомо.

Крім того, адвокат вказує і на те, що на підставі викладено обвинувальний акт містить дані, які не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки не міститься відомостей стосовно перебування на пасажирському сидінні неповнолітньої ОСОБА_8 , яка отримала тілесні ушкодження а йдеться мова тільки про одного потерпілого - ОСОБА_9 , що є його невідповідність ст. 291 КПК України.

Суд, дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши ОСОБА_5 та його захисника - адвоката ОСОБА_4 , які заперечували проти задоволення заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, прокурора, яка також заперечувала проти поданої заяви, заявника - ОСОБА_6 та її представника - адвоката ОСОБА_7 , які наполягали на задоволенні заяви, приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ст. 459 КПК судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами, якими, зокрема, є штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок, скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути, інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 462 КПК у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами зазначаються обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду.

Із змісту зазначених статей випливає, що нововиявлені обставини - це встановлені розслідуванням, рішенням суду, що набрало законної сили, або викладені у заяві учасників судового провадження юридичні факти, які знаходяться в органічному зв`язку з елементами предмета доказування у кримінальній справі і спростовують їх через попередню невідомість та істотність висновків, що містяться у вироку, ухвалі, як такі, що не відповідають об`єктивній дійсності.

Нововиявлені обставини характеризуються такими ознаками, як їх:

- невідомість суду та особі, яка звертається із заявою, з причин, від них незалежних;

- істотне значення для провадження;

- наявність в об`єктивній дійсності до ухвалення вироку;

- неможливість урахування під час провадження у справі та ухвалення вироку в зв`язку з невідомістю суду;

- відкриття тільки після вступу вироку у законну силу.

Тобто необхідна наявність двох умов для визнання обставини нововиявленою, це обставини, які об`єктивно існували на момент вирішення кримінального провадження та не були відомі і не могли бути відомі на той час суду та хоча б одній особі, яка брала участь у справі.

Необхідним при цьому є дотримання принципу юридичної визначеності, про що неодноразово наголошував у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, зокрема, у справі «Желтяков проти України» від 9 червня 2011 року. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного й обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру.

За матеріалами провадження встановлено, що в провадженні суду перебувало кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру судових розслідувань за №0003490 від 25 серпня 2023 року, у відношенні ОСОБА_5 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпра від 12.03.2025 року було звільнено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 45 КК України, у зв`язку із дійовим каяттям та провадження закрито, також вирішено питання процесуальних витрат, речових доказів і інші процесуальні питання.

У межах даного кримінального провадження, ще на стадії досудового розслідування потерпілим було визнано ОСОБА_9 , який керував автомобілем «TOYOTA CAMRY» р.н. НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_6 та з яким здійснив зіткнення ОСОБА_5 керуючи автомобілем «ЗАЗ-VIDA» р.н. НОМЕР_2 .

Після надходження обвинувального акту до суду, та на стадії здійснення судового розгляду даного кримінального провадження по суті потерпілий ОСОБА_9 помер, при цьому не від наслідків ДТП.

В процесі подальшого судового розгляду, у межах даного кримінального провадження ОСОБА_5 було заявлено клопотання про закриття кримінального провадження в порядку ст. 45 КК України у зв`язку із дієвим каяттям, при цьому останнім було самостійно ініційовано питання відшкодування шкоди за спричинені збитки внаслідок ДТП, дане клопотання було задоволено.

Згідно долученого до матеріалів справи договору про добровільне усунення спричиненої шкоди від 12.03.2025 року укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було визнано матеріальні збитки в 100 000,00 грн., що визнано сторонами беззаперечно і відшкодовано у подальшому, що у свою чергу підтверджено і в судовому засіданні самим ОСОБА_5 .

Судом встановлено, що на момент надходження обвинувального акту до суду було перевірено його на відповідність вимогам ст. 291 КПК України та в учасників провадження будь - яких питань стосовно його невідповідності вимогам на стадії підготовчого судового засідання не виникало як і не подано відповідних заяв про визнання потерпілим і цивільного позову, а тому було призначено розгляд кримінального провадження по суті, крім того не було і надано відомостей стосовно наявності відповідних звернень до слідчого судді зі скаргами, зокрема на дії чи бездіяльність слідчого.

Як убачається із долученої до матеріалів справи експертизи №2366 від 01.08.2023 року, яка була проведена на підставі звернення батька - ОСОБА_9 , за результатами судово - медичного обстеження гр. ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка була пасажиром переднього сидіння та внаслідок ДТП, яке мало місце 29.07.2023 о 17:40-17:50 год. отримала тілесні ушкодження, які відносяться до Легких тілесних ушкоджень. Дані тілесні ушкодження не підпадають під кваліфікацію ст. 286 КК України.

Разом з тим, як убачається із висновку експерта №1965 від 01.07.2025 року було визначено, що у ОСОБА_8 виявлено тяжкі тілесні ушкодження, які могли бути отримані при ДТП, в термін, на який вказує обстежувана, тобто 29.03.2023, та відповідно до якого встановлено, що висновок СМЕ №2366 від 01.08.2023 року стосовно тяжкості тілесних ушкоджень вважати таким, що втратив силу.

Посилаючись на висновки експертів, заявник не наводить належних обґрунтувань про те, яким чином вони свідчать про наявність нововиявлених обставин, з огляду на те, що в основу цих досліджень покладені медичні дані, які були проведені на досудовому слідстві, і були відомі на момент звернення з обвинувальним актом до суду і постановленні судом рішення.

Як убачається із висновку експерта №1965 від 01.07.2025 року в його основу було взято дані, які були предметом дослідження під час проведення експертизи №2366 від 01.08.2023 року, а також частина консультативних висновків за зверненнями ОСОБА_8 у тому числі в період часу після надходження обвинувального акту у даному кримінальному провадженні до суду 05.12.2023 року, при цьому слід зазначити, що питання стосовно бездіяльності слідчого у даному кримінальному провадженні з приводу незалучення у межах кримінального провадження іншого потерпілого не було предметом звернення до слідчого судді зі скаргою, відповідного рішення слідчого судді не надано.

З урахуванням вищенаведеного суд доходить висновку про те, що доводи заявника фактично зводяться до надання оцінки доказам, які фактично не були предметом дослідження судом, а також встановлення нових фактичних обставин, що є недопустимим.

Слід зазначити, що процедура перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами за своєю природою не є повторним розглядом справи по суті, вона не передбачає нового встановлення фактичних обставин кримінального провадження та усунення суперечностей, а дослідження доказів у таких провадженнях є можливим лише у випадку встановлення нововиявлених обставин, яких у даному випадку не встановлено. З огляду на те, що докази не досліджувалися взагалі, провадження у даному випадку було закрито на підставі ст. 45 КК України, що передбачає беззаперечне визнання вини обвинуваченого, то і підстав для їх врахування і надання відповідної оцінки долученим заявником медичним даним і доказам немає.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 7, 372, 459, 467 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника заявника - адвоката ОСОБА_7 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Індустріальний районний суд м. Дніпра протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1