1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/8449/25 1-кс/335/3544/2025
Перевіривши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя дійшов такого висновку.
Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна (ч.1 ст. 170 КПК України).
Положеннями ст. 171 КПК України встановлені вимоги до змісту та порядку подання клопотання про арешт майна слідчому судді.
Так, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень ст. 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої ст. 170 КПК України. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Водночас, як вбачається з матеріалів клопотання про арешт майна, до клопотання не долучено документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.
Відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.
Поряд з тим, матеріали клопотання не містять даних про те, що вилучені під час обшуку мобільні телефони, ноутбуки та жорсткий диск, містять інформацію, що має значення для досудового розслідування, оскільки в матеріалах клопотання відсутні дані щодо перегляду інформації, що міститься на носіях. Також відсутній дозвіл слідчого судді на їх вилучення.
Також будь - яких даних, що вилучити необхідну слідству інформацію шляхом її копіювання в ході проведення обшуку було неможливо, або доступ до них обмежувався їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту, матеріали клопотання також не містять.
Отже, дізнавачем в клопотанні взагалі не обґрунтовано та його матеріалами не підтверджено, за наявності яких підстав було прийнято рішення про тимчасове вилучення означених носіїв інформації, не зазначено правову підставу для арешту такого майна з урахуванням застережень, що визначені у абц. 1 ч. 2 ст. 168 КПК України.
Вказані обставини свідчать про недотримання дізнавачем передбачених ст. 171 КПК України вимог до оформлення клопотання про арешт майна.
Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 КПК України, повертає його прокурору та встановлює строк в 72 години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про арешт майна подане без додержання вимог ст. 171 КПК України, у зв`язку з чим підлягає поверненню для усунення зазначених недоліків.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 170-172, 309, 269-372 КПК України, слідчий суддя
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідча суддя ОСОБА_1