Провадження № 1-кп/643/417/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.09.2025 м. Харків

Салтівський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурорів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні об`єднані кримінальні провадження, зареєстровані в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0002889 від 17.08.2024, № 0001067 від 05.07.2024за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Поріччя Краснодонського району Луганської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_6 , 2022 року народження, працюючого на посаді робітника ТОВ «Завод Еластомер», раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

16.08.2024 року у вечірній час доби ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , знаходилися за адресою АДРЕСА_2 , де разом вживали спиртні напої з приводу святкування дня народження ОСОБА_8 .

У той же вечір, приблизно о 22 год. 20 хв. ОСОБА_8 зібрався йти додому та його пішов проводжати ОСОБА_5 .

Далі, 16.08.2024 року приблизно о 23 год. 00 хв., більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_8 проходили повз будинку № 52 по вулиці Гвардійців Широнінців у м. Харкові, де ОСОБА_8 стало зле і від чого він впав біля тротуару та з кишені його шортів випав належний останньому гаманець, який не представляє матеріальної цінності для потерпілого, у середині якого знаходились грошові кошти у розмірі 6 100, 00 грн. Побачивши це, у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану.

У подальшому ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний прямий намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи у період дії в Україні воєнного стану, який було введено 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022, строк дії якого було продовжено Указом Президента України № 469/2024 з 12 серпня 2024 року строком на 90 днів, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, впевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, скориставшись тим, що ОСОБА_8 погано себе почуває та не спостерігає за майном, таємно шляхом вільного доступу підібрав належний ОСОБА_8 гаманець, який для останнього матеріальної цінності не представляє, в середині якого знаходилися грошові кошти у розмірі 6 100, 00 грн.

Після цього ОСОБА_5 , не бажаючи бути застигнутим, швидко покинув місце вчинення злочину разом із викраденим майном та у подальшому розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду в сумі 6 100, 00 грн.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Крім того, 20.06.2024 в денний час доби, точний час під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , маючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, протиправно та незаконно, з корисливим мотивом і корисливою метою, діючи умисно, в умовах воєнного стану, введеного в дію Указом Президента України ОСОБА_9 № 64/2022 від 24.02.2022 та неодноразово продовженого, останній раз Указом Президента України № 3684 від 08.05.2024, який затверджено Законом України № 3685-ІХ від 14.05.2024 на 90 днів на всій території України, підійшов до сховища підвального боксу № 8, розташованого у гаражному кооперативі, за адресою: АДРЕСА_3 , яким користується ОСОБА_10 , де діючи з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій і свідомо бажаючи їх настання, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом зламу навісного замка, проник у гаражний бокс № 8, де продовжуючи реалізовувати злочинний умисел, таємно викрав велосипед ТМ Navigator OCEAN FX300 рама «20», швидкостей «21», діаметр коліс «24» дюймів, вартістю згідно з висновком судової-товарознавчої експертизи № СЕ-19/121-24/22548-ТВ від 16.08.2024 9 012, 00 грн., після чого залишив місце вчинення злочину, обернувши викрадене на свою користь і розпорядившись ним у подальшому на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення (злочину), передбачене ч. 4 ст. 185 КК України - тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище, вчинене в умовах воєнного стану.

Крім того, 25.06.2024 в денний час доби, точний час під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 маючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, протиправно та незаконно, з корисливим мотивом і корисливою метою, діючи умисно, в умовах воєнного стану, введеного в дію Указом Президента України ОСОБА_9 № 64/2022 від 24.02.2022 та неодноразово продовженого, останній раз Указом Президента України № 3684 від 08.05.2024, який затверджено Законом України № 3685-ІХ від 14.05.2024 на 90 днів на всій території України, підійшов до сховища гаражу № НОМЕР_1 розташованого в гаражному кооперативі за адресою: АДРЕСА_3 , яким користується ОСОБА_11 , де діючи з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій і свідомо бажаючи їх настання, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, з корисливим мотивом і корисливою метою шляхом зламу навісного замка, проник у гараж № НОМЕР_1 , де продовжуючи реалізовувати злочинний умисел, таємно викрав велосипед ТМ CYCLON модель LLX650b рама «17», швидкостей «18», діаметр коліс «27,5» дюймів, вартістю згідно з висновком судової-товарознавчої експертизи №5762 від 15.08.2024 8 798, 00 грн., після чого залишив місце вчинення злочину, обернувши, викрадене на свою користь і розпорядившись ним у подальшому на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення (злочину), передбачене ч. 4 ст. 185 КК України - тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, поєднане з проникненням у сховище.

Крім цього, ОСОБА_5 маючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, протиправно та незаконно, з корисливим мотивом і корисливою метою, діючи умисно, повторно, діючи в умовах воєнного стану, введеного в дію Указом Президента України ОСОБА_9 № 64/2022 від 24.02.2022 та неодноразово продовженого, останній раз Указом Президента України № 3684 від 08.05.2024, який затверджено Законом України № 3685-ІХ від 14.05.2024 на 90 днів на всій території України, 29.06.2024, в денний час доби, точний час під час досудового розслідування не встановлено, підійшов до сховища підвального бокса № 10, розташованого у гаражному кооперативі, за адресою: АДРЕСА_3 , яким користується ОСОБА_12 , де, з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій і свідомо бажаючи їх настання, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, з корисливим мотивом і корисливою метою, шляхом зламу навісного замка, проник у підвальний бокс, де продовжуючи реалізовувати злочинний умисел, таємно викрав кутову шлифовальну машинку (болгарку) ТМ ЗЕНИТ Профи ЗУШ 125/1000, вартістю 1 155, 77 грн., тример для трави ТМ Gardena ClassicCut 420 Вт, вартістю 2 003, 22 грн., після чого залишив місце вчинення злочину, обернувши викрадене на свою користь і розпорядившись ним у подальшому на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму, відповідно до висновку судової-товарознавчої експертизи № 6779 від 06.09.2024 3 158,99 грн.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення (злочину), передбачене ч. 4 ст. 185 КК України - тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, поєднане з проникненням у сховище.

У ході судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні вказаних вище кримінальних правопорушень визнав у повному обсязі. Не заперечував фактичні обставини справи, викладені вище, вартість та розмір викраденого майна. Зазначив, що в обвинувальному акті правильно зазначені час, спосіб, місце та інші обставини вчинення ним кримінальних правопорушень. Також обвинувачений вказав, що по закінченню досудового розслідування у повному обсязі ознайомлений з матеріалами кримінальних проваджень і не заперечує докази, зібрані в ході досудового розслідування. Крім того обвинувачений пояснив, що показання надає добровільно.

Враховуючи визнання обвинуваченим своєї вини, неоспорення ним фактичних обставин справи, суд за згодою обвинуваченого та інших учасників кримінального провадження, які вважають підтвердженими наявними в матеріалах кримінального провадження доказами фактичні обставини скоєного: дату, час, місце спосіб і інші обставини скоєння обвинуваченим кримінальних правопорушень, а також форму вини і спрямованість умислу; мотив кримінальних правопорушень, їх наслідки; обставини, які впливають на ступінь і характер відповідальності обвинуваченого; інші обставини, які характеризують особу обвинуваченого, визнає їх доказаними в судовому засіданні і вважає за можливе не досліджувати докази стосовно цих фактичних обставин кримінального провадження, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням даних, які характеризують його особу. Наслідки розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, учасникам судового провадження роз`яснено.

Перед встановленням такого порядку дослідження доказів, судом було з`ясовано, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а процесуальні наслідки встановлення такого порядку дослідження доказів, в частині обмеження права апеляційного оскарження вказаних обставин, їм роз`яснені та зрозумілі. У суду не виникло сумнівів у добровільності позицій сторін.

Зазначене повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Таким чином, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальних актах, доведена повністю.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності його позиції.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття.

При цьому суд зауважує, що щире каяття це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження.

Той факт, що засуджений визнав свою вину, не може безумовно свідчити про щире каяття з приводу вчиненого. Адже щире каяття передбачає, окрім визнання особою факту вчинення кримінальних протиправних діянь, ще й щирий жаль із цього приводу та осуд своєї поведінки.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання за вчинені кримінальні правопорушення, суд враховує наступне.

Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України особі яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінальних правопорушень, конкретні обставини їх вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та наділяють суд правом вибору щодо розміру призначеного покарання, завданням якого є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки вищезазначених обставин, що впливають на покарання, а її реалізація становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість виправлення засудженого.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (справа «Довженко проти України») зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання для досягнення його цілей, визначених у статті 50 КК України.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_5 покарання суд враховує тяжкість вчинених ним кримінальних правопорушень, відсутність матеріальних та моральних претензій з боку потерпілих та добровільне відшкодування обвинуваченим завданих збитків, наявність обставини, що пом`якшує покарання (щире каяття), та наявність обтяжуючої обставини (вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння).

Надаючи оцінку особі обвинуваченого суд також зазначає, що він офіційно працює на посаді робітника ТОВ «Завод Еластомер», не одружений, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_6 , 2022 року народження, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, в силу ст. 89 КК України не судимий.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції, визначеної ч. 4 ст. 185 КК України.

Водночас, за приписами ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Звільнення від відбування покарання з випробуванням застосовується лише в тому разі, коли для цього наявні умови і підстави, визначені приписами ст. 75 КК України. Підставою для звільнення особи від відбування покарання з випробуванням закон визначає переконання суду, викладене в мотивованому висновку про можливість її виправлення без відбування покарання, яке ґрунтується на оцінці даних про вчинене кримінальне правопорушення, мету й мотиви, тривалість та інтенсивність протиправної поведінки тощо. Істотне значення для вирішення питання про звільнення особи від відбування покарання з випробуванням мають відомості, що характеризують: особистісні прояви винуватого в основних сферах життєдіяльності; його соціально-демографічні властивості; спосіб життя; соціальні зв`язки; посткримінальну поведінку; наявність джерел правомірного отримання доходів; наскільки його ціннісні орієнтири та поведінка збігаються із загальнопоширеними в суспільстві нормами моралі; соціально-психологічну характеристику винуватого та інше.

Кримінально-правові норми, що визначають загальні засади та правила призначення покарання, наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання з реальним його відбуванням або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Зваживши на наведені обставини, суд, з урахуванням положень, зокрема ст. 75 КК України, приймає рішення про можливість чи неможливість звільнити особу від відбування покарання з випробуванням.

Враховуючи характеризуючи обвинуваченого обставини, визнання обвинуваченим своєї вини та його щире каяття, відсутність жодних матеріальних та моральних претензій з боку потерпілих та добровільне відшкодування обвинуваченим завданих збитків, активне сприяння розкриттю злочину, обставини вчинення кримінального правопорушення, негативне ставлення обвинуваченого до скоєного, усвідомлення обвинуваченим протизаконності своїх дій та спроможність самокритично оцінити їх і не допускати подібного в майбутньому, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без реального відбуття призначеного йому покарання, однак в умовах здійснення контролю за його поведінкою в період строку звільнення від покарання з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Суд вважає, що вищезазначені обставини дійсно можуть бути підставою для застосування інституту звільнення від покарання з випробуванням, бо ще не втрачена можливість соціальної реабілітації та виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, що також підтверджується його поведінкою після вчинення кримінального правопорушення, його критичним ставленням до скоєного, усвідомлення своєї провини і засудженням своєї протиправної поведінки, яка свідчить про дійсне прагнення стати на шлях виправлення і перевиховання.

На переконання суду, призначена міра покарання надасть можливість обвинуваченому сформувати у своїй свідомості уявлення про неминучість настання відповідальності за можливі вчинені ним протиправні діяння у майбутньому, що буде в свою чергу достатньою превентивною мірою. Саме таке покарання є справедливим і достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Згідно з ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 24.09.2024 року відносно обвинуваченого застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в межах строку досудового розслідування до 11.11.2024 року включно із забороною йому залишати житло за адресою АДРЕСА_2 , у період часу з 21:00 год. до 06:00 год.

У подальшому строк дії запобіжного заходу не продовжувався.

Цивільні позови у кримінальних провадженнях не заявлялися.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Витрати на проведення трасологічної експертизи № СЕ-19/121-24/22824-ТР від 26.08.2024 у розмірі 3 029 (три тисячі двадцять дев`ять) грн. 12 коп.; трасологічної експертизи № СЕ-19/121-24/22830-ТР від 22.08.2024 у розмірі 3 029 (три тисячі двадцять дев`ять) грн. 12 коп.; трасологічної експертизи № СЕ-19/121-24/22823-ТР від 22.08.2024 у розмірі 3 029 (три тисячі двадцять дев`ять) грн. 12 коп.; дактилоскопічної експертизи № СЕ-19/121-24/19788-Д від 17.07.2024 у розмірі 3 407 (три тисячі чотириста сім) грн. 76 коп.; дактилоскопічної експертизи № СЕ-19/121-24/29008-Д від 04.10.2024 у розмірі 3 979 (три тисячі дев`ятсот сімдесят дев`ять) грн. 50 коп.; товарознавчої експертизи № 5762 від 15.08.2024 у розмірі 3 786 (три тисячі сімсот вісімдесят шість) грн. 40 коп.; товарознавчої експертизи № СЕ-19/121-24/22548-ТВ від 16.08.2024 у розмірі 2 271 (дві тисячі двісті сімдесят одну) грн. 84 коп.; товарознавчої експертизи № 6779 від 06.09.2024 у розмірі 1 514 (одну тисячу п`ятсот чотирнадцять) грн. 56 коп., суд відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України стягує з обвинуваченого на користь держави.

Згідно з ч. 15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Керуючись ст. ст. 349, 368, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки, з покладанням обов`язків, передбачених ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирається.

Речові докази:

- три сліда папілярних візерунків, які відскопійовані на три відрізка липкої стрічки, оптичний CD-R диск з відеозаписом, оптичний CD-R диск з відеозаписом без назви - після набрання вироком законної сили залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження № 0001067 від 05.07.2024;

- диск для лазерних систем зчитування на якому міститься інформація отримана від оператора стільникового зв`язку ПрАТ «Київстар» - після набрання вироком законної сили залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження № 0002889 від 17.08.2024;

- фрагменти навісного замка, навісний замок «Gusami», який упаковано у паперовий конверт Національна поліція України Слідче управління, металевий навісний замок марки «Extra Plus Solda top security», який упаковано у сейф пакет PSP 1034761 - після набрання вироком законної сили знищити.

- грошові кошти у розмірі 5 000 грн. номіналом купюрами по 1 000 грн. з наступними номерами та серіями: ВТ 4165504, ВТ 4165505, ВТ 4165506, ВТ 4165502, ВТ 4165501 - після набрання вироком законної сили повернути ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави витрати за проведення:

-трасологічної експертизи № СЕ-19/121-24/22824-ТР від 26.08.2024 у розмірі 3 029 (три тисячі двадцять дев`ять) грн. 12 коп.;

-трасологічної експертизи № СЕ-19/121-24/22830-ТР від 22.08.2024 у розмірі 3 029 (три тисячі двадцять дев`ять) грн. 12 коп.;

-трасологічної експертизи № СЕ-19/121-24/22823-ТР від 22.08.2024 у розмірі 3 029 (три тисячі двадцять дев`ять) грн. 12 коп.;

-дактилоскопічної експертизи № СЕ-19/121-24/19788-Д від 17.07.2024 у розмірі 3 407 (три тисячі чотириста сім) грн. 76 коп.;

-дактилоскопічної експертизи № СЕ-19/121-24/29008-Д від 04.10.2024 у розмірі 3 979 (три тисячі дев`ятсот сімдесят дев`ять) грн. 50 коп.;

-товарознавчої експертизи № 5762 від 15.08.2024 у розмірі 3 786 (три тисячі сімсот вісімдесят шість) грн. 40 коп.;

-товарознавчої експертизи № СЕ-19/121-24/22548-ТВ від 16.08.2024 у розмірі 2 271 (дві тисячі двісті сімдесят одну) грн. 84 коп.;

-товарознавчої експертизи № 6779 від 06.09.2024 у розмірі 1 514 (одну тисячу п`ятсот чотирнадцять) грн. 56 коп.

Цивільні позови у кримінальних провадженнях не заявлялися.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Салтівський районний суд міста Харкова шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1