УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

слідчого ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_4 ,

власника майна ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції № 3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження № 0000449 від 11 вересня 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 197-1, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 209, ч. 4 ст. 358 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий слідчого відділення відділу поліції № 3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області з клопотанням про накладення арешту на майно, яке належить підозрюваному ОСОБА_5 .

Клопотання мотивовано тим, що проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000449 від 11 вересня 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 197-1, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 209, ч. 4 ст. 358 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , маючи умисел на шахрайське заволодіння чужим майном шляхом обману, а саме земельною ділянкою з кадастровим номером :01:010:0140,площею 0,15 га, яка розташована на території Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області та перебувала в комунальної власності, у невстановлений слідством спосіб, час та місці отримав підроблений офіційний документ наказ № 2-25458/15-19-СГГоловного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 24 грудня 2019 року «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність», відповідно до якого затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_5 та надано йому у власність земельну ділянку із земель державної власності сільськогосподарського призначення, розташовану на території Агрономічної сільської ради Вінницької області, площею 0,1500 га з кадастровим номером :01:010:0140 із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства (код цільового призначення 01.03).

Разом з тим, установлено, що наказом № 2-25458/15-19-СГГоловного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 24 грудня 2019 року ОСОБА_5 відмовлено у затвердженні розробленого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 0,1000 га, розташованої на території Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області, з кадастровим номером :01:010:0140із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства (код цільового призначення 01.03) та надання цієї земельної ділянки у власність у зв`язку із тим, що ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 17.10.2019 по справі № 127/27258/19 на земельний масив площею 45,9268 га накладено арешт.

У подальшому, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 14.01.2020, ОСОБА_5 , маючи умисел на використання завідомо підробленого документу, достовірно знаючи і усвідомлюючи, що наказ№ 2-25458/15-19-СГГоловного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 24 грудня 2019 року про надання йому у власність вказаної земельної ділянки є підробленим та містить неправдиві відомості, надав державному реєстратору Кудлаївської сільської ради Немирівського району Вінницької області ОСОБА_6 , який здійснював свою діяльність у селі Кудлаї Немирівського району Вінницької області (точної адреси в ході досудового розслідування не становлено), вищевказаний документ з метою оформлення права власності на земельну ділянку з кадастровим номером:01:010:0140, таким чином використавши вищезазначений завідомо підроблений документ.

Крім того, ОСОБА_5 , попередньо вчинивши кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України, маючи умисел на шахрайське заволодіння чужим майном шляхом обману, а саме земельною ділянкою з кадастровим номером :01:010:0140, площею 0,15 га, яка розташована на території Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області та перебувала в комунальної власності, у невстановлений слідством спосіб, час та місці отримав підроблений офіційний документ наказ № 2-25458/15-19-СГ Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 24 грудня 2019 року «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність», відповідно до якого затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_5 та надано йому у власність земельну ділянку із земель державної власності сільськогосподарського призначення, розташовану на території Агрономічної сільської ради Вінницької області, площею 0,1500 га з кадастровим номером :01:010:0140 із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства (код цільового призначення 01.03).

Разом з тим, установлено, що наказом № 2-25458/15-19-СГ Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 24 грудня 2019 року ОСОБА_5 відмовлено у затвердженні розробленого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 0,1000 га, розташованої на території Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області, з кадастровим номером :01:010:0140 із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства (код цільового призначення 01.03) та надання цієї земельної ділянки у власність у зв`язку із тим, що ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 17.10.2019 по справі № 127/27258/19 на земельний масив площею 45,9268 га накладено арешт.

У подальшому, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 14.01.2020, ОСОБА_5 , маючи умисел на використання завідомо підробленого документу, достовірно знаючи і усвідомлюючи, що наказ № 2-25458/15-19-СГ Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 24 грудня 2019 року про надання йому у власність вказаної земельної ділянки є підробленим та містить неправдиві відомості, надав державному реєстратору Кудлаївської сільської ради Немирівського району Вінницької області ОСОБА_6 , який здійснював свою діяльність у селі Кудлаї Немирівського району Вінницької області (точної адреси в ході досудового розслідування не встановлено), вищевказаний документ з метою оформлення права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:010:0140, таким чином використавши вищезазначений завідомо підроблений документ.

Після чого, ОСОБА_6 , будучи введеним в оману та не підозрюючи дійсних намірів ОСОБА_5 , отримавши зазначений документ сформував заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та, у подальшому 14.01.2020 о 19 годині 35 хвилин здійснив реєстраційні дії та вніс відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно про право приватної власності за ОСОБА_5 на земельну ділянку з кадастровим номером :01:010:0140, яка розташована на території Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області.

Внаслідок вищеописаних дій із власності територіальної громади у приватну власність ОСОБА_5 14.01.2019 вибула земельна ділянка з кадастровим номером :01:010:0140, площею 0,15 га, яка розташована на території Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області, чим Агрономічній територіальній громаді в особі Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області заподіяно матеріальної шкоди на суму 201635 гривень, що станом на момент вчинення злочину у 191 раз перевищувало неоподаткований мінімум доходів громадян та відповідно п. 2 примітки до ст. 185 КК України становить значну шкоду.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_5 , попередньо вчинивши кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 190 Кримінального кодексу України, достовірно знаючи, що він злочинним шляхом набув у приватну власність земельну ділянку з кадастровим номером :01:010:0140, вчинив дії щодо розпорядження майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та настання суспільно-небезпечних наслідків, з метою легалізації незаконно набутої у приватну власність земельної ділянки з кадастровим номером :01:010:0140, перебуваючи у приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу Вінницької області ОСОБА_7 , що здійснює свою діяльність за адресою: АДРЕСА_1 , 21.02.2020 (точний час досудовим розслідуванням не встановлено), уклав договір дарування земельної ділянки від 21 лютого 2020 року, який зареєстрований в реєстрі за № 262, із дружиною ОСОБА_8 , відповідно до якого ОСОБА_5 безоплатно відчужив ОСОБА_8 земельну ділянку з кадастровим номером :01:010:0140 площею 0,15 га.

Внаслідок вищеописаних дій ОСОБА_5 розпорядився земельною ділянкою з кадастровим номером :01:010:0140 площею 0,15 га, яка розташована на території Агрономічної селищної ради Вінницького району Вінницької області, шляхом вчинення правочину, достовірно знаючи, що таке майно одержано злочинним шляхом.

Окрім того, досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений час та місці у ОСОБА_5 , який попередньо вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 209 Кримінального кодексу України, виник злочинний умисел на самовільне заволодіння земельною ділянкою, що межує із земельними ділянками, що перебувають у його приватній власності.

Так, ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу від 12.11.2020 на праві приватної власності належить земельна ділянка з кадастровим номером :01:011:0004, площею 0.3864 га, та суміжна до неї земельна ділянка з кадастровим номером :01:010:0140 площею 0,15 га, яка розташована на території Агрономічної селищної ради Вінницького району Вінницької області, що належить останньому на підставі договору дарування від 22.08.2024.

Так, упродовж 2024-2025 років, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 протиправно самовільно зайнято частину суміжної (до його власних земельних ділянок) земельної ділянки з кадастровим номером :01:010:0033, з метою її використання для ведення підприємницької діяльності та будівництва споруд на ній.

ОСОБА_5 , переслідуючи зазначений умисел, всупереч положень статей 123 - 126 Земельного кодексу України щодо порядку отримання права користування земельними ділянками, самовільно зайняв частину земельної ділянки з кадастровим номером :01:010:0033, цільове призначення якої - для дослідницьких і навчальних цілей, державної форми власності на території Агрономічної територіальної громади Вінницького району Вінницької області, відносно якої право постійного користування земельною ділянкою належить Інституту кормів та сільського господарства поділля Національної академії аграрних наук України () та яка, відповідно до п. ґ в ч. 1 ст. 150 Земельного кодексу України відноситься до особливо цінних земель, та побудував на ній споруду паркан секційного виду виконаний з бетону та металу на вищевказаній земельній ділянці, що свідчить про фактичне використання даної частини земельної ділянки та самовільне будівництво споруди на ній без відповідних правовстановлюючих документів.

З приводу вищевказаних обставин 18.09.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 358, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 209 та ч. 4 ст. 197-1 КК України.

Так, санкція кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 209 КК України передбачає покарання у вигляді конфіскації майна.

Відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно у власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), знаходиться:

?земельна ділянка під кадастровим номером :01:010:0039 площею 0,6 га (розмір частик: 1/2), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 06;

?земельна ділянка під кадастровим номером :01:011:0004 площею 0,3864 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 206;

?група нежитлових приміщень загальною площею 1436,4 кв.м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 206;

?садовий будинок та оглядова яма загальною площею 150,6 кв.м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_3 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 020.

У зв`язку з вищевказаним, з метою забезпечення в подальшому виконання покарання у вигляді конфіскації майна виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказане нерухоме майно, тому слідчий просив клопотання задовольнити.

Слідчий ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав частково, відмовився від вимог клопотання в частині накладення арешту на земельну ділянку під кадастровим номером :01:011:0004 та групу нежитлових приміщень загальною площею 1436,4 кв.м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки на вказане майно вже було накладено арешт ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 29.04.2025. В решті вимог клопотання підтримав та просив задовольнити.

Адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні клопотання, оскільки підозра необґрунтована та клопотання призначено поза межами встановленими КПК України.

Власник майна ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав думку адвоката.

Слідчий суддя, заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При цьому, слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

В судовому засіданні встановлено, що слідчим відділенням відділу поліції № 3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000449 від 11 вересня 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 197-1, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 209, ч. 4 ст. 358 КК України.

В рамках вказаного провадження 18.09.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 358, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 209 та ч. 4 ст. 197-1 КК України.

Санкція кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 209 КК України передбачає покарання у вигляді конфіскації майна.

Відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно у власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), знаходиться:

?земельна ділянка під кадастровим номером :01:010:0039 площею 0,6 га (розмір частик: 1/2), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 06;

?садовий будинок та оглядова яма загальною площею 150,6 кв.м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_3 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 020.

Підставою накладення арешту на майно підозрюваного є забезпечення виконання покарання у вигляді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

На підставі вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Так, у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що наявні достатні правові підстави для накладення арешту на зазначене у клопотанні майно, з метою його збереження, оскільки останнє може бути предметом конфіскації, як виду покарання. Накладення арешту на даному етапі досудового розслідування у цьому випадку є пропорційним та співрозмірним завданням кримінального провадження і переслідує легітимну мету.

Щодо зауважень адвоката з приводу порушення строків, передбачених ст. 172 КПК України, суд вважає за необхідне зазначити, що вказана обставина не є і не може бути підставою для відмови в арешті майна.

Як зазначалось вище, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Частиною 1 ст.173 КПК України визначені підстави для відмови у задоволенні клопотання про арешт майна. Відповідно до вказаної норми, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Чинним Кримінальним процесуальним законодавством недотримання строку, встановленого нормами ч.1 ст. 172 КПК України, не віднесено до підстав для відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Також вказана обставина не припиняє необхідності виконати обов`язок розглянути клопотання та не тягне за собою припинення повноважень слідчого судді на прийняття відповідного судового рішення.

Крім того, судом не були порушені права власника майна, зокрема останнього повідомлено про розгляд справи, надано час для ознайомлення з матеріалами клопотання та надання заперечень.

Таким чином, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, докази, які наявні в матеріалах клопотання в їх сукупності, а також те, що слідчим доведено наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, враховуючи, що санкцією ч. 1 ст. 209 КК України вищевказане майно може бути предметом конфіскації, як виду покарання, слідчий суддя, з метою унеможливлення подальшого відчуження майна на час досудового розслідування та забезпечення цілей та завдань кримінального провадження, з огляду на розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, дійшов висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Крім того, суд звертає увагу на те, що накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав, хоча власники обмежуються у реалізації правомочностей права власності, такий захід є тимчасовим та у разі встановлення інших фактів, їх доведеності чи спростування, у зв`язку з чим відпаде необхідність у застосуванні заходів забезпечення збереження майна, його можна буде повернути власникам в порядку ст. 174 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 131, 132, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції № 3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на майно, що перебуває у власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ):

?земельну ділянку під кадастровим номером :01:010:0039 площею 0,6 га (розмір частик: 1/2), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 06;

?садовий будинок та оглядова яма загальною площею 150,6 кв.м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_3 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 020.

На ухвалу судді може бути подана апеляція протягом п`яти діб з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду.

Слідчий суддя