УХВАЛА

12 вересня 2025 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1

з участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2

слідчого ОСОБА_3

представника заявника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засідання в м.Рівне клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна,-

В С Т А Н О В И В:

До Рівненського міського суду з клопотання про скасування арешту майна звернувся адвокат ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що у контексті забезпечення фундаментальних принципів кримінального процесу, таких як законність, розумність строків та пропорційність втручання в права людини, закріплених у статті 1 Кримінального процесуального кодексу України від 13.04.2012 року, №4651-VI (із змінами, далі - КПК України), а також у статті 8 Конституції України від 28.06.1996 року, №254к/96-ВР (із змінами), яка проголошує верховенство права, звертаюся з цим клопотанням як власник майна, вилученого в рамках кримінального провадження.

Накладений арешт на моє майно грубо порушує моє конституційне право на мирне володіння майном (стаття 41 Конституції України від 28.06.1996 року №254к/96-ВР (із змінами)), а також статтю 1 Протоколу, №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року (ратифікована Законом України від 17.07.1997 року №475/97-ВР, далі - Конвенція), яка гарантує захист власності від необґрунтованого втручання держави. Практика Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) у справах "Salov v. Ukraine" (заява №65518/01, рішення від 06.09.2005 року) та "SporrongandLonnroth v. Sweden" (заяви №7151/75, №7152/75, рішення від 23.09.1982 року) наголошує, що будь-яке обмеження права власності повинно бути пропорційним, обґрунтованим і не перевищувати розумні строки, інакше воно стає свавільним.

У цій справі арешт майна, вилученого ще 25 липня 2025 року, не відповідає цим критеріям, оскільки був накладений з порушенням процесуальних строків, не є необхідним для доказування та створює непропорційне обтяження для мене як свідка, а не підозрюваного.

Це клопотання ґрунтується на фактах, підтверджених матеріалами справи, і спрямоване на відновлення порушених прав, з урахуванням практики Верховного Суду України, яка вимагає суворого дотримання строків і пропорційності (наприклад, постанова Верховного Суду від 15.02.2023 року по справі, №757/12345/22-к, ЄДРСР).

У кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000243 від 21 квітня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 190 Кримінального кодексу України від 05.04.2001 року, №2341-III (із змінами), 25 липня 2025 року в приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ухвали слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 23 липня 2025 року (справа, №569/11356/25, провадження №1-кс/569/5696/25) було проведено обшук.

Під час обшуку було тимчасово вилучено наступне майно, яке належить мені на праві власності:

- Банківська картка № НОМЕР_1 ;

- Банківська картка № НОМЕР_2 ;

- Банківська картка № НОМЕР_3 ;

- Банківська картка № НОМЕР_4 ;

- Мобільний телефон марки «Redmi» (IMEI НОМЕР_5 , IMEI НОМЕР_6 );

- Бездротові навушники білого кольору без маркувальних позначок у силіконовому чохлі темно-зеленого кольору типу хакі;

- Грошові кошти в сумі 93 000 (дев`яносто три тисячі) гривень купюрами по 1000 гривень;

- Грошові кошти в сумі 3 800 (три тисячі вісімсот) доларів США купюрами по 100 доларів США;

- Фен марки Dyson з 7 насадками темно-синього кольору в чохлі синього кольору;

- 5 мобільних телефонів марки «Redmi 14C» (модель 2409BRN2CY) в упаковці;

- 1 пуста коробка для мобільного телефону марки «Redmi 14C»;

- Мобільний телефон марки «Honor» (у вимкненому стані);

- Мобільний телефон марки «iPhone 15 ProMax» (IMEI НОМЕР_7 ) в чохлі темно-фіолетового кольору.

Вказане майно було вилучено як тимчасово вилучене відповідно до статей 167, 168 КПК України. Згідно з ухвалою слідчого судді від 31 липня 2025 року (справа №569/11356/25, провадження: №1-кс/569/5862/25), на це майно було накладено арешт з метою збереження речових доказів.

Вилучення відбулося 25 липня 2025 року, отже, строк для подання клопотання про арешт сплив 27 липня 2025 року (враховуючи 48 годин).

Ухвала про арешт була винесена лише 31 липня 2025 року, що свідчить про пропуск строків.

27.07.2025 року мною укладено договір з адвокатом ОСОБА_5 , -про надання правової допомоги відповідно до статті 45 КПК України.

Клопотання про скасування арешту розглядається слідчим суддею відповідно до статті 174 КПК України, яка зобов`язує скасувати арешт за відсутності підстав (частина 2 статті 174 КПК України).

Скасування арешту та повернення майна є єдиним способом відновити справедливість, відповідати принципам верховенства права та уникнути подальших порушень.

З урахуванням зазначеного, накладений арешт є незаконним, непропорційним і таким, що порушує мої конституційні та конвенційні права.

Представник заявника ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні, своє клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задоволити.

Слідчий в судовому засіданні не заперечив з приводу задоволення клопотання.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, слід прийти до висновку, що клопотання підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000243 від 21 квітня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 190 Кримінального кодексу України від 05.04.2001 року, №2341-III (із змінами), 25 липня 2025 року в приміщенні за адресою:

АДРЕСА_1 , на підставі ухвали слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 23 липня 2025 року (справа, №569/11356/25, провадження №1-кс/569/5696/25) було проведено обшук.

Під час обшуку було тимчасово вилучено наступне майно, яке належить мені на праві власності:

- Банківська картка № НОМЕР_1 ;

- Банківська картка № НОМЕР_2 ;

- Банківська картка № НОМЕР_3 ;

- Банківська картка № НОМЕР_4 ;

- Мобільний телефон марки «Redmi» (IMEI НОМЕР_5 , IMEI НОМЕР_6 );

- Бездротові навушники білого кольору без маркувальних позначок у силіконовому чохлі темно-зеленого кольору типу хакі;

- Грошові кошти в сумі 93 000 (дев`яносто три тисячі) гривень купюрами по 1000 гривень;

- Грошові кошти в сумі 3 800 (три тисячі вісімсот) доларів США купюрами по 100 доларів США;

- Фен марки Dyson з 7 насадками темно-синього кольору в чохлі синього кольору;

- 5 мобільних телефонів марки «Redmi 14C» (модель 2409BRN2CY) в упаковці;

- 1 пуста коробка для мобільного телефону марки «Redmi 14C»;

- Мобільний телефон марки «Honor» (у вимкненому стані);

- Мобільний телефон марки «iPhone 15 ProMax» (IMEI НОМЕР_7 ) в чохлі темно-фіолетового кольору.

Вказане майно було вилучено як тимчасово вилучене відповідно до статей 167, 168 КПК України. Згідно з ухвалою слідчого судді від 31 липня 2025 року (справа №569/11356/25, провадження: №1-кс/569/5862/25), на це майно було накладено арешт з метою збереження речових доказів.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до частини першої статті 174 Кримінального процесуального кодексу України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_4 має статус свідка (підтверджено протоколом допиту від 21.08.2025 року), а не підозрюваного, що виключає застосування до ОСОБА_4 заходів забезпечення, спрямованих на підозрюваних (стаття 66 КПК України).

Інформація з електронних пристроїв може бути скопійована без вилучення оригіналів (частина 5 статті 168 КПК України).

Постанова Верховного Суду від 12.04.2023 року по справі, №753/8901/23-к (ЄДРСР) наголошує, що арешт майна свідка можливий лише за наявності безпосереднього зв`язку з злочином, якого тут немає.

Згідно зі ст.391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 393 Цивільного кодексу України власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта.

Стала практика ЄСПЛ (серед багатьох інших рішення у справах «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23.09.82, «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21.02.86, «Щокін проти України» від 14.10.2010, «Сєрков проти України» від 7.07.2011, «Колишній король Греції та інші проти Греції» від 23.11.2000, «Булвес» АД проти Болгарії» від 22.01.2009, «Трегубенко проти України» від 2.11.2004, «East/WestAllianceLimited» проти України» від 23.01.2014) свідчить про наявність трьох критеріїв, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями ст.1 Першого протоколу, а саме:

чи є втручання законним;

чи має воно «суспільний», «публічний» інтерес;

чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.

Стаття 1 Першого протоколу гарантує захист права на мирне володіння майном особи, яка законним шляхом, добросовісно набула майно у власність.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінально-процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції», заява 31107/96, п. 58). Вимога, щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994рр.; справа «Кушог проти Болгарії» від 10 травня 2007р.).

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див. серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982р. у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986р. у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

У рішенні по справі «Жушман проти України» зазначається «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».

Таким чином, необхідність скасування накладеного арешту майна обумовлені такими обставинами як невідповідність майна, на яке накладено арешт, критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, та (або) накладення арешту на майно особи, яка у кримінальному провадженні не має процесуального статусу підозрюваного або обвинуваченого, не належить до осіб, які в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого, тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З урахуванням викладеного, в цілях не порушення гарантованого права власності особи, слідчий суддя приходить до переконання, що необхідності в подальшій дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна не має, а тому клопотання підлягає до задоволення.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. 170, 171,174 КПК України, -

УХВАЛИВ :

Клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна задоволити.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою від 31 липня 2025 року (справа №569/11356/25, провадження №1-кс/569/5862/25), та постановити ухвалу про повернення мені тимчасово вилученого майна, зазначеного в протоколі обшуку від 25 липня 2025 року, а саме:

- банківську картку «Мані на кармші» № НОМЕР_1 ;

- банківську картку «Укрсиббанк», № НОМЕР_8 ;

- банківську картку «Приват Банк», № НОМЕР_3 ;

- банківську картку «Пумб», № НОМЕР_4 ;

- мобільний телефон марки «Redmi» IME937861, IMEI37879;

- бездротові навушники білого кольору в силіконовому чохлі марки «AirPods»;

- грошові кошти в сумі: 93000 (дев`яносто три тисячі) гривень (купюрами по 1000 гривень);

- грошові кошти в сумі 3800 (три тисячі вісімсот) доларів США (купюрами по 100 доларів США);

- фен марки «Dyson» в кейсі синього кольору з 7 насадками;

- 5 мобільних телефонів в упакуванні, марки «Redmi 14 C»;

- 1 пустe упакування від мобільного телефону марки «Redmi 14 С»;

- мобільний телефон марки «Honor»;

- мобільний телефон в чохлі фіолетового кольору марки «AppleiPhone 15 ProMax» IMEI НОМЕР_7 .

Зобов`язати органи досудового розслідування негайно повернути вказане майно за моєю адресою або в інший зручний спосіб, за переліком:

- банківську картку «Мані на кармші» № НОМЕР_1 ;

- банківську картку «Укрсиббанк», № НОМЕР_8 ;

- банківську картку «Приват Банк», № НОМЕР_3 ;

- банківську картку «Пумб», № НОМЕР_4 ;

- мобільний телефон марки «Redmi» IME937861, IMEI37879;

- бездротові навушники білого кольору в силіконовому чохлі марки «AirPods»;

- грошові кошти в сумі: 93000 (дев`яносто три тисячі) гривень (купюрами по 1000 гривень);

- грошові кошти в сумі 3800 (три тисячі вісімсот) доларів США (купюрами по 100 доларів США);

- фен марки «Dyson» в кейсі синього кольору з 7 насадками;

- 5 мобільних телефонів в упакуванні, марки «Redmi 14 C»;

- 1 пустe упакування від мобільного телефону марки «Redmi 14 С»;

- мобільний телефон марки «Honor»;

- мобільний телефон в чохлі фіолетового кольору марки «AppleiPhone 15 ProMax» IMEI НОМЕР_7 .

Ухвала відповідно до ст.309 КПК України, оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_6