ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2614/25 Справа № 203/2259/25 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2025 року м. Кривий Ріг

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Дніпровського апеляційного суду міста Кривого Рогу, апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 на ухвалу Центрального районного суду м. Дніпра від 12 червня 2025 року про відмову в задоволені подання начальника відділу №4 ДУ «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонських областях ОСОБА_7 про приведення судового рішення у відповідність до вимог законодавства України,-

ВСТАНОВИЛА:

Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскаржуваного рішення.

Ухвалою Центрального районного суду м. Дніпра від 12 червня 2025 року, відмовлено у задоволенні подання начальника відділу №4 ДУ «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонських областях ОСОБА_7 про приведення у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 №3886-IX вироку Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 12.10.2018 року відносно ОСОБА_8 , яким він був засуджений за ч.3 ст. 185 КК України

Відмовляючи у задоволенні подання, суд першої інстанції вказав, що іспитовий строк щодо ОСОБА_8 , визначений Іллічівським районним судом м. Маріуполя закінчився 12.04.2020 року, дані про його скасування або засудження ОСОБА_8 з використанням правил ст.71 КК України в матеріалах справи відсутні, строк давності виконання обвинувального вироку згідно вимог ст. 80 КК України також закінчився, а тому підстави для звільнення від відбування покарання, передбачені ч.2 ст. 74 КК України у даному випадку відсутні.

Вимоги, викладені в апеляційній скарзі та узагальнені доводи особи, яка її подала.

З вказаним судовим рішенням не погодився прокурор та оскаржив в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі та доповненнях до неї, прокурор просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу, якою подання про приведення вироку у відповідність до норм чинного законодавства задовольнити та звільнити ОСОБА_8 від покарання призначеного вироком Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 12.10.2018 року.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що оскільки Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 №3886-IX збільшено суму викраденого майна, з якої настає кримінальна відповідальність за кримінальні правопорушення, вказана обставина у даному випадку є підставою для звільнення ОСОБА_8 від покарання, призначеного вироком суду за ч.3 ст. 185 КК України. Сума викраденого засудженим ОСОБА_8 майна за вироком Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 12.10.2018 року становить 1298 грн. 33 коп., що менше неоподаткованого мінімуму доходів громадян у 2018 році, що становив 1762 грн.

Позиції учасників судового розгляду.

Учасники судового провадження, належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду, про поважність причини свого неприбуття не повідомили, з клопотанням про відкладання розгляду справи до суду не звертались.

До початку судового розгляду від представника органу пробації до суду надійшло клопотання про розгляд апеляційної скарги прокурора без її участі.

Керуючись вимогами ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів прийшла до висновку про розгляд апеляційної скарги прокурора за відсутністю учасників.

Висновки суду:

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У відповідності до вимог ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Тобто, обов`язковою умовою прийняття законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення є неухильне дотримання вимог кримінального процесуального законодавства на всіх стадіях судового розгляду.

Апеляційний суд зазначає, що суд першої інстанції не дотримався вказаних вимог закону, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Згідно з п.13 ч.1 статті 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання, зокрема про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. 2 і 3 ст.74 Кримінального кодексу України.

Так, ст. 539 КПК України встановлює порядок розгляду питань, пов`язаних із виконанням вироку, зокрема, ч. 5 зазначеної статті передбачає, що у судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Про час та місце розгляду клопотання (подання) повідомляються орган або установа виконання покарань, що відає виконанням покарання або здійснює контроль за поведінкою засудженого; лікарська комісія, що дала висновок стосовно питань застосування до засудженого примусового лікування або його припинення, у випадку розгляду відповідних питань; спостережна комісія, служба у справах дітей, якщо розглядається погоджене з ними клопотання; цивільний позивач і цивільний відповідач, якщо питання стосується виконання вироку в частині цивільного позову, інші особи у разі необхідності.

Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вказані вище вимоги не були дотримані.

Судом першої інстанції, всупереч вищезазначеним вимогам закону було розглянуто подання про звільнення від покарання ОСОБА_8 за діяння, караність якого усунена законом за його відсутності та відсутності належного його повідомлення про дату,час та місце розгляду провадження.

Так, відповідно до вимог ст. 134 КПК України суд здійснює судовий виклик учасників кримінального провадження, участь яких у судовому провадженні є обов`язковою. Особа викликається до слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою. Особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом не пізніше ніж за три дні до дня, коли вона зобов`язана прибути за викликом. У випадку встановлення цим Кодексом строків здійснення процесуальних дій, які не дозволяють здійснити виклик у зазначений строк, особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом якнайшвидше, але в будь-якому разі з наданням їй необхідного часу для підготовки та прибуття за викликом.

Згідно зі ст. 136 КПК України належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.

В матеріалах кримінального провадження, які надані апеляційному суду, містяться повістки про виклик до суду засудженого ОСОБА_8 , однак відсутнє підтвердження, що вказане повідомлення було отримано останнім.

Враховуючи викладені положення кримінального процесуального кодексу, колегія суддів приходить до переконання, що в матеріалах провадження відсутні докази здійснення належного виклику в судове засідання засудженого, а тому судом необґрунтовано було розглянуто подання органу пробації за відсутності останнього, який належним чином не був повідомлений про судовий розгляд.

Окрім того, начальник відділу №4 ДУ «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонських областях ОСОБА_7 звернулась до суду з поданням про приведення у відповідність до діючого законодавства вироку Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 12.10.2018 року відносно ОСОБА_8 , оскільки відповідно до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 №3886-IX, караність за вчинене засудженим діяння усунена законом.

Колегією суддів встановлено, що вироком Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 12.10.2018 року ОСОБА_8 засуджено за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням на 1 рік 6 місяців, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Відповідно до ст. 165 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку. Після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладенні на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

Однак в матеріалах кримінального провадження, відсутні відомості про відбуття засудженим ОСОБА_8 чи звільнення останнього від призначеного йому покарання, тому висновки суду першої інстанції в цій частині є передчасними.

Більш того, судом першої інстанції не було вирішено питання, щодо заявленого подання та не надану правову оцінку діям засудженого, відповідно до вимог чинного законодавства.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до положень статей 537 та 539 КПК України, питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку мають вирішуватися місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання або судом, який ухвалив вирок .

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 33 КПК України, апеляційні суди не є судами першої інстанції та позбавлені можливості вирішити питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, а відтак з врахуванням змісту положень ч. 6 ст. 9 КПК України та системного аналізу ст. 539 КПК України, розгляд вказаного подання повинен здійснюватись місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.

Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду, суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до п. 3, 4 ч.2 ст. 412 КПК України, судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності обвинуваченого, крім випадків, коли його участь не є обов`язковою, та якщо судове провадження здійснено за відсутності захисника, якщо його участь є обов`язковою.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що ухвалу суду першої інстанції не можна визнати законною та обґрунтованою, тому її слід скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

При новому розгляді суд повинен з дотриманням вимог КПК України, вирішити питання про звільнення від покарання за діяння, караність якого усунена законом, ОСОБА_8 засудженого вироком Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 12.10.2018 року з належним повідомленням учасників кримінального провадження відповідно до вимог ч. 5 ст. 539 КПК України і прийняти законне та обґрунтоване й належним чином умотивоване рішення.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 412, 415, 419, 532 КПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Центрального районного суду м. Дніпра від 12 червня 2025 року про відмову в задоволені подання начальника відділу №4 ДУ «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонських областях ОСОБА_7 про приведення судового рішення у відповідність до вимог законодавства України, скасувати та призначити новий судовий розгляду в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді