Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 945/2405/25
Номер провадження 1-кп/945/423/26
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2026 року м. Миколаїв

Миколаївський районний суд Миколаївської області в складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ;

прокурора ОСОБА_3 ;

обвинуваченого ОСОБА_4 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальне провадження, відомості про яке внесено 11 вересня 2025 року до ЄРДР за №0000304 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Червоне Поле Миколаївського району Миколаївської області, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за мобілізацією на посаді водія мінометного взводу мінометної батареї механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат»,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

встановив:

ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією на посаді водія мінометного взводу мінометної батареї механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконно збагатитися, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, 23.04.2025 приблизно о 22:00 год., достовірно знаючи про введення в Україні воєнного стану, підійшов до воріт домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , власником якого являється ОСОБА_6 , відчинив хвіртку, зайшов на територію вказаного домоволодіння та в подальшому через незачинені двері проник у будинок, звідки таємно, в умовах воєнного стану, викрав пральну машинку марки «Samsung» модель «WF-S862», вартість якої становить 3 617 гривень 50 копійок, яка належить ОСОБА_7 .

ОСОБА_4 з викраденим майном з місця скоєння злочину зник та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 3 617 гривень 50 копійок.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні винуватість визнав, суду повідомив, що 23.04.2025 вдень, на прохання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 допомагав по господарству разом із товаришем ОСОБА_9 , здійснювали розпил дров. Коли працював бачив, що у будинку стоїть пральна машинка. У вечірній час у цей же день, біля 21.00 виник умисел на крадіжку вказаної пральної машини. Із цією метою прийшов до домоволодіння АДРЕСА_2 та через вхідні двері, які не були зачинені на замок проник до будинку. Зміг самостійно до дверей дотягти пральну машину. Але вона була заважка, тому покликав на допомогу ОСОБА_9 . Вказаній особі сказав, що ОСОБА_10 дозволили йому взяти у користування машинку. Разом пральну машинку принесли до будинку, де проживає ОСОБА_4 . Нею користувався біля двох місяців, а потім добровільно її повернув власникам. У скоєному кається, зробив для себе висновки, у подальшому зобов`язався не вчиняти кримінальні правопорушення.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що обвинувачений визнав свою вину, надав покази та не оспорює фактичні обставини вчинення кримінальних правопорушень, викладені в обвинувальному акті, а тому вважає недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. З огляду на викладене просив суд обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують його особу, документів, що стосуються процесуальних витрат та долі речових доказів.

Потерпіла ОСОБА_7 до суду не з`явилась, подала заяву про проведення підготовчого засідання та судового розгляду кримінального провадження без її участі, просила обвинуваченого суворо не карати, матеріальна шкода їй відшкодована.

Обвинувачений проти такого порядку та обсягу дослідження доказів не заперечував.

Оскільки учасники судового провадження не оспорювали фактичні обставини провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їхньої позиції, суд роз`яснив учасникам процесу, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд також пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченого щодо визнання винуватості, не знайшов підстав вважати, що останній себе оговорює або в інший спосіб викривлює визнані ним у судовому засіданні обставини чи визнає їх під примусом.

З огляду на позицію сторін кримінального провадження щодо порядку та обсягу дослідження доказів, суд здійснив судовий розгляд у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

За таких обставин, суд доходить висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення знайшла свого підтвердження та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана із проникненням у житло, вчинена в умовах воєнного стану.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що за місцем проживання ОСОБА_4 характеризується позитивно, скарг до сільської ради на поведінку не надходило, одружений, має на утриманні 2 неповнолітніх дітей, є військовослужбовцем, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває. Суд також враховує, що ОСОБА_4 винуватість визнав, щиро розкаявся, а тому наявні обставини, що пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України - щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку. Наявні і обставини, що обтяжують покарання - вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. При призначенні покарання судом повинні враховуватись тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що відповідно до ч.5 ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, особу обвинуваченого, його вік, перебування на утриманні неповнолітніх дітей, позитивну характеристику та відсутність судимостей, наявність обставин пом`якшуючих покарання, а також позицію прокурора та приходить до висновку про призначення обвинуваченому покарання в мінімальній межі санкції ч.4 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 75 КК України, ухваливши звільнення його від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням та з покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, що буде достатнім покаранням, необхідним для можливого виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Питання про речові докази підлягають вирішенню відповідно до ст.100 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів.

Запобіжний захід до обвинуваченого при проведенні судового слідства не застосовувався, підстави для обрання запобіжного заходу при ухваленні вироку відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 349, 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Червоне Поле Миколаївського району Миколаївської області визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 (три) роки, та покласти обов`язки, передбачені пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати, пов`язані із залученням експерта на проведення судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/115-25/15212-ТВ від 16.09.2025 в сумі 3 565 грн 60 коп.

Речовий доказ - пральну машинку марки «Samsung» модель «WF-S862», яка передана на зберігання потерпілій ОСОБА_7 вважати повернутою за належністю.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити прокурору, обвинуваченому.

В умовах дії воєнного стану проголошена резолютивна частина вироку у порядку ч.15 ст. 615 КПК України.

Суддя ОСОБА_11

19.01.2026