18 листопада 2025 року м. Кривий Ріг
Покровського районного суду міста Кривого Рогу в складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання - ОСОБА_2
підозрюваного ОСОБА_4
захисника адвоката ОСОБА_5
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кривого Рогу, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, малолітніх та неповнолітніх дітей на утримані не маючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 05.03.2003 Довгинцівським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч.2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, звільнений 31.05.2003 року за ст. 3 ЗУ «Про амністію»;
- 05.02.2008 Довгинцівським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 190 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки;
- 23.03.2010 Довгинцівським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 263 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст. 75, ст. 76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 3 роки;
- 01.10.2012 Саксаганським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст. 71 КК України шляхом приєднання невідбутого покарання за вироком від 23.03.2010 до 3 років 1 місяця позбавлення;
- 24.12.2012 Дзержинським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України, до позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі с. 4 ст. 70 шляхом часткового приєднання покарань за вироком від 01.10.2012 до 4 років позбавлення волі;
- 14.11.2017 Дзержинським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 263 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки;
- 20.11.2017 Жовтневим районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки;
- 26.04.2018 Довгинцівським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст. ч.4 ст. 70 КК України шляхом часткового приєднання покарань за вироком від 14.11.2017 та від 20.1.2017, до 3 років 1 місяця позбавлення волі;
- 27.11.2018 Дзержинським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ч. 4 ст. 70 шляхом поглинання менш суворого покарання від 26.04.2018 та остаточно призначити позбавлення волі строком на 4 роки;
- 13.12.2018 Центрально-міським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком 3 роки. На підставі ст. 70 КК України до 3 років, 4 місяців позбавлення волі;
- 29.09.2021 Довгинцівським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст. 185 КК України, до позбавлення волі строком на 3 роки;
- 09.11.2021 Жовтневим районним судом Дніпропетровської області ч. 3 ст. 185 до позбавлення волі строком на 3 роки, 1 місяць. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 1 місяця;
- 19.05.2022 Дзержинським районним судом Дніпропетровської області за ст. ч. 3 ст. 185 КК України. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, до 4 років 1 місяця позбавлення волі;
- 10.04.2023 Кіровським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 385, ч. 4 ст. 385, ч. 1 ст. 70 КК України до обмеження волі строком на 3 роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України до відбуття 4 роки 1 місяць позбавлення волі.
- 04.12.2023 Центрально-міським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України остаточно призначити до відбуття 4 роки 1 місяць позбавлення волі,
-29.01.2024 Саксаганським районним судом Дніпропетровської області ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ч. 4 ст. 70 до 4 років 2 місяців позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 23.05.2025 року,-
18.11.2025 року слідчий СВ ВП №3 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській областіОСОБА_6 звернувся до слідчого судді із зазначеним клопотанням, в якому просив продовжити підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з визначенням розміру застави у розмірі 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
На обґрунтування клопотання слідчий послався на те, що строк досудового розслідування по зазначеному кримінальному провадженню продовжено до трьох місяців, оскільки не представляється можливим провести всі необхідні слідчі дії. При цьому строк раніше обраного відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою спливає 20.11.2025 року, але ризики, передбачені п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, наявність яких встановлена ухвалою слідчого судді, є реальними та продовжують існувати, тому виникла необхідність у продовженні запобіжного заходу.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав.
В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 заперечував проти клопотання слідчого, надав клопотання про зміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт за місцем його реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .
В судовому засіданні захисник адвокат ОСОБА_5 просила в задоволенніклопотання слідчого відмовити, та підтримала клопотання підзахисного.
Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Відповідно до ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із видів останніх є запобіжні заходи.
Мета та підстави застосування запобіжного заходу, а також обставини, що враховуються при його обранні, визначені ст.ст.177,178 КПК України.
Частиною 1 ст.183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Частиною 3 ст.197 КПК України встановлено, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.
Перевіривши доводи клопотання та дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя враховує, що останні в достатній мірі свідчать про факт вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та про обґрунтовану причетність до його вчинення ОСОБА_4 , що враховувалось слідчим суддею і при застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу.
Також слідчий суддя враховує, що ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити спроби протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст.177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п.79 рішення ЄСПЛ у справі Харченко проти України від 10.02.2011 року). У справі «Москаленко проти України» (рішення від 20.05.2010 року п.36) Європейський суд зазначив, що органи судової влади неодноразово посилалися на імовірність того, що до заявника може бути застосоване суворе покарання, враховуючи тяжкість злочинів, у вчиненні яких він обвинувачувався. У цьому контексті ЄСПЛ нагадав, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Також ЄСПЛ визнав, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує. Тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною разом з іншими для продовження строку тримання під вартою (рішення ЄСПЛ від 12.03.2013 року у справі «Волосюк проти України»). При цьому, докази того, що обставини, які були прийняті судом при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з часом змінились, обвинуваченим та його захисником не надані.
ОСОБА_4 має постійне місце проживання та реєстрації, на утриманні дітей не має, раніше неодноразово судимий за злочини проти власності, востаннє звільнений з місць позбавлення волі 23.05.2025 року, при цьому обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, який згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких, та у разі визнання його винуватим, існує реальний ризик того, що обвинувачений може переховуватися від суду, та оскільки обвинувачений офіційно не працевлаштований, то існує обґрунтований ризик продовження злочинної поведінки.
Вказані ризики, передбачені п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, на теперішній час не зменшились та не втратили своєї актуальності.
В зв`язку з вищенаведеним, продовження підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на даному етапі досудового розслідування забезпечить запобіганню зазначеним вище ризикам та належному виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Крім того, суд зазначає, що 18.11.2025 Керівником Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області продовжено строк досудового розслідування у кримінальному проваджений до 3 місяців, тобто до 22.12.2025 включно. Продовження строку досудового розслідування було зумовлено необхідністю у проведенні слідчих дій, а саме: отримання 2 висновків судової експертизи відео, звукозаписів, 42 висновків судової-товарознавчої експертизи, проведення аналітики по інформації отриманій в ПрАТ «Київстар», ПрАТ «ВФ Україна», ТОВ «лайфселл» та провести ряд слідчих розшукових дій.
Отже, на теперішній час існують об`єктивні обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії застосованого до підозрюваного запобіжного заходу, в зв`язку із цим, для досягнення завдань кримінального провадження продовження строку тримання підозрюваного під вартою є доцільним.
Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість та необхідність задоволення клопотання слідчого, продовживши строк застосованого до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з визначенням розміру застави, встановленого в ухвалі слідчого судді від 24.09.2025 року, в межах строку досудового розслідування, тобто до 22.12.2025 року включно.
За таких підстав, клопотання підозрюваного про зміну запобіжного заходу, задоволенню не підлягає, оскільки наведені обставини свідчать про те, що більш м`який запобіжний захід, на теперішній час, не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Керуючись ст.ст.131, 176-178, 182, 183, 193, 194, 199 КПК України, слідчий суддя,-
Продовжити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 35 днів, в межах встановленого строку досудового розслідування, тобто до 22.12.2025 року включно, з визначенням розміру застави, встановленого в ухвалі слідчого судді від 24.09.2025 року.
В задоволенні клопотання підозрюваного ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Повний текст ухвали проголошено 19.11.2024 року о 09-00 годин.
Слідчий суддя ОСОБА_1