Номер провадження 1-кс/754/3378/25
У Х В А Л А

Іменем України

14 жовтня 2025 року місто Київ

Слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві в приміщенні суду прокурора Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000041 від 11.02.2022, про арешт майна,

в с т а н о в и в :

до слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва 13.10.2025 надійшло клопотання прокурора Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про арешт майна, а саме на земельну ділянку площею 0,1 га з кадастровим номером :62:511:0006 по АДРЕСА_1 із забороною розпорядження та відчуження на майно, яке визнано речовим доказом.

Клопотання подане прокурором в рамках кримінального провадження №0000041 від 11.02.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 190 ч. 4, 190 ч. 4, 358 ч. 3, 358 ч. 4, 358 ч. 4 КК України.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала за викладених в ньому обставин та просила накласти арешт на земельну ділянку площею 0,1 га з кадастровим номером :62:511:0006 по АДРЕСА_1 із забороною розпорядження та відчуження.

Власник майна про дату час та місце розгляду клопотання прокурора про арешт майна повідомлялась належним чином. Подала до суду заяву про розгляд клопотання за її відсутності.

Дослідивши клопотання та долучені до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора, виходячи з наступного.

Так, у провадженні СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження №0000041 від 11.02.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 190 ч. 4, 190 ч. 4, 358 ч. 3, 358 ч. 4, 358 ч. 4 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що невстановлена особа, в невстановлений час шахрайським шляхом заволоділа земельною ділянкою площею 0,1000 га з кадастровим номером :62:511:0006 по АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_4 .

Підставою для внесення відомостей до ЄРДР стала заява адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 щодо шахрайського заволодіння зазначеною земельною ділянкою.

Встановлено, що 08.02.2022 ОСОБА_4 зателефонував сусід, який мешкає по АДРЕСА_2 , та повідомив, що йому зателефонував начебто новий власник земельної ділянки та попросив тимчасово надати водопостачання та електрику для початку будівництва.

На запит ОСОБА_4 до бази даних ДЗК та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно отримано дані, що на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого нотаріусом ОСОБА_6 , її земельну ділянку зареєстровано за ОСОБА_7 .

ОСОБА_4 упродовж 2009-2022 років земельну ділянку не продавала та будь-яким іншим способом право власності не передавала, довіреність на управління земельною ділянкою не надавала.

Відповідно до копії Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 12.07.2011, нібито укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , посвідченого приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_9 за реєстровим № 1475, право власності на земельну ділянку перейшло до ОСОБА_8 .

При цьому, потерпіла ОСОБА_4 стверджує, що вказаний договір вона не підписувала, жодних правочинів щодо відчуження земельної ділянки не вчиняла.

23.12.2021 за номером запису про право власності №45934068 проведено державну реєстрацію права власності на вказану земельну ділянку. Рішення про державну реєстрацію прав, індексний номер 62590922 від 25.12.2021, внесено приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_10 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, за реєстровим №1475, виданого 12.07.2011 приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_9 за власником ОСОБА_8 .

В подальшому, ОСОБА_8 , використовуючи вищевказаний договір купівлі-продажу земельної ділянки, уклав 27.01.2022 з ОСОБА_11 договір купівлі-продажу земельної ділянки, який посвідчено приватним нотаріусам КМНО ОСОБА_12 за реєстровим №115, відповідно до якого право власності на земельну ділянку перейшло до ОСОБА_11 .

У подальшому, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу м. Київ ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, серія та номер: 299, виданий 07.02.2022, видавник: ПН КМНО ОСОБА_6 прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 63297410 від 07.02.2022 та внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про реєстрацію за ОСОБА_7 права власності на земельну ділянку площею 0,1 га кадастровий номер :62:511:0006.

В подальшому, ОСОБА_4 звернулась до Деснянського районного суду з цивільним позовом про визнання недійсним договору купівлі-продажу, скасування рішень про державну реєстрацію та витребування земельної ділянки, який був задоволений в повному обсязі.

Постановою Київського апеляційного суду від 18.02.2025 у цивільній справі №754/7801/22 рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове, яким позовні вимоги задоволено частково, прийнято рішення про витребування земельної ділянки площею 0,1000га з кадастровим номером :62:511:0006 по АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_4 .

На даний час земельна ділянка зареєстровано у Єдиному державному реєстрі майнових прав за ОСОБА_4 , будь які обмеження з неї зняті.

Верховним судом Постанову Київського апеляційного суду від 18.02.2025 у цивільній справі №754/7801/22 скасовано у зв`язку з порушенням процесуальних норм (прийнята під час повітряної тривоги) та направлено справу на новий розгляд до апеляційного суду, у зв`язку з чим 29.09.2025 ОСОБА_4 звернулась до Деснянської окружної прокуратури м. Києва з клопотанням в порядку ст. 220 КПК України про накладення арешту на належне їй майно, оскільки є ризик втрати такого майна можливість відчуження вказаної земельної на користь третіх осіб.

Оцінивши вказані доводи в сукупності встановлено, що існує обґрунтований ризик безконтрольного використання або заволодіння земельною ділянкою шляхом внесення відомостей до Реєстру речових прав на нерухоме майно щодо зміни власника земельної ділянки відносно нерухомого майна яке визначено речовим доказом у кримінальному проваджені.

У органу досудового розслідування є всі підстави вважати, що відомості про зміну власника земельної ділянки площею 0,1000 га по АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :62:511:0006, внесено до Реєстру речових прав на нерухоме шляхом використання підробленого договору купівлі-продажу земельної ділянки від 12.07.2011, посвідченого приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_9 з метою шахрайського заволодіння земельною ділянкою.

Так, висновком експерта за результатом проведення судової почеркознавчої експертизи встановлено, що підпис у договорі купівлі-продажу земельної ділянки від 12.07.2011 виконаний не ОСОБА_4 .

Вищевказана земельна ділянка визнана речовим доказом у кримінальному провадженні №0000041 від 11.02.2022.

А відтак, з метою збереження речового доказу є необхідність накладення арешту земельної ділянки площею 0,1000 га з кадастровим номером :62:511:0006 по АДРЕСА_1 .

Враховуючи, що на даний час земельна ділянка зареєстрована за ОСОБА_4 , однак судове рішення, на підставі якого було поновлено її право власності, скасовано судом касаційної інстанції, існує реальний ризик повторного відчуження або перереєстрації майна яке є речовим доказом у кримінальному проваджені на користь третіх осіб.

За таких обставин, збереження речового доказу у незмінному правовому статусі має істотне значення для досудового розслідування, оскільки земельна ділянка є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним заволодінням майном шляхом підроблення документів.

А відтак, для унеможливлення здійснити дії, пов`язані із здійсненням продажу, переоформленням, передачі в заставу, найм, дарування, або відчуження майна іншим способом, з метою прийняття законних процесуальних рішень, притягнення винних осіб до відповідальності, збереження речових доказів - необхідним заходом забезпечення кримінального провадження є накладення арешту на майно, а саме на земельну ділянку площею 0,1 га з кадастровим номером :62:511:0006 по вул. Сосновій,15 у Деснянському районі міста.

Необхідність накладення арешту на вказане майно, також, обумовлено тим, щоб унеможливити відчуження цього майна іншим особам шляхом подальших шахрайських дій та підробки офіційних документів з метою здійснення відповідних реєстраційних дій у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 170 ч. 1 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ст. 170 ч. 2 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ст. 173 ч. 2 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Клопотання прокурора відповідає вимогам ст. 171 ч. 2 КПК України, подане ним в строк, передбачений ст. 171 ч. 5 КПК України.

Згідно положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на положення ст. 170 ч.ч. 1, 3 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, і у кого і де воно знаходиться, незалежно від того, чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить об`єктивному встановленню обставин кримінального провадження.

Прокурор в клопотанні довів підстави вважати, що накладення арешту на майно, є необхідним заходом забезпечення кримінального провадження з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки вказане майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, може бути використане як доказ у кримінальному провадженні.

Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, слідчий суддя прийшов до висновку, про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора та застосування заходу забезпечення кримінального провадження №0000041 від 11.02.2022, у виді накладення арешту на майно, а саме на земельну ділянку площею 0,1 га з кадастровим номером :62:511:0006 по АДРЕСА_1 .

Керуючись ст.ст. 170-173, 369-372 КПК України, слідчий суддя -

у х в а л и в :

клопотання прокурора - задовольнити.

Накласти арешт із забороною розпорядження та відчуження на майно, з метою збереження речових доказів на земельну ділянку площею 0,1 га з кадастровим номером :62:511:0006 по АДРЕСА_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не викликалась в суд протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1