В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 936/830/25

Провадження № 1-кп/936/114/2025

08.10.2025 селище Воловець

Воловецький районний суд Закарпатської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в селищі Воловець кримінальне провадження, відомості про яке внесені у Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000110 від 31.05.2025 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , одруженого, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, раніше не судимого згідно ст.89 КК України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з вимогами п. 1 додатку №1 до Постанови Верховної Ради України від 17 червня 1992 року №2471-XII «Про право власності на окремі види майна»- зброя, боєприпаси (крім мисливської і пневматичної зброї, зазначеної в додатку №2, і боєприпасів до неї, а також спортивної зброї і боєприпасів до неї, що купуються громадськими об?єднаннями з дозволу органів внутрішніх справ), бойова і спеціальна військова техніка, ракетно-космічні комплекси не може перебувати у власності громадян.

Відповідно до ч.2 ст.178 Цивільного Кодексу України, види об?єктів цивільних прав, які можуть належати лише певним учасникам обороту або перебування яких в цивільному обороті допускається за спеціальним дозволом, встановлюються законом.

Частина 1 статті 263 Кримінального кодексу України встановлює кримінальну відповідальність за носіння, зберігання, придбання, передачу чи збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

ОСОБА_4 у невстановлений досудовим розслідуванням час та спосіб, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, у порушення законодавства України, не маючи передбаченого законом дозволу, перебуваючи в урочищі «Кліщинець» поблизу села Ялове, Мукачівського району, Закарпатської області, без передбаченого законом дозволу, набув обріз гладкоствольної рушниці, яка згідно з висновком експерта є нестандартню гладкоствольною вогнепальною зброєю, придатною до стрільби мисливськими патронами центрального бою 16- го калібру, з оптичним прицілом WATER PROOF, один бойовий револьверний патрон центрального бою калібру 8 міліметрів Gasser, який згідно з висновком експерта призначений для стрільби із відповідної нарізної вогнепальної зброї калібру 8мм Gasser та придатний до стрільби, а також п?ять патронів калібру 16 міліметрів, які згідно з висновком експерта є боєприпасами, мисливськими патронами центрального бою 16-го калібру та придатними до стрільби.

В подальшому ОСОБА_4 , переніс вищевказану вогнепальну зброю з боєприпасами до свого будинку за адресою АДРЕСА_1 та зберігав їх за місцем свого проживання за вищевказаною адресою до моменту їх виявлення та вилучення 31.05.2025 поліцейськими під час проведення санкціонованого обшуку на підставі ухвали слідчого судді Воловецького районного суду Закарпатської області.

Так, 31 травня 2025 року в 08 годині 10 хвилин за місцем проживання ОСОБА_4 в АДРЕСА_1 , під час проведення обшуку було виявлено та вилучено предмет з виду схожий на обріз гладкоствольної рушниці з оптичним прицілом WATER PROOF, який згідно висновку експерта являється нестандартною гладкоствольною вогнепальною зброєю 16 калібру придатний до стрільби мисливськими патронами центрального бою 16-го калібру, виготовлений промисловим способом, у конструкцію якого у наданому на дослідження стані встановлено оптичний прицільний пристрій, один бойовий револьверний патрон центрального бою калібру 8 міліметрів Gasser, який згідно висновку експерта являється боєприпасом, виготовлений промисловим способом та п?ять патронів калібру 16 міліметрів, які згідно висновку експерта являються боєприпасами, мисливськими патронами центрального бою 16-го калібру, призначені для стрільби з відповідних мисливських гладкоствольних рушниць 16-го калібру та придатні до стрільби, виготовлені промисловим способом, тим самим ОСОБА_4 здійснив умисне незаконне придбання, носіння та зберігання, вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у вчиненому визнав повністю, підтвердивши обставини вчинення ним кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті, щиро розкаявся, просив суд суворо його не карати.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим своєї вини, а також те, що він не піддавав сумніву фактичні обставини справи, правильно розумів зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції обвинуваченого, у зв`язку з чим, згідно з ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому, судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.

Суд визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, що стосуються особи обвинуваченого.

Зазначене узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Суд належним чином проаналізувавши та оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення поза розумним сумнівом, і його дії вірно кваліфіковано за ч.1 ст.263 КК України, як носіння, зберігання, придбання вогнепальної зброї, бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності до ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Окрім того, суд враховує, що метою призначення покарання, виходячи із положень ч. 2 ст. 50 КК України є не лише кара, а й виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст.12 КК України ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин.

З досліджених даних про особу обвинуваченого встановлено, що віна раніше не судимий згідно з вимогами ст.89 КК України, одружений, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, працює неофіційно, має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, на обліку у лікарів психіатра, нарколога КНП "Воловецька центральна лікарня Воловецької селищної ради" не перебуває.

Відповідно до ст.66 КК України обставиною справи, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання, згідно з ст.67 КК України, немає.

З досудової доповіді Мукачівського районного сектору філії ДУ "Центр пробації" в Закарпатській області від 09.09.2025 року вбачається, що згідно з проведеною оцінкою ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення існує середній рівень ризику вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення та середній ризик небезпеки для суспільства у тому числі для окремих осіб. Дослідження інформації, що характеризує особу за місцем проживання/навчання/роботи, умов її життєдіяльності, відносин у суспільстві, результати оцінки ризику вчинення ним повторного кримінального правопорушення, а також його імовірної небезпеки для суспільства свідчать про можливість виправлення особи без ізоляції від суспільства.

Загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї з форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування. Завданням такої форми є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст.75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду й розміру, він враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, з метою застосування загальних засад призначення покарання, передбачених ст.65 КК України, виходячи з принципів необхідності та достатності призначеного покарання, попередження вчинення нових злочинів, з урахуванням позиції прокурора, який не просив міру покарання, пов`язану з реальним позбавленням волі, суд приходить висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання в умовах ізоляції від суспільства, а тому приймає рішення про звільнення його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, з покладанням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст.76 КК України.

На думку суду, саме таке покарання доцільне для профілактики вчинення обвинуваченим нових злочинів, буде найбільш відповідати принципам та меті його призначення, зазначене випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції. Також такий висновок узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним (рішення ЄСПЛ у справі "Скоппола проти Італії" від 17.09.2009).

Цивільний позов не заявлено.

Арешт на майно в рамках даного кримінального провадження не накладено.

Згідно з матеріалами кримінального провадження під час досудового розслідування було проведено три експертизи зброї, загальна вартість яких 10 696 гривень 80 копійок, підлягаю стягненню з обвинуваченого на користь держави на підставі ст. 124 КПК України.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосовано.

Суд, керуючись ст.ст. 371, 374 КПК України,

У Х В АЛ И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.263 КК України, і призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.

Згідно з ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на два роки.

На підставі п.п. 1, 2 ч.1 ст 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати в сумі10 696 (десять тисяч шістсот дев`яносто шість) гривень 80 копійок.

Речові докази: обріз гладкоствольної рушниці, металеву банку з порохом, металеву трубку з нарізами всередині, які знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів ВП №2 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області- знищити;

оптичний приціл YKON PHOTO XT -701 50165, оптичний приціл WATER PROOF, матерчастий чохол, металеву підставку, фото-пастку без маркувальних позначень, які знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів ВП №2 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області- повернути володільцю ОСОБА_4 ;

6 патронів у сейф-пакеті №1239040, 9 патронів у сейф-пакеті №0173556, 5 патронів в сейф-пакеті №0173555, 25 патронів у сейф-пакеті PSP 1238673, які знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів ВП №2 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області- знищити.

Вирок може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду в 30-денний термін з часу його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1