Провадження № 1-кп/750/818/25
У Х В А Л А

про призначення судового розгляду

13 листопада 2025 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:

судді (головуючого): ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

представника потерпілого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Чернігові матеріали кримінального провадження, внесеного 19.06.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001816 по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.125, ч. 4 ст. 296 КК України,

У С Т А Н О В И В:

Обвинувальний акт разом з додатками надійшов до суду 27 серпня 2025 року.

Ухвалою суду від 01 вересня 2025 року було призначено підготовче судове засідання.

Під час підготовчого судового засідання прокурор просив призначити справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні, зазначивши, що угоди в даному провадженні відсутні, справа підсудна Деснянському районному суду міста Чернігова.

Учасники судового провадження проти призначення кримінального провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні не заперечували.

Потерпілим ОСОБА_4 подана позовна заява до відповідача ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди.

Захисник просив залишити вказану позовну заяву без розгляду, посилаючись на порушення вимог п.6-7, 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України.

Під час підготовчого судового засідання не було встановлено підстав для прийняття рішень, передбачених п.п. 1-4 ч.3 ст.314 КПК України.

Дане кримінальне провадження підсудне Деснянському районному суду міста Чернігова відповідно до ст.ст. 32-33 КПК України.

З метою підготовки до розгляду судом: визначено дату та місце проведення судового розгляду; з`ясовано, що судовий розгляд необхідно здійснювати у відкритому судовому засіданні; з`ясовано питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді; вчинено інші дії, необхідні для підготовки до судового розгляду.

З метою забезпечення інформацією, що характеризує обвинуваченого ОСОБА_6 суд вважає за необхідне доручити представнику органу пробації скласти досудову доповідь у відповідності до вимог, передбачених ч. 5 ст. 314 та ст.314-1 КПК України.

Суд вважає за можливе прийняти вказану вище позовну заяву до розгляду, враховуючи наступне.

Згідно зі ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження, зокрема, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.

Частиною 3 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Права та обов`язки цивільного позивача виникають з моменту подання позовної заяви органу досудового розслідування або суду (частини 1, 2 ст. 61 КПК України).

Шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні (ч. 2 ст. 127 КПК України).

Відповідно до частин 1, 4, 5 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого. Форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно з ч. 6 ст. 22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

ЦПК України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Частиною 3 ст. 175 ЦПК України встановлено ряд вимог до форми та змісту позовної заяви. Недотримання цих вимог може бути підставою для залишення позовної заяви без руху та її повернення у порядку, передбаченому частинами 1-3 ст. 185 ЦПК України.

Отже, з огляду на це, суд приходить до висновку, що оскільки ЦПК України встановлює порядок здійснення виключно цивільного судочинства, вимоги до форми і змісту позовної заяви, які пред`являються у порядку цивільного судочинства, мають застосовуватись з урахуванням специфіки кримінального провадження та не повинні суперечити засадам кримінального судочинства.

Так, одночасний розгляд судом обвинувального акта і цивільного позову, з точки зору доказування, має ряд особливостей, які посилюють захист, зокрема, законних інтересів юридичних осіб, що зазнали шкоди від злочину та сприяють більш швидкому і повному її відшкодуванню. Головний обов`язок держави полягає в утвердженні та забезпеченні прав і свобод, тому вся діяльність осіб, які здійснюють кримінальне провадження, має бути спрямована на реальне забезпечення прав і законних інтересів учасників цього провадження, і насамперед потерпілого (цивільного позивача).

Статтею 91 КПК України до обставин, що підлягають доказуванню серед іншого віднесені: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид та розмір завданої кримінальним правопорушенням шкоди.

Зазначені елементи предмету доказування у кримінальному провадженні взаємопов`язані з предметом доказування за позовами про відшкодування позадоговірної (деліктної) шкоди у позовному провадженні за правилами цивільного судочинства, та відповідно, окремими змістовними вимогами до оформлення позовної заяви, перелік яких наведений у ст. 175 ЦПК України.

Проте, на відміну від цивільного судочинства, де обов`язок доказування обставин, на які посилається сторона як на підставу своїх вимог і заперечень, покладається на неї (ч. 1 ст. 81 ЦПК України), у кримінальному провадженні, доказування цих обставин, у тому числі, факту завдання шкоди кримінальним правопорушенням, особи, яка її завдала, її винуватості, виду завданої кримінальним правопорушенням шкоди (майнова, моральна, фізична) та її розміру (якщо шкода має або набула характеру майнової) покладається на слідчого та прокурора (ст. 92 КПК України), які наділені відповідними повноваженнями для його здійснення.

Вимоги ст. 175 ЦПК України щодо форми та змісту позовної заяви у кримінальному провадженні повинні застосовуватись в обмеженому вигляді, з урахуванням перерозподілу тягаря доказування, взаємозв`язку предмету доказування у кримінальному та цивільному провадженнях за позовом про відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди.

Правові наслідки, передбачені ст. 185 ЦПК України, такі як залишення позовної заяви без руху та повернення позовної заяви у разі недотримання вимог ст. 175 ЦПК України, можуть бути застосовані судом лише тоді, коли недоліки позовної заяви унеможливлюють або суттєво перешкоджають розгляду цивільного позову по суті та ухваленню за результатами такого розгляду рішень, передбачених ст. 129 КПК України.

Окрім того, відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у пункті 33 рішення у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України" (від 21 грудня 2010 року, заява № 45783/05) зазначив, зокрема, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою.

Згідно з практикою ЄСПЛ, реалізуючи положення Конвенції, слід уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, адже доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви - є порушенням права на справедливий судовий захист.

Тому, на переконання суду, висунення додаткових вимог до змісту позовної заяви, поданої потерпілим, свідчитиме про надмірний формалізм та про очевидну непропорційність вжитого обмеження права доступу до правосуддя.

Керуючись ст. ст. 314-316 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Призначити судовий розгляд у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.125, ч. 4 ст. 296 КК України, у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Деснянського районного суду міста Чернігова о 9 год. 00 хв. 21 листопада 2025 року.

У судове засідання викликати учасників судового провадження.

Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.

Зобов`язати уповноважену філію ДУ «Центр пробації» скласти досудову доповідь стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , та надати її суду в строк до 01 грудня 2025 року.

Позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди прийняти до розгляду. Встановити відповідачу ОСОБА_6 строк до 01 грудня 2025 для подання можливого відзиву на даний позов.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_8