Справа № 509/2796/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2026 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4 ,

представника потерпілого - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду селища Овідіополь кримінальне провадження №0002501 від 08 листопада 2016 за обвинуваченням

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Іванівка Черніговської області, громадянина України, українця, не одружений, має на утриманні престарілих батьків, освіта вища, працює адміністратором таксі "Економ авто", зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.4 КК України

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується в тому, що 07.11.2016 о 19 годині 00 хвилин знаходячись в торговому залі ТЦ "Метро", за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с.Лиманка (Мізікевича), проспект Небесної Сотні (Маршала Жукова), 101-м, вирішив з корисливих мотивів таємно заволодіти чужим майном.

Так, реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_8 , знаходячись біля торгових рядів з верхнім одягом, у зазначеному торговому центрі, оцінивши навколишню обстановку, визначив об`єктом свого злочинного посягання чоловічу сумку, що знаходилась на лавочці серед зазначених торгових рядів з верхнім одягом. Безперешкодно підійшов до лавочки, та діючи таємно, навмисно, з корисливих мотивів, розуміючи, що його дії залишаються не помічені, що зазначена сумка не є товаром, а залишена без уваги кимось з покупців, які відволіклись на перегляд одягу та тимчасово втратили сумку з поля зору, що місткість сумки представляє якусь цінність, взявши рукою за ремінь сумки, повісивши її собі на плече, таємно викрав наплічну сумку текстильну чоловічу вартістю 1800 грн., в якій знаходився мобільний телефон чарки «Айфон 5с» в корпусі білого кольору вартістю 30360,90 грн., травматичний пістолет Ekol Aras Compakt для відстрілу гумових набоїв з одним магазином в якому знаходилось п`ять гумових набоїв вартістю 1200 грн., відео камера марки «Соні Експор» вартістю 6000 грн., металева ручка в корпусі жовтого кольору «CARTIER» вартістю 46044 грн., ключ від транспортного засобу марки "Вольво С70" вартістю 3250 грн., паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_9 , 8000 тисяч доларів США еквівалентні національній валюті 204660 грн., чохол від телефону коричневий шкіряний марки «Aston martin» вартістю 7469,36 грн., портмоне чоловіче марки DAL VET» вартістю 2500 грн., технічні паспорти на мотоцикл марки «Ямаха», д.н.з. НОМЕР_1 та автомобіль Мерседес спринтер, д.н.з. НОМЕР_2 , що зареєстровані за потерпілим ОСОБА_4 , ланцюжок жіночий з білого та жовтого золота марки «Magerit» вартістю 63950 грн., лазерний ліхтарик марки «РМ Laser 303» вартістю 800 грн., документниця шкіряна вартістю 400 грн., чохол від; пістолета текстиль чорний марки «А-1іпе» вартістю 400 грн., флеш-носій марки «KINGSTON» вартістю 520 грн. та 20427 гривень, що належить ОСОБА_4 , чим спричинив останньому матеріальний збиток на загальну суму 389781 грн., 26 коп.

Після чого ОСОБА_8 , зображуючи вигляд господаря сумки, залишив місце вчинення правопорушення, та розпорядився викраденим майном на свій власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_10 вину не визнав та пояснив, що 07 листопада 2016 приблизно о 19-00 год. він зайшов до ТЦ "Метро", за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с.Лиманка (Мізікевича), проспект Небесної Сотні (Маршала Жукова), 101-м для придбання товарів. Біля відділу одягу на лавочці він побачив чоловічу сумку, він зрозумів, що її хтось загубив. Він взяв її та підошов до охоронця, щоб дізнатись чи звертався хтось стосовно загубленої сумки, але той повідомив, що ніхто не звертався. Намагаючись дізнатись, що в середині, він побачив пістолет, тому не став нести її до поліції. Він забрав сумку та поїхав додому. Побачивши в сумці паспорт громадянина України, він намагався наступного дня на таксі знайти цю адресу та повернути сумку, але дану адресу не знайшов, оскільки такого номеру будинку не існує. Він взяв сумку поїхав на роботу в офіс і поклав сумку у сейф. Після чого поїхав додому. Через декілька днів вранці він виходив на вулицю, щоб викинути сміття, його повалили на землю декілька осіб, один з них повідомив, що він є власником сумки. Його доставили данні особи до відділу поліції. Після чого він з працівниками поліції приїхали до нього на роботу, де він достав з сейфу сумку та видав її працівникам поліції, з сумки він нічого не забирав, все що вказав слідчий в протоколі огляду сумки відповідає дійсності.

Вина обвинуваченої ОСОБА_10 у вчиненні крадіжки, підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме:

Показами потерпілого ОСОБА_4 , який будучі допитаний у судовому засіданні пояснив, що 07.11.2016 він зустрівся з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . Разом поїхали у центр міста, шукали запчастини. Там до авто сів на переднє сидіння. Він поговорив з ним, написали розписками, обмінялись ними і мені передали 3000 доларів США, які перерахував. Після чого ми поїхали на Олександрівський проспект, де я обміняв декілька сотень доларів США на гривні. Вийшло біля 20000 гривень, ці гроші перераховував в авто. Потім підійшов знайомийі сів в авто, ми поговорили, той вийшов і пішов. Ми поїхали на ОСОБА_13 , де в авто сів на переднє сидіння знайомий. Ми з ним поговорили, потім написали розписки, передавали один одному, я отримав 5000 доларів США, перерахував їх і поклав собі до сумки. Після чого ми поїхали до «Метро» на Таїрово. Там до авто підійшла моя жінка, сіла в авто, ми переговорили, жінка забрала розписки та поїхали. Я гроші не передавав жінці. Потім ми вийшли з авто і пішли до «Метро», біля входу праворуч був відділ одягу. Я вирішив примірити штани. Бочевар та ОСОБА_14 пішли за візком, оскільки потрібно було придбати товари. Я запитав у ОСОБА_15 та ОСОБА_14 , де моя сумка. Вони відповіли, що не знають. Коли я приміряв штани, то поклав сумку на полицю біля дзеркала, ОСОБА_15 та ОСОБА_14 цього не бачили. Після цього ми одразу пішли до охорони дивитися по камерах відеоспостереження і викликали поліцію та я написав заяву про злочин. Потім поїхали всі додому.

Свідок ОСОБА_16 пояснив, що 07.11.2016 до мене приїхав ОСОБА_17 , щоб зайняти в мене гроші. Ми з ним у дружніх стосунках, я позичив йому 5000 доларів США під розписку. ОСОБА_18 розписку я зберігає у себе. Для чого були йому потрібні ці гроші ОСОБА_17 не повідомив. Я розумів, що данні гроші він мені поверне. Пізніше ОСОБА_17 повідомив йому, що в нього в магазині «Метро» вкрали сумку разом з грошима, які він брав у борг, в той же день, але подія була ввечері. Вже потім на відеозапису він бачив, як чоловік (обвинувачений) взяв цю сумку.

Свідок ОСОБА_19 пояснив, що він працює менеджером служби безпеки «Метро». Про дану подію йому стало відомо з розповіді охорони, коли йому зателефонував охоронець магазину.

Свідок ОСОБА_20 пояснив, що в листопаді 2016 йому стало відомо, що ОСОБА_17 викрали барсетку, в якій були гроші, документи та цінні речі, що конкретно йому не відомо. В цей день він їздив по своїм справам по місту і зустрів ОСОБА_17 . Той запросив його до свого авто і в даному авто він бачив, який ОСОБА_17 рахував гроші. В авто були ще два хлопця. Він зрозумів, що ОСОБА_17 зайнятий, тому перекинившись декількома словами покинув авто і пішов по своїм справам. Вейдер рахував долари США начебто, а поряд були гривні. Там було багато грошей, скільки саме він не бачив.

Свідок ОСОБА_21 пояснив, що вирішив придбати у ОСОБА_17 мотоцикл за 4500 доларів США. Це було восени, точніше не пам`ятає. Він передав в якості авансу 3000 доларів США, про що склали розписку. Мотоцикл він так і не придбав, оскільки ОСОБА_17 повідомив, що в нього вкрали сумку з грошима та документами, тому угода відкладається. Аванс у сумі 3000 доларів США Вейдер мені не повернув.

Свідок ОСОБА_22 пояснив, що 07.11.2016 він зустрівся з ОСОБА_17 та ОСОБА_23 . Разом поїхали у центр міста, шукали запчастини. Там до авто сів незнайомий мені чоловік на переднє сидіння. Вони з ОСОБА_17 поговорили про щось, написали якісь папірці, обмінялись ними і цей чоловік передав ОСОБА_17 3000 доларів США, які той перерахував в нашої присутності. Після чого ми поїхали на Олександрівський проспект, де ОСОБА_17 обміняв декілька сотень доларів США на гривні. Вийшло біля 20000 гривень, ці гроші він перераховував при них в авто. Потім підійшов незнайомий чоловік і сів в авто, вони поговорили, той вийшов і пішов. Вони поїхали на ОСОБА_13 , де в авто сів на переднє сидіння незнайомий чоловік. Вони з ОСОБА_17 про щось поговорили, потім писали якісь папірці, передавали один одному, ОСОБА_17 отримав 5000 доларів США, перерахував їх і поклав собі до сумки. Після чого ми поїхали до «Метро» на Таїрово. Там до авто підійшла жінка ОСОБА_17 , сіла в авто, вони переговорили, жінка забрала якісь папірці та поїхали. Він не бачив, щоб ОСОБА_17 передавав жінці гроші. Потім ми вийшли з авто і пішли до «Метро», біля входу праворуч був відділ одягу. Вейдер вирішив примірити штани. Ми спочатку стояли поряд з ОСОБА_17 , а потім пішли з ОСОБА_14 за візком, оскільки потрібно було придбати товари. Вейдер їх запитав, де його сумка. Вони відповіли, що не знають. Коли ОСОБА_17 приміряв штани, то поклав сумку на полицю біля дзеркала, ми цього не бачили. Після цього ми одразу пішли до охорони дивитися по камерах відеоспостереження і викликали поліцію та написали заяву про злочин. Потім поїхали додому.

Свідок ОСОБА_24 надав пояснення аналогічні поясненням свідка ОСОБА_22 .

Свідок ОСОБА_25 пояснив, що 07.11.2016 він був на роботі (підробляє водієм таксі). До нього звернувся молодий чоловік, попросив подивитись по програмі адресу АДРЕСА_2 . Він ввів адресу, але такої адреси не було. Він зрозумів, що чоловік шукає якусь людину.

Свідок ОСОБА_26 пояснив, що йому відомо, про знахідку ОСОБА_10 барсетки. ОСОБА_10 є його знайомим. ОСОБА_10 намагався знайти власника барсетки та повернути барсетку з усім, що в ній є. ОСОБА_10 звернувся до нього 09.11.2016 про допомогу в пошуку в соцмережах даних про ОСОБА_27 , щоб зустрітись з ним та повернути барсетку, але нічого не вдалось знайти в соцмережах.

Свідок ОСОБА_28 пояснив, що ОСОБА_10 знає декілька років. Йому відомо, що ОСОБА_10 знайшов барсетку і хотів шукати власника барсетки, документи якого знаходилися в барсетці. Це було в листопаді місяці 2016. Знайшов ОСОБА_10 барсетку в «Метро» на Таїрове. В барсетці були гроші (долари і гривні), пістолет, документи, в яких було вказано прізвище ОСОБА_29 . ОСОБА_30 знайшов 7 листопада, а розповів йому 8 листопада вранці. ОСОБА_10 зателефонував йому та попросив приїхати до нього на роботу і порадитись з ним, що робити. Він запропонував ОСОБА_10 проїхатись по адресам, які були вказані в документах. І якщо не знайти, то віддати барсетку в поліцію чи бюро знахідок.

Свідок ОСОБА_31 пояснила, що ОСОБА_29 є її чоловіком. 7 листопада 2016 у вечорі її чоловік повинен був заїхати до магазина «Метро» та придбати продукти для приготування шашликів. І в цей день сталась крадіжка його сумки, в якій знаходились документи, деякі його особисті речі та гроші. Також там в сумці знаходились мої речі, а саме ключ від її авто, документи від її авто, ювелірна прикраса, яку вона дала чоловіку вранці, щоб він здав в ремонт. Коли вони зустрілись з чоловіком біля «Метро», чоловік передав їй файл з документами на її авто, після чого вона сіла в свій авто та поїхала по справах. Але вона не доїхала, оскільки їй зателефонував чоловік і попросив привезти йому до «Метро» запасний ключ від його авто, додаткові документи та гроші. Коли вона приїхала до «Метро» чоловік повідомив їй, що в нього вкрали в «Метро» сумку, в якій були ключ від авто, документи та гроші.

Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_10 у вчиненні крадіжки підтверджується також зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме:

заявою про кримінальне правопорушення від 07.11.2016 від ОСОБА_4 ;

протоколом огляду місця події від 07.11.2016 та таблиця ілюстрації до нього за участю ОСОБА_32 під час якого було оглянуте приміщення ТЦ "Метро" за адресою: Одеська область, Одеський (Овідіопольський) район, с.Лиманка (Мізікевича), вул.Небесної Сотні (М.Жукова),99 та зафіксоване розташування предметів у ньому;

протоколом огляду місця події від 14.11.2016, під час якого була оглянута територія біля будинку 81/1 по вул.Ак.Вільямса в м.Одесі та фототаблицею до нього;

протоколом огляду речових доказів від 15.11.2016;

протоколом огляду місця події від 14.11.2016, під час якої в кабінеті №22 в Овідіопольському РВ, за адресою: Одеська область, смт.Овідіополь, вул.Берегова,9 ОСОБА_8 видав наступні речі - сумки чорного кольору, електронної картки, чохла шкіряного кор. кольору, стартового пістолету ЕКОЛ, кобури чорного кольору, п`яти патронів, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Вольво С70 на ім`я ОСОБА_33 , склорізу, ліхтарика лазерного чорного кольору, паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_4 , ідентифікаційного коду і водійського посвідчення; свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Мерседес Спрінтер на ім`я ОСОБА_4 , шкіряного гаманця коричного кольору, в якому було: 8 чеків, 6 купюр по 100 доларів США з написом сувенір, 1 купюра 500 грн., 4 купюри по 50 грн., 1 купюра 20 грн., 2 купюри по 5 грн., 4 купюри по 1 грн., свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Тойота, банківська карта Приватбанку, дисконтні картки, 2 чека про сплату комунальних послуг, мобільний телефон Айфон 5С без сімкарти, мобільна камера ОСОБА_34 , ключи від автомобіля Вольво С70, золота ручка, набір ключей 3 шт., 6 купюр по 100 доларів США, 1 купюра 100 доларів США нового зразка, 3 купюри по 500 грн., 46 купюр по 200 грн., 1 купюра 50 грн., ЮСБ кабель;

відповідальною розпискою від 14.11.2016 від ОСОБА_4 про отримання від слідчого сумки чорного кольору, електронної картки, чохла шкіряного кор. кольору, стартового пістолету ЕКОЛ, кобури чорного кольору, п`яти патронів, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Вольво С70 на ім`я ОСОБА_33 , склорізу, ліхтарика лазерного чорного кольору, паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_4 , ідентифікаційного коду і водійського посвідчення; свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Мерседес Спрінтер на ім`я ОСОБА_4 , шкіряного гаманця коричного кольору, в якому було: 8 чеків, 6 купюр по 100 доларів США з написом сувенір, 1 купюра 500 грн., 4 купюри по 50 грн., 1 купюра 20 грн., 2 купюри по 5 грн., 4 купюри по 1 грн., свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Тойота, банківська карта Приватбанку, дисконтні картки, 2 чека про сплату комунальних послуг, мобільний телефон Айфон 5С без сімкарти, мобільна камера ОСОБА_34 , ключи від автомобіля Вольво С70, золота ручка, набір ключей 3 шт., 6 купюр по 100 доларів США, 1 купюра 100 доларів США нового зразка, 3 купюри по 500 грн., 46 купюр по 200 грн., 1 купюра 50 грн., ЮСБ кабель.

«DVD-R» диском із відеозаписом з камери відеоспостереження приміщення ТЦ "Метро" за адресою: Одеська область, Одеський (Овідіопольський) район, с.Лиманка (Мізікевича), вул.Небесної Сотні (М.Жукова),99;

висновком експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз МЮУ №2553/22-53 від 04.11.2024

Суд вважає, що факт вчинення обвинуваченим ОСОБА_10 крадіжки у потерпілого ОСОБА_17 , підтверджується зібраними по справі доказами, а саме показами потерпілого, свідків з боку обвинувачення, відеозаписом з камер відеоспостереження.

Версія обвинуваченого ОСОБА_10 про те, що в його діях є лише самоуправство не знайшла свого підтвердження під час судового слідства.

Згідно Постанов Верховного Суду від 23.06.2020 та від 18.07.2019: заволодіння майном, яке фактично не вийшло з володіння власника, а опинилося з будь-яких причин у неналежному, але відомому йому місці (залишене чи забуте), особою, яка знала кому належить це майно, мала підстави вважати де знаходиться власник речі і усвідомлювала, що він може за нею повернутися, слід розцінювати не як привласнення знахідки, а як крадіжку чужого майна. На відміну від крадіжки, привласнене майно може вважатися знахідкою лише за умов, що: а) воно вибуло з володіння власника; б) місцезнаходження цього майна власнику не відомо; в) між втратою майна та його знахідкою пройшов тривалий час, який давав власнику підстави вважати майно остаточно втраченим; г) особа, яка знайшла майно, не була очевидцем події втрати і сама не чинила будь-яких активних дій, спрямованих на вилучення майна з володіння власника; д) відсутня можливість виявлення (ідентифікації) законного власника майна. Якщо привласнення майна відбувається в адміністративних приміщеннях, пунктах здійснення розрахунково-касових операцій та інших громадських місцях з обмеженим простором, в таких випадках слід констатувати презумпцію «забутості» речі її власником: у подібних випадках особа, яка привласнює річ, має розуміти, що зовнішні умови, обстановка, розташування речі свідчать про те, що вона фактично не вийшла з володіння власника, а лише залишена чи забута ним.

Щодо обсягу викраденого майна, яке перебувало у чоловічій сумці потерпілого ОСОБА_17 , суд приходить до висновку, що воно не відповідає заяві потерпілого виходячи з наступного.

Факт отримання грошей від особи у борг та авансу за мотоцикл Ямаха, нібито підтверджується розписками написаними у той же день і показами свідків. Свідки, які були разом з потерпілим ОСОБА_17 є його приятелями та зацікавлені особи. Дружина потерпілого ОСОБА_17 , яка лише нібито забирала документи і ключі, теж є зацікавленою особою.

Згідно протоколу огляду місця події від 14.11.2016, обвинувачений ОСОБА_10 добровільно видав чоловічу сумку, яка зберігалась у нього у робочому кабінеті в сейфі. При огляді сумки були виявлені наступні речі - сумки чорного кольору, електронної картки, чохла шкіряного кор. кольору, стартового пістолету ЕКОЛ, кобури чорного кольору, п`яти патронів, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Вольво С70 на ім`я ОСОБА_33 , склорізу, ліхтарика лазерного чорного кольору, паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_4 , ідентифікаційного коду і водійського посвідчення; свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Мерседес Спрінтер на ім`я ОСОБА_4 , шкіряного гаманця коричного кольору, в якому було: 8 чеків, 6 купюр по 100 доларів США з написом сувенір, 1 купюра 500 грн., 4 купюри по 50 грн., 1 купюра 20 грн., 2 купюри по 5 грн., 4 купюри по 1 грн., свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Тойота, банківська карта Приватбанку, дисконтні картки, 2 чека про сплату комунальних послуг, мобільний телефон Айфон 5С без сімкарти, мобільна камера ОСОБА_34 , ключи від автомобіля Вольво С70, золота ручка, набір ключей 3 шт., 6 купюр по 100 доларів США, 1 купюра 100 доларів США нового зразка, 3 купюри по 500 грн., 46 купюр по 200 грн., 1 купюра 50 грн., ЮСБ кабель.

Також тривале зберігання обвинуваченим ОСОБА_10 у сейфі чужого майна, а потім повернення його, не свідчить на думку суду про те, що він вкравши частину грошей і ювелірний виріб, продовжив зберігати у себе сумку з іншими грошима та речами потерпілого.

Таким чином, зі урахувань показань потерпілого, свідків, обвинуваченого, досліджених письмових доказів, можна дійти до висновку, що факт того, що обвинувачений ОСОБА_10 викрав у ТЦ "Метро" чоловічу сумку з речами, які там перебували у потерпілого, повністю підтверджується дослідженими фактичними даними в їх сукупності під час судового розгляду та узгоджується із практикою Верховного суду України. У ОСОБА_10 було багато можливостей для виявлення (ідентифікації) законного власника майна, жодним з яких останній не скористався, що свідчить про не бажання його повернути вказане майно власнику, а саме: ОСОБА_10 міг звернутись до працівниці охорони ТЦ у приміщення якого він виявив чужу сумку; міг звернутись до адміністрації ТЦ; міг подзвонити до поліції. Навпаки, ОСОБА_10 вжив активних заходів, щоб протиправні його дії не були викриті покинув ТЦ та поїхав на роботу.

Цивільний позов ані на стадії досудового розслідування, ані на стадії судового розгляду потерпілим і його представником не заявлявся, тобто відсутні матеріалі претензії до обвинуваченого.

Витрати на залучення експертів - відсутні.

Прокурор у судових дебатах просив суд призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Потерпілий та його представник просили суд призначити покарання пов`язане з ізоляцією обвинуваченого від суспільства.

Обвинувачений та його захисник просили суд виправдати обвинуваченого, у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.4 КК України.

ОСОБА_10 таємно викрав чуже майно, що завдало значної шкоди потерпілому (на суму 103728 грн. 62 коп.), що знайшло своє підтвердження під час судового розгляду, а тому його дії слід кваліфікувати та кримінальну відповідальність він повинен нести за статтею 185 частиною 3 КК України.

Призначаючи покарання ОСОБА_10 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення - дане кримінальне правопорушення відноситься до тяжких злочинів, особу винного - особа раніше не судима, сімейний стан - не одружений, має на утриманні пристарілих батьків, характеристику, на обліку у лікаря наркологу та психіатра не перебуває, вік.

Обставин, які б обтяжували вину обвинуваченого, немає.

Обставин, які б пом`якшували вину обвинуваченого, є повернення викраденого майна.

З урахуванням даних обставин, суд приходить до висновку про те, що покарання ОСОБА_10 повинно бути призначено у виді позбавлення волі, зі застосуванням ст.ст.75,76 КК України, оскільки його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, що відповідає загальним вимогам призначення покарання.

Відповідно до ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати. За відсутності в обвинуваченого коштів, достатніх для відшкодування зазначених витрат, вони компенсуються потерпілому за рахунок Державного бюджету України у випадках та в порядку, передбачених законом для компенсації шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Згідно з матеріалами кримінального провадження потерпілим понесені витрати на правничу допомогу адвокатом ОСОБА_5 . Дані витрати повністю підтвердженні відповідними доказами, договорами, квитанціями і чеками. Враховуючи, що суд прийшов до висновку про те, що ОСОБА_10 винний у вчиненні крадіжки, підлягають стягненню на користь потерпілого процесуальні витрати у розмірі 82043,60 грн.

Керуючись ст.ст.124,369,373-376,615 КПК України

УХВАЛИВ:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.3 КК України і призначити йому покарання, у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

У відповідності до ст.ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_10 від відбуття покарання, якщо він протягом трьох років іспитового строку не скоїть іншого злочину і виконає покладені на нього обов`язки, а саме: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_4 процесуальні витрати понесені на правничу допомогу у розмірі 82043 гривні 60 копійок.

Вирок може бути оскаржений до палати по кримінальним справам Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції на протязі 30-ти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1