УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2025 Справа №607/17983/25 Провадження №1-кп/607/1820/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

представника потерпілого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001327 від 23 липня 2025 року стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Половлі Володимерецького району Рівненської області, українки, громадянки України, із середньою освітою, заміжньої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , пенсіонерки, раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На адресу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшов обвинувальний акт, з якого вбачається, що 22.07.2025 року, близько 22 години 00 хвилин, водій ОСОБА_4 , керувала технічно-справним автомобілем «Volkswagen Golf», p.н. НОМЕР_1 , та рухалась лівою смугою руху вул. Руська в м. Тернополя, в напрямку вул. Замкова.

Під час руху водій ОСОБА_4 не була достатньо уважною, не стежила належно за дорожньою обстановкою та відповідно не реагувала на її зміну, чим порушила вимоги пунктів 1.5, 2.3(б) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року із змінами та доповненнями (далі - ПДР України), які зобов?язували її своїми діями не створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров?ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Рухаючись у вказаному напрямку, водій ОСОБА_4 наближалась до нерегульованого пішохідного переходу, який позначено дорожніми знаками 5.38.1 та 5.38.2 ПДР України, а також дорожньою розміткою 1.14.2 ПДР України, який встановлений навпроти будинку № 11, по вул. Руська.

Так, маючи об?єктивну можливість завчасно виявити, що попереду, праворуч від неї, у попутному напрямку, перед вищевказаним нерегульованим пішохідним переходом, зменшував швидкість та зупинився у правій крайній смузі не встановлений слідством автомобіль та в середній смузі зупинився автомобіль марки «Toyota Land Cruiser 200», р.н. НОМЕР_2 , водій ОСОБА_4 , в порушення вимог п. 18.4 ПДР України, вчасно не зменшила швидкість руху керованого нею автомобіля «Volkswagen Golf», р.н. НОМЕР_1 , не зупинилась перед нерегульованим пішохідним переходом, щоб переконатися, що на ньому немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, а продовжила рух у зазначеному напрямку, унаслідок чого виїхала на нерегульований пішохідний перехід, де допустила наїзд на пішохода ОСОБА_6 , яка перетинала проїзну частину дороги справа - наліво відносно руху автомобіля «Volkswagen Golf», p.н. НОМЕР_1 , в межах вищезазначеного нерегульованого пішохідного переходу.

Унаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди, пішохід ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді: - закриту травму грудної клітки у виді переломів 6,7,8-го лівих ребер, закриту травму лівої нижньої кінцівки у виді переломів медіальної (внутрішньої) кісточки та дистального метаепіфізу (нижнього кінця) великогомілкової кістки, закриту черепно-мозкову травму із струсом головного мозку та зовнішніми ушкодженнями - раною лівої скроневої ділянки голови, саднами волосяної частини голови (без уточнення локалізації), забій лівої нирки, які були у своєму клінічному перебігу супроводжуються тривалим (більше 21 день) розладом здоров?я і за цією ознакою належать до середньої тяжкості - п. п. 2.2.1 (а, в), 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» МОЗ України, Київ, 1995.

Причиною дорожньо-транспортної пригоди та наслідків, що настали є порушення водієм автомобіля «Volkswagen Golf», р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , вимог п. 18.4 Правил дорожнього руху України.

Порушення вказаних вимог Правил дорожнього руху України водієм автомобіля «Volkswagen Golf», р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , з технічної точки зору знаходилися в причинному зв?язку з виникненням даної пригоди.

Водій ОСОБА_4 , мала технічну можливість запобігти дорожньо-транспортній пригоді, для чого у неї не було яких-небудь перешкод технічного характеру.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Представник потерпілої ОСОБА_7 у судовому засіданні заявив клопотання про закриття кримінального провадження № 0001327 від 23 липня 2025 року на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку із примиренням із обвинуваченою. Повідомив, що завдані потерпілій збитки повністю відшкодовано, відтак будь-яких претензій майнового чи морального характеру до ОСОБА_4 у потерпілої немає, за виключенням суми, яка підлягає виплаті страховою компанією. Крім того, просив відкликати заявлений ОСОБА_6 цивільний позов до ОСОБА_4 .

Потерпіла ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримала позицію свого представника, просила закрити кримінальне провадження, про що подала письмову заяву. Повідомила, що завдані їй збитки повністю відшкодовано, окрім страхових виплат, відтак будь-яких претензій майнового чи морального характеру до ОСОБА_4 у неї немає.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні заявила клопотання про закриття кримінального провадження № 0001327 від 23 липня 2025 року на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку із примиренням із потерпілою, про що подала письмове клопотання. Крім того, просила звільнити обвинувачену ОСОБА_4 від оплати процесуальних витрат у даному кримінальному провадженні, враховуючи її важке матеріальне становище, а також те, що обвинувачена та її чоловік є особами пенсійного віку, особами, які постійно проживали на території зони посиленого радіоекологічного контролю (категорія 4), на підтвердження чого долучила відповідні документи.

Обвинувачена ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримала позицію захисника та просила задовольнити заявлене клопотання.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні зазначив, що заявлене клопотання підлягає до задоволення та кримінальне провадження слід закрити, у зв`язку із примиренням обвинуваченої з потерпілою, звільнивши обвинувачену від кримінальної відповідальності. Також вказав, що слід вирішити питання стосовно скасування арешту майна у вказаному кримінальному провадженні та не заперечив щодо звільнення ОСОБА_4 від оплати процесуальних витрат у даному кримінальному провадженні.

Суд, заслухавши учасників, ознайомившись із наданими матеріалами, дійшов висновку про необхідність закриття кримінального провадження із таких мотивів.

Згідно з ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_4 класифікується, як нетяжкий злочин та є таким, який вчинено з необережності та вчинений не у стані алкогольного, наркотичного сп`яніння чи іншого сп`яніння.

Встановлено, що обвинувачена ОСОБА_4 вперше вчинила необережний нетяжкий злочин, раніше не судима, примирилася з потерпілою, відшкодувала заподіяні кримінальним правопорушенням збитки, за виключенням страхового відшкодування.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Ч. 1 ст. 286 КПК України визначено, що звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що обвинувачена ОСОБА_4 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за вчинений ним необережний нетяжкий злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України, з підстав, передбачених ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілою, а кримінальне провадження стосовно нього - закриттю.

Крім того, на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України, суд вважає, що арешт, накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 липня 2025 року у справі № 607/15401/25, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування, на тимчасово вилучене під час огляду місця події 22 липня 2025 року, майно, а саме автомобіль «Volkswagen Golf», р.н НОМЕР_3 , власником якого на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , виданого ТСЦ 3245 є ОСОБА_8 , фактичним користувачем є ОСОБА_4 , в подальшому обсяг якого змінений в частині заборони користування ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 серпня 2025 року у справі № 607/16806/25, слід скасувати.

Крім того, у кримінальному провадженні наявні процесуальні витрати за проведення: судової інженерно-транспортної експертизи в розмірі 2674,20 гривень; судової інженерно-транспортної експертизи в розмірі 4457,00 гривень; судової інженерно-транспортної експертизи в розмірі 3565,60 гривень, а всього на загальну суму 10 696,80 гривень.

Відповідно до частини 1 статті 119 Кримінального процесуального кодексу України, суд, враховуючи майновий стан особи (обвинуваченого, потерпілого), за власною ініціативою або за її клопотанням має право своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати процесуальних витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату процесуальних витрат на визначений строк.

З урахуванням особи обвинуваченої, яка є особою пенсійного віку, враховуючи її статус особи, яка постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а саме є особою, яка постійно проживала на території зони посиленого радіоекологічного контролю, а також її скрутного майнового стану, суд відповідно до ч. 1 ст. 119 КПК України вважає за доцільне звільнити його від оплати процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експертів у даному кримінальному провадженні в сумі 10 696,80 гривень в повному обсязі, компенсувавши ці витрати за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Також у даному кримінальному провадженні потерпілою ОСОБА_6 заявлено цивільний позов про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, згідно з яким просить стягнути з ОСОБА_4 на її користь моральну шкоду у розмірі 250 000 гривень.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 зазначила про добровільне повне відшкодування ОСОБА_6 позовних вимог про відшкодування шкоди, у зв`язку із чим суд вважає, що провадження з розгляду цивільного позову потерпілої ОСОБА_6 до обвинуваченої ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, слід закрити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 12, 44, 46 КК України, ст.ст. 284, 285, 286, 288, 395 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням з потерпілою та закриття кримінального провадження задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку із примиренням з потерпілою, а кримінальне провадження № 0001327 від 23 липня 2025 року за даним фактом закрити.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 липня 2025 року у справі № 607/15401/25. шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування, на автомобіль «Volkswagen Golf», р.н НОМЕР_3 , власником якого на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , виданого ТСЦ 3245 є ОСОБА_8 , фактичним користувачем є ОСОБА_4 , в подальшому обсяг якого змінений в частині заборони користування ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 серпня 2025 року у справі № 607/16806/25 скасувати.

На підставі ч. 1 ст. 119 КПК України звільнити ОСОБА_4 від оплати процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експертів у даному кримінальному провадженні в сумі 10 696,80 гривень в поновному обсязі, компенсувавши ці витрати за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Провадження з розгляду цивільного позову ОСОБА_6 до ОСОБА_4 , третя особа ПАТ «НАСК «ОРАНТА» про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням закрити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1