УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.12.2025 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0001589 від 26.12.2025 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається із матеріалів поданого клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що 25 грудня 2025 року, приблизно о 23 годині 20 хвилин, у ОСОБА_4 який знаходився на території Київського району м. Одеси виник злочинний умисел, направлений на знищення пластикових та металевих сміттєвих баків для збору твердих побутових відходів розташованих на території Київського району м. Одеси.

Реалізуючи свій злочинних умисел направлений на умисне пошкодження чужого майна шляхом підпалу, ОСОБА_4 25 грудня 2025 року, приблизно о 23 годині 25 хвилин, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, прийшов до пластикового сміттєвого баку об`ємом 1100 літрів для збору твердих побутових відходів, який перебуває на балансі ТОВ «КЛІАР-СІТІ» (), та знаходився на узбіччі проїжджої частини вулиці біля будинку, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського, буд. 150, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, та те що своїми діями створює реальну небезпеку для оточуючих людей, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, обравши загально-небезпечний спосіб знищення чужого майна шляхом підпалу, та використовуючи невстановлений предмет для створення джерела відкритого вогню підпалив сміття, яке знаходилось у вказаному сміттєвому баку. Впевнившись, що в сміттєвому баку для збору твердих побутових відходів розпочалось горіння сміття, ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник.

В результаті протиправних дій ОСОБА_4 пластиковий сміттєвий бак об`ємом 1100 літрів для збору твердих побутових відходів знищено.

Крім того, ОСОБА_4 , 25 грудня 2025 року, приблизно о 23 годині 36 хвилин, продовжуючи реалізацію свого єдиного злочинного умислу, спрямованого на умисне знищення чужого майна шляхом підпалу, прийшов до пластикового сміттєвого баку об`ємом 1100 літрів для збору твердих побутових відходів, який перебуває на балансі ТОВ «КЛІАР-СІТІ» (), та знаходився на узбіччі проїжджої частини вулиці біля будинку, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського, буд. 113, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, та те що своїми діями створює реальну небезпеку для оточуючих людей, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, обравши загально-небезпечний спосіб знищення чужого майна шляхом підпалу, та використовуючи невстановлений предмет для створення джерела відкритого вогню підпалив сміття, яке знаходилось у вказаному сміттєвому баку. Впевнившись, що в сміттєвому баку для збору твердих побутових відходів розпочалось горіння сміття, ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник.

В результаті протиправних дій ОСОБА_4 пластиковий сміттєвий бак об`ємом 1100 літрів для збору твердих побутових відходів знищено.

Крім того, 25 грудня 2025 року, приблизно о 23 годині 43 хвилин, продовжуючи реалізацію свого єдиного злочинного умислу, спрямованого на умисне знищення чужого майна шляхом підпалу, прийшов до 2 пластикових сміттєвих баків об`ємом 1100 літрів для збору твердих побутових відходів, які перебувають на балансі ТОВ «КЛІАР-СІТІ» (), та знаходилися на узбіччі проїжджої частини вулиці біля будинку, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського, буд. 91, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, та те що своїми діями створює реальну небезпеку для оточуючих людей, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, обравши загально-небезпечний спосіб знищення чужого майна шляхом підпалу, та використовуючи невстановлений предмет для створення джерела відкритого вогню підпалив сміття, яке знаходилось у вказаних сміттєвих баках. Впевнившись, що в 2 вищевказаних сміттєвих баках для збору твердих побутових відходів розпочалось горіння сміття, ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник.

В результаті протиправних дій ОСОБА_4 вказані 2 пластикових сміттєвих бака об`ємом 1100 літрів для збору твердих побутових відходів знищено.

Крім того, 25 грудня 2025 року, приблизно о 23 годині 50 хвилин, продовжуючи реалізацію свого єдиного злочинного умислу, спрямованого на умисне знищення чужого майна шляхом підпалу, прийшов до пластикового сміттєвого баку об`ємом 1100 літрів для збору твердих побутових відходів, який перебуває на балансі ТОВ «КЛІАР-СІТІ» (), та знаходився на узбіччі проїжджої частини вулиці біля будинку, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського, буд. 81, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, та те що своїми діями створює реальну небезпеку для оточуючих людей, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, обравши загально-небезпечний спосіб знищення чужого майна шляхом підпалу, та використовуючи невстановлений предмет для створення джерела відкритого вогню підпалив сміття, яке знаходилось у вказаному сміттєвому баку. Впевнившись, що в сміттєвому баку для збору твердих побутових відходів розпочалось горіння сміття, ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник.

В результаті протиправних дій ОСОБА_4 пластиковий сміттєвий бак об`ємом 1100 літрів для збору твердих побутових відходів знищено.

Крім того, 26 грудня 2025 року, приблизно о 00 годині 10 хвилин, продовжуючи реалізацію свого єдиного злочинного умислу, спрямованого на умисне знищення чужого майна шляхом підпалу, прийшов до пластикового сміттєвого баку об`ємом 1100 літрів для збору твердих побутових відходів, який перебуває на балансі ТОВ «КЛІАР-СІТІ» (), та знаходився на узбіччі проїжджої частини вулиці біля будинку, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського, буд. 85, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, та те що своїми діями створює реальну небезпеку для оточуючих людей, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, обравши загально-небезпечний спосіб знищення чужого майна шляхом підпалу, та використовуючи невстановлений предмет для створення джерела відкритого вогню підпалив сміття, яке знаходилось у вказаному сміттєвому баку. Впевнившись, що в сміттєвому баку для збору твердих побутових відходів розпочалось горіння сміття, ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник.

В результаті протиправних дій ОСОБА_4 пластиковий сміттєвий бак об`ємом 1100 літрів для збору твердих побутових відходів знищено.

Крім того, 26 грудня 2025 року, приблизно о 00 годині 20 хвилин, продовжуючи реалізацію свого єдиного злочинного умислу, спрямованого на умисне знищення чужого майна шляхом підпалу, прийшов до металевого сміттєвого баку об`ємом 1100 літрів для збору твердих побутових відходів, який перебуває на балансі ТОВ «КЛІАР-СІТІ» (), та знаходився на узбіччі проїжджої частини вулиці біля будинку, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського, буд. 62, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, та те що своїми діями створює реальну небезпеку для оточуючих людей, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, обравши загально-небезпечний спосіб знищення чужого майна шляхом підпалу, та використовуючи невстановлений предмет для створення джерела відкритого вогню підпалив сміття, яке знаходилось у вказаному сміттєвому баку. Впевнившись, що в сміттєвому баку для збору твердих побутових відходів розпочалось горіння сміття, ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник.

В результаті протиправних дій ОСОБА_4 металевий сміттєвий бак об`ємом 1100 літрів для збору твердих побутових відходів пошкоджено.

Крім того, 26 грудня 2025 року, приблизно о 01 годині 20 хвилин, продовжуючи реалізацію свого єдиного злочинного умислу, спрямованого на умисне знищення чужого майна шляхом підпалу, прийшов до 2 пластикових сміттєвих баків об`ємом 1100 літрів для збору твердих побутових відходів, які перебувають на балансі ТОВ «КЛІАР-СІТІ» (), та знаходилися на узбіччі проїжджої частини вулиці біля будинку, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Довга, буд.1А, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, та те що своїми діями створює реальну небезпеку для оточуючих людей, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, обравши загально-небезпечний спосіб знищення чужого майна шляхом підпалу, та використовуючи невстановлений предмет для створення джерела відкритого вогню підпалив сміття, яке знаходилось у вказаних сміттєвих баках. Впевнившись, що в 2 вищевказаних сміттєвих баках для збору твердих побутових відходів розпочалось горіння сміття, ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник.

В результаті протиправних дій ОСОБА_4 вказані 2 пластикових сміттєвих бака об`ємом 1100 літрів для збору твердих побутових відходів знищено.

Умисними, протиправними діями ОСОБА_4 знищено 6 пластикових сміттєвих баків, та пошкоджено 2 пластикових сміттєвих бака, 1 металевий сміттєвий бак, об`ємом 1100 літрів кожен, для збору твердих побутових відходів, чим ТОВ «КЛІАР-СІТІ» () завдано матеріальної шкоди на загальну вартість 49 643, 16 гривень.

На підставі викладеного 26.12.2025 року ОСОБА_4 було затримано в порядку статті 208 КПК України та 27.12.2025 року повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України за кваліфікуючими ознаками: умисне знищення чужого майна, вчинене шляхом підпалу.

Вважаючи, що в рамках даного кримінального провадження ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому тяжкого злочину, в цілях запобігання ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, про які стороною обвинувачення зазначається в рамках даного клопотання, слідчий за погодженням з прокурором звертається до слідчого судді з клопотанням про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні -

Прокурор клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

Захисник підозрюваного заперечувала проти задоволення клопотання.

Підозрюваний підтримав думку свого захисника.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали клопотання та додані в його обґрунтування матеріали, приходить до наступного переконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, відповідно до ст. 178 КПК України, повинен враховувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 27.12.2025 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України за кваліфікуючими ознаками: умисне знищення чужого майна, вчинене шляхом підпалу.

Щодо наявності обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, слідчим суддею встановлено таке.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 §1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 §1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» («K.-F. проти Німеччини», 27 листопада 1997, §57).

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

Аналогічна правова позиція ЄСПЛ відображена у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, в якому також зазначено, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 року ЄСПЛ зазначив: «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

В рішенні ЄСПЛ «Ферарі-Браво проти Італії», Суд зазначив, що затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23.10.1994 року ЄСПЛ зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його винуватості, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Таким чином, відповідно до практики ЄСПЛ, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Слідчий суддя наголошує, що на даній стадії кримінального провадження, судом не встановлюється винуватість чи не винуватість ОСОБА_4 у скоєнні злочину, а лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для застосування відповідного запобіжного заходу, а тому суд не може давати остаточну оцінку допустимості та належності доказів, оскільки справа не розглядається судом по суті пред`явленого обвинувачення.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до положень ч. 2 ст. 94 КПК, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та всі докази в даному кримінальному провадженні підлягають ретельній перевірці з наступною їх оцінкою у відповідності до положень ч. 1 ст. 94 КПК України.

Відповідно до ст. ст. 89, 94 КПК, оцінка допустимості та належності доказів буде надана судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті.

Так, обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України підтверджується: заявою про вчинення кримінального правопорушення; протоколами огляду місця події від 26.12.2025 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 26.12.2025 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26.12.2025 року; протоколом затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України; протоколом допиту представника потерпілого ОСОБА_8 від 27.12.2025 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 27.12.2025 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 27.12.2025 оку; протоколом огляду предмета від 27.12.2025 року; протоколом огляду предмета від 27.12.2025 року.

Слідчим суддею встановлено, що матеріали кримінального провадження, що долучені до клопотання вказують на те, що на даній стадії досудового розслідування існує обґрунтована підозра причетності ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому злочину.

На підставі зазначеного, слідчий суддя суд вважає, що надані стороною обвинувачення матеріали, які долучені до клопотання, на даній стадії досудового розслідування доводять обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Вирішуючи питання наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, про які в своєму клопотанні зазначає сторона обвинувачення, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому, КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто в даному випадку, слідчий суддя має право зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Стосовно загрози втечі особи, практика ЄСПЛ виходить з того, що якщо тяжкість покарання, якому може бути підданий підозрюваний, можна законно розглядати, як таку, що може спонукати його до втечі. Для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно враховувати наявність інших обставин, а саме: характеристики особи, її моральний облік, місце проживання, професію, прибуток, сімейних зв`язків, будь яких зв`язків з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Також, СПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Так, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у його вчиненні у випадку направлення обвинувального акту до суду, а також те, що підозрюваний міцних соціальних зв`язків не має та у нього відсутнє постійне місце мешкання, слідчий суддя вважає доведеним прокурором існування ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризику можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.

Враховуючи також те, що на даний час підозрюваному ОСОБА_4 відомі анкетні дані свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , на показання яких сторона обвинувачення посилається в обґрунтування пред`явленої йому підозри та які в подальшому будуть допитуватися безпосередньо судом, у випадку направлення обвинувального акту до суду, слідчий суддя приходить до переконання про існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризику можливого незаконного впливу підозрюваним ОСОБА_4 на свідків, схиляючи їх до надання неправдивих показань з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Проте, в частині посилання сторони обвинувачення на існування в рамках кримінального провадження ризиків, передбачених п. п. 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що підозрюваний ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню та вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення такі ризики необґрунтовані, оскільки стороною обвинувачення не визначено яким чином підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню та з огляду на те, що підозрюваний раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

За вказаних обставин, слідчий суддя приходить до переконання про формальність посилання сторони обвинувачення на існування вказаних ризиків та про їх фактичну відсутність.

У справі «Третьяков проти України» від 29.09.2011 року ЄСПЛ констатував «порушення ст. 5 КЗПЛ, зокрема, з огляду на те, що судом не було розглянуто можливість застосування до заявника будь-яких альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою», у зв`язку із чим слідчий суддя вважає за необхідне розглянути можливість застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).

Підстав для застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного ОСОБА_4 у судовому засіданні встановлено не було, зокрема, застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, особистого зобов`язання та особистої поруки, з огляду на м`якість, а також встановлені в судовому засіданні ризики, не забезпечать належне виконання підозрюваним обов`язків.

Встановлені під час судового засідання ризики свідчать, що менш суворий запобіжний захід, не пов`язаний з тимчасовою ізоляцією, може негативно відобразитися на здійсненні досудового розслідування і руху кримінального провадження. Слідчий суддя враховує суспільний інтерес у швидкому, повному і об`єктивному досудовому розслідуванні цього кримінального провадження, яке можливе за умов нівелювання ризиків кримінального провадження.

З огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі які стосуються наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, а також наявних в рамках даного кримінального провадження ризиків, зокрема ризику можливого переховування підозрюваного, забезпечити належну процесуальну поведінку останнього можливо шляхом застосування відносно такої особи виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відтак підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу слідчим суддею встановлено не було.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою для підозрюваного ОСОБА_4 не буде безальтернативним, оскільки передбачатиме можливість внесення останнім відповідного розміру застави.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Зокрема, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину (до даної категорії належить підозрюваний ОСОБА_4 ) складає від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (від 60 560 грн. до 242 240 грн.).

Так, слідчий суддя, враховуючи обставини інкримінованого підозрюваному ОСОБА_4 злочину, матеріальну шкоду від його вчинення на загальну вартість 49 643, 16 гривень, майновий стан підозрюваного, прийшов до висновку, що застава у розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та буде відповідати матеріальному стану підозрюваного.

Враховуючи наведені вище фактори, слідчий суддя вважає, що застава саме у зазначеному розмірі здатна у разі її внесення забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_4 процесуальних обов`язків, а саме: вказаний розмір застави здатний стримувати можливу протиправну поведінку підозрюваного під загрозою звернення застави в дохід держави.

Відповідно до викладеного, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 193, 194-196, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» строком до 23.02.2026 року, включно, в межах строку досудового розслідування.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень.

Роз`яснити підозрюваному, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на розрахунковий рахунок UA0005435, код отримувача (ЄДРПОУ) - 26302945, банк отримувача ДКСУ м. Київ, МФО 820172, отримувач - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного, строком до 23.02.2026 року, включно, в межах строку досудового розслідування, наступні процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

-прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першим викликом;

-не відлучатися за межі Одеської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

-утримуватися від спілкування зі свідками ОСОБА_11 та ОСОБА_10 в рамках кримінального провадження;

-здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1