Справа № 588/2148/25
Провадження № 1-кс/588/53/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2026 року м. Тростянець

Слідчий суддя Тростянецького районного суду Сумської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 (м. Тростянець) Охтирського районного відділу поліції ГУ НП в Сумській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002544 від 14.02.2025, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Боромля Тростянецького району Сумської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, військовослужбовця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 407 КК України,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_5 ,

підозрюваний ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_6 ,

У С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ відділення поліції №1 (м. Тростянець) Охтирського районного відділу поліції ГУ НП в Сумській області ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням, яке погоджене із керівником Сумської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_7 , про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002544 від 14.02.2025, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 407 КК України.

Клопотання слідчого мотивовано тим, що ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 10.10.2024 розглянуто подання Державної установи «Менська виправна колонія №91» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання для проходження військової служби за контрактом, згідно ст. 81-1 КК України, та встановлення адміністративного нагляду стосовно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Разом з тим, згідно вказаної ухвали суду звільнено умовно-достроково засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування невідбутої частини основного покарання у виді позбавлення волі для проходження військової служби за контрактом.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 19.10.2024 № 295 солдата ОСОБА_4 призначено на посаду стрільця 3 штурмового спеціалізованого відділення 1 штурмового спеціалізованого взводу штурмової спеціалізованої роти (ШКВАЛ) військової частини НОМЕР_1 та з цього числа вважається таким, що прийняв посаду та приступив до виконання службових обов`язків.

Однак, солдат ОСОБА_4 , проходячи військову службу по контракту в умовах воєнного стану, у порушення вимог ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він являється військовослужбовцем військової служби і повинен проходити військову службу у 3 штурмовому спеціалізованому відділенні 1 штурмового спеціалізованого взводу штурмової спеціалізованої роти (ШКВАЛ) військової частини НОМЕР_1 , не маючи на те поважних причин, діючи з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово незаконного ухилення від її проходження, з особистих мотивів, в умовах воєнного стану, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України та 20.10.2024 самовільно залишив місце несення служби місце дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_2 в населеному пункті АДРЕСА_3 та у подальшому проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, не вживаючи жодних заходів для повернення у військову частину та виконання службових обов`язків, звернення до правоохоронних, інших державних органів чи органів військового управління з приводу своїх протиправних діянь, за наявності реальної можливості для цього.

15.12.2025 ОСОБА_4 , було затримано у порядку ст. 208 КПК України працівниками ВП №1 (м. Тростянець) Охтирського РВП ГУНП в Сумській області за адресою Сумська область, Охтирський район, вул. Перемоги, буд. 1, кв. 2.

Таким чином, солдат ОСОБА_4 у період з 20.10.2024 по 15.12.2025 обов`язки військової служби не виконував, будь-яких заходів для повернення на службу та продовження несення відповідних обов`язків у зазначений період часу не вживав, а займався особистими справами, не пов`язаними з проходженням військової служби.

15.12.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України .

Ухвалою слідчого судді Тростянецького районного суду Сумської області від 16.12.2025 до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 12.02.2026.

ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років.

Слідчий вважає, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовуються тим, що ОСОБА_4 , усвідомлюючи невідворотність покарання за вчинення інкримінованого йому злочину, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, може ухилятись від органів досудового розслідування та суду.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 , перебуваючи на свободі, матиме можливість впливати на свідків у кримінальному провадженні, зокрема заявника в рамках кримінального провадження щодо надання показів на підтвердження своєї версії захисту з метою уникнення кримінальної відповідальності, а також матиме можливість пошуку інших альтернативних засобів уникнення кримінальної відповідальності.

Ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, що полягає у можливості іншим чином перешкодити кримінальному провадженню, може виразитися у створенні підозрюваним штучних доказів та підбурюванні осіб, зокрема з числа військовослужбовців його підрозділу до дачі завідомо неправдивих показань, підтвердження висунутих ним у подальшому захисних версій.

В обґрунтування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий зазначає, що ОСОБА_4 є військовослужбовцем військової служби за контрактом, тому у разі не застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою він може продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється та уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин, що унеможливить виконання ним покладених на нього обов`язків у кримінальному провадженні.

Також слідчий вказав, що тривале і стійке небажання виконувати обов`язки військової служби ОСОБА_4 свідчить про можливість вчинення ним інших військових злочинів, пов`язаних з виконанням обов`язків по службі.

Слідчий вважає, що матеріали кримінального провадження, які додаються до даного клопотання, підтверджують обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень та обставини здійснення ним конкретних дій, доведеність його причетності до інкримінованих злочинів. Більш м`які запобіжні заходи, неможливо застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 .

Разом із цим строк дії ухвали слідчого судді Тростянецького районного суду Сумської області від 16.12.2025 про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу, без урахуванням строків досудового розслідування, закінчується 12.02.2026 включно.

На теперішній час виникла необхідність у продовжені строку тримання особи під вартою в межах строку досудового розслідування, оскільки необхідно виконати процесуальні дії, а саме:

-допитати свідків із числа військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 щодо обставин вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, порядку його прибуття до спеціального підрозділу військової частини НОМЕР_1 , укладення контракту, та інші суттєві обставини кримінального правопорушення, які підлягають доказуванню під час досудового розслідування;

-допитати військовослужбовців Національної гвардії України, які здійснювали супроводження ОСОБА_4 до спеціального підрозділу військової частини НОМЕР_1 , на виконання ухвали Менського районного суду Чернігівської області від 10.10.2024 у справі №738/2287/24 (провадження №1-в/738/228/2024);

-провести інші необхідні слідчі (розшукові) дії, визначитися з остаточною кримінально-правовою кваліфікацією події, у разі необхідності - змінити раніше повідомлену підозру або повідомити про нову підозру;

-виконати вимоги статті 290 КПК України;

-скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

На теперішній час вищевказані ризики, якими обґрунтовувалось клопотання та були встановленні слідчим суддею під час застосування до підозрюваного запобіжного заходу та його продовження не зменшились та не зникли, і в свою чергу продовжують існувати та виправдовують подальше його застосування до підозрюваного.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав та зазначив, що просить продовжити строк запобіжного заходу в межах строків досудового розслідування до 15.03.2026.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечив проти продовження строку запобіжного заходу.

Захисник ОСОБА_6 також заперечив проти подовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 та просив застосувати більш м`який запобіжний захід, зокрема у виді домашнього арешту або застави. Також захисник звернув увагу на те, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання, має міцні соціальні зв`язки, має намір укласти шлюб, його цивільна дружина вагітна. Крім того, на утриманні ОСОБА_4 перебувають четверо малолітніх дітей цивільної дружини. Також захисник вказав, що ОСОБА_4 бажає проходити військову службу. Крім того, батько підзахисного загинув під час виконання бойового завдання, пов`язаного із захистом батьківщини, тому ОСОБА_4 має право на звільнення з військової служби.

Заслухавши доводи прокурора на підтримку клопотання, пояснення підозрюваного та його захисника, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи із таких мотивів.

Положеннями статті 29 Конституції України гарантовано право на свободу та особисту недоторканність. Відповідно до цієї статті передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Частинами першою та третьої статті 197 КПК України передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесят днів. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку передбаченим цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного під час досудового розслідування не повинен перевищувати дванадцять місяців у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких кримінальних правопорушень.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 КПК України, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення під час провадження. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.

Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Із матеріалів, доданих до клопотання слідчого, установлено, що Відділенням поліції № 1 (м. Тростянець) Охтирського районного відділу поліції ГУ НП в Сумській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0002544 від 14.02.2025 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Вказане кримінальне провадження розпочато на підставі повідомлення командира військової частини НОМЕР_1 про те, що ОСОБА_4 , старший солдат за контрактом, стрілець 3 штурмового спеціалізованого відділення 1 штурмового спеціалізованого взводу штурмової спеціалізованої роти (ШКВАЛ) військової частини НОМЕР_1 з 20.10.2024 в умовах воєнного стану безпідставно відсутній на службі у місці тимчасового розташування підрозділу військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_3 (а.с. 12-14).

Вироком Ірпінського міського суду Київської області від 19.01.2023 ОСОБА_4 було визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 було звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік (а.с. 63-65).

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 22.04.2024 було скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженого ОСОБА_4 за вироком Ірпінського міського суду Київської області від 19.01.2023 за ч. 5 ст. 407 КК України та засудженого направлено для відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років (а.с. 66-69).

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 10.10.2024 ОСОБА_4 було звільнено умовно-достроково від відбування покарання у виді позбавлення волі для проходження військової служби за контрактом (а.с. 72-77).

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 15.12.2025 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був затриманий 15.12.2025 о 10 год. 00 хв. (а.с. 78-81).

15.12.2025 в даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 407 КК України (а.с. 82-86).

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні указаного вище кримінального правопорушення на цьому етапі досудового розслідування підтверджується такими матеріалами кримінального провадження: повідомленням військової частини НОМЕР_1 від 01.11.2024; рапортом командира штурмової спеціалізованої роти (ШКВАЛ) військової частини НОМЕР_1 від 20.10.2024; довідкою-доповіддю про самовільне залишення військової частини ОСОБА_4 ; актом службового розслідування за фактом нез`явлення на службу ОСОБА_4 ; протоколами допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 .

Ухвалою слідчого судді Тростянецького районного суду Сумської області від 16.12.2025 до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою у ДУ «Сумський слідчий ізолятор» строком до 12 лютого 2026 року включно (а.с. 98-103).

Постановою керівника Сумської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_7 від 10.02.2026 було продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002544 від 14.02.2025 до трьох місяців, тобто до 15.03.2026 (а.с. 114-118).

Оцінюючи обґрунтованість доводів прокурора про те, що установлені раніше ризики, які існували на час застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшились, слідчий суддя враховує обставини, передбачені статтею 178 КПК України, зокрема, те, що обвинувачений є особою віком 23 роки, раніше судимий, неодружений, не має на утриманні дітей, є військовослужбовцем, тривалий період часу був відсутній у військовій частині без поважних причин.

У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1(c), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року).

У справі «Ілійков проти Болгарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. Разом з тим, небезпека того, що підозрюваний буде переховуватися, не може оцінюватися виключно за ступенем тяжкості ймовірного покарання. Висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Зважаючи на викладене, слідчий суддя погоджується з доводами прокурора, що обставини, які характеризують підозрюваного та його репутацію у сукупністю із суворістю покарання, яке загрожує ОСОБА_4 у разі його засудження, свідчать про наявність ризиків переховування обвинуваченого від органів досудового розслідування та/або суду, ризик незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, ризик іншим чином перешкодити кримінальному провадженню, а також ризик вчинення нового кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється.

Отже, доходжу до висновку, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4, 5 частини 1 статті 177 КПК України, а також те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, не зможе запобігти названим ризикам.

Щодо заперечень захисника вважаю необхідним зазначити, що, застосування інших, більш м`яких альтернативних запобіжних заходів, у тому числі домашнього арешту або застави, про який просить сторона захисту, не зможе запобігти установленим ризикам, які продовжують існувати та не зможе забезпечити виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків.

Більш того, положеннями частини 8 статті 176 КПК України визначено, що під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Враховуючи вищевикладене, так як ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшилися, а досудове розслідування ще триває, не допитані всі свідки та не проведені усі необхідні слідчі дії, тому з метою забезпечення виконання ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, є підстави продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк у межах строків досудового розслідування до 14.03.2026 включно.

Керуючись статями 177, 182, 183, 376 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 (м. Тростянець) Охтирського районного відділу поліції ГУ НП в Сумській області ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою у Державній установі «Сумський слідчий ізолятор» на строк до 14 березня 2026 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали про продовження строку запобіжного заходу негайно вручити підозрюваному та захиснику після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється із моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1