Справа № 163/2747/25
Провадження № 1-кс/163/588/25
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2025 року місто Любомль

Слідча суддя Любомльського районного суду Волинської області ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області погоджене з прокурором Любомльського відділу Ковельської окружної прокуратури ОСОБА_3 клопотання слідчої СВ відділення поліції № 1 (м.Любомль) Ковельського районного управління поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 в кримінальному провадженні № 0000518 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та фактично проживаючого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною вищою освітою, водія ФОП « ОСОБА_8 », неодруженого, раніше не судимого,

в с т а н о в и л а :

Клопотання слідча обґрунтовує тим, що під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000518 за ознаками ч.3 ст.332 КК України встановлено, що ОСОБА_5 22.12.2025 року за попередньою змовою із невстановленою досудовим розслідуванням особою умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи значення та суспільно-небезпечний характер власних дій та керуючи ними, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, достовірно знаючи порядок перетину державного кордону України в умовах воєнного стану, вчинив незаконне переправлення ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , через державний кордон України за грошову винагороду в сумі 2000 доларів США, що станом на 22.12.2025, згідно офіційного курсу гривні щодо іноземних валют НБУ, становило 84 496,2 гривень.

Так, 21.12.2025 року за організації та під керівництвом невстановленої досудовим розслідуванням особи, надаючи засоби ОСОБА_9 для подальшого його переміщення на територію Республіки Польща, використовуючи вантажний автомобіль марки «IVEKO», р.н.з. НОМЕР_1 , прибув на попередньо визначене невстановленою досудовим розслідуванням особою місце, що під залізничним мостом неподалік об`їзної автодороги на виїзді із м. Володимир Володимирського району Волинської області, де за допомогою мобільного телефону повідомив про прибуття та очікував подальших вказівок, після чого до вантажного автомобіля під`їхав невстановлений транспортний засіб, під керуванням невстановленою досудовим розслідуванням особою, де знаходився ОСОБА_9 , який пересів у кузов вантажного автомобіля марки «IVEKO», р.н.з. НОМЕР_1 , у якому пізніше перемістився у спеціально обладнану схованку у вигляді ящика під спальним місцем водія, яка розміщена між кабіною водія та кузовом автомобіля. Після цього, ОСОБА_5 вирушив з ним в сторону державного кордону України в с. Старовойтове Ковельського району Волинської області. В подальшому, з метою приховування від прикордонного контролю та подальшого незаконного переправлення через Державний кордон, при в`їзді в зону прикордонного контролю не повідомив військовослужбовців НОМЕР_2 прикордонного загону ДПС України, які здійснювали пропуск через державний кордон, про перебування в кабіні автомобіля ОСОБА_9 . Згодом, 22.12.2025 року близько 01 год. 45 хв., під час поглибленого огляду працівниками Головного оперативно-розшукового відділу НОМЕР_2 прикордонного загону ДПС України вантажного автомобіля марки «IVEKO», р.н.з. НОМЕР_1 , у спеціально обладнаній схованці (тайнику) було виявлено ОСОБА_9 та припинено протиправні дії ОСОБА_5 .

Слідча вважає наявними передбачені п.п.1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України ризики, а саме, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків в цьому кримінальному провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, через що з врахуванням тяжкості покарання, яке загрожує підозрюваному, вважає застосування більш м`якого запобіжного заходу таким, що не забезпечить запобігання цим ризиками.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали. Прокурор зазначив, у випадку, якщо суд прийде до висновку про необхідність призначення застави, просив визначити її розмір у сумі 330 прожиткових мінімумів для працездатних осіб з огляду на тяжкість злочину та суму винагороди за перевезення особи через державний кордон України.

Захисник ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 під час розгляду клопотання вказав, що призначення застави у сумі, що перевищує встановлений законом розмір, порушує презумпцію невинуватості. З приводу зазначених в клопотанні ризиків вказав, що ОСОБА_5 не має намірів переховуватися від слідства та суду, після виявлення кримінального правопорушення у вчиненому зізнався та розповів послідовність усіх подій. Просив обрати підозрюваному запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту, врахувавши його стан здоров`я, а саме: бронхіальну астму, гіпертонічну хворобу І стадії ІІ ступеня, наявність 3-ї групи інвалідності, інвалідність з дитинства, необхідність постійного лікування, те, що останній йде на співпрацю зі слідством, вину визнає, проживає з батьком, який є учасником бойових дій та має 3 групу інвалідності, а матір постійно проживає за кордоном, міцність його соціальних зв`язків та відсутність судимостей. У разі, якщо суд прийде до висновку про необхідність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою просив визначити суму застави з урахуванням того, що підозрюваний за перевезення ОСОБА_9 мав отримати грошову винагороду в сумі 2000 доларів США, а не повну суму у розмірі 25 000 євро, обіцяну за переміщення через державний кордон ОСОБА_9 .

Підозрюваний ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечив та підтримав позицію свого захисника. Обставини, викладені у клопотанні, та свою вину визнав, пояснив, що 22 грудня 2025 року їхав водієм вантажного автомобіля марки «IVEKO», р.н.з. НОМЕР_1 , що належить ФОП « ОСОБА_8 », в Республіку Польща з метою перевезення на територію України автомобіля марки «Хонда Сівік». ОСОБА_10 , який є співмешканцем ОСОБА_8 , шляхом погроз та залякувань примусив його незаконно перемістити через державний кордон України ОСОБА_9 за винагороду в сумі 2000 доларів США, схему переміщення, організацію, пошук людей і контакт з ними, надання засобів злочину, зокрема переобладнаного транспортного засобу, мобільного телефону, по якому ОСОБА_5 надходили усні вказівки, здійснював ОСОБА_10 .

Під час розгляду клопотання встановлено таке.

Кримінальне провадження по зазначеному в клопотанні факту незаконного переправлення осіб через державний кордон України, а саме сприяння їх вчиненню наданням засобів та усуненням перешкод, вчиненими за попередньою змовою групою осіб з корисливих мотивів, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під № 0000518 за ознаками ч.3 ст.332 КК України 22 грудня 2025 року.

В порядку п.2 ч.1 ст.208 КПК України ОСОБА_5 затриманий о 05:40 годині 22 грудня 2025 року.

Порушень процесуального закону при затриманні ОСОБА_5 не встановлено.

Повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, оголошене ОСОБА_5 22 грудня 2025 року.

Обґрунтованість підозри підтверджена зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: повідомленням про виявлення ознак кримінального правопорушення від 22.12.2025; протоколом огляду місця події від 22.12.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 22.12.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 22.12.2025; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчинення злочину, ОСОБА_5 від 22.12.2025; повідомленням про підозру ОСОБА_5 від 22.12.2025; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 22.12.2025; протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_9 від 22.12.2025.

З огляду на рішення Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі» проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, де зазначено, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення, перелічені вище докази дають достатні підстави підозрювати ОСОБА_5 у причетності до вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним переправленням осіб через державний кордон України, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, ч.1 ст.177 КПК України, в судовому засіданні підтверджено з таких підстав.

Можливість ОСОБА_5 переховуватись від органів досудового розслідування та суду доводиться тим, що інкримінований злочин передбачає максимальне покарання у виді позбавлення волі строком до дев`яти років і тяжкість такого покарання може спонукати підозрюваного до втечі з місця проживання, зокрема останній може переховуватися від органу досудового розслідування, шляхом перебування в інших населених пунктах, районах та областях, що дозволяє географічне місце розташування району проживання, район якого межує з Львівською областю, яка у свою чергу також межує з Республікою Польща. Крім цього, ОСОБА_5 є жителем району, на території якого розташований міжнародний автомобільний пункт пропуску «Устилуг-Зосин», і, з врахуванням того, що він має паспорт для виїзду за кордон НОМЕР_3 та внесений у систему "Шлях", крім того не має міцних соціальних зв`язків, оскільки не одружений та дітей не має, вбачається ризик втечі підозрюваного шляхом залишення меж території України.

Можливість ОСОБА_5 незаконно впливати на свідків з метою дачі показань ними на свою користь, шляхом підбурювання, вмовляння чи залякування, відмови від дачі показань взагалі доводиться тим, що ОСОБА_5 відомі їх ідентифікаційні дані та місця їх проживання.

Твердження слідчої в клопотанні, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином є необґрунтованим і достатніми доказами не підтверджується.

Слідча суддя враховує доводи сторони захисту, однак вважає, що наразі вони не можуть слугувати підставою для застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу.

За таких обставин та з огляду на повідомлену підозру і тяжкість покарання, яке може понести ОСОБА_5 , з урахуванням того, що слідчі дії ще не проведені, а досудове слідство лише розпочате і триває, вважаю наявними підстави застосувати щодо підозрюваного запропонований слідчою запобіжний захід, оскільки на цій стадії досудового розслідування інший, більш м`який запобіжний захід, не зможе запобігти встановленим під час розгляду клопотання ризикам.

Таким чином, клопотання підлягає задоволенню.

Водночас, згідно із ч.3 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Пунктом 2 ч.5 ст.182 КПК України передбачено, що розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Таким чином, враховуючи обставини розслідуваного злочину, який інкримінується підозрюваному, вчинення злочину з корисливих мотивів, індивідуальні особливості підозрюваного, слідча суддя вважає, що розмір застави слід визначити у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Такий розмір зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного, запобігти ризикам кримінального провадження, є співмірним з вчиненим злочином та буде достатнім стримуючим фактором для запобігання існуючим ризикам кримінального провадження.

Керуючись ст.ст.183, 195, 196, 372 КПК України, слідча суддя

п о с т а н о в и л а :

Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 19 лютого 2026 року включно.

Строк тримання під вартою рахувати з 05 години 40 хвилин 22 грудня 2025 року.

На підставі ч.5 ст.182, ч.3 ст.183 КПК України визначити ОСОБА_5 заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному цією ухвалою, на депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в Волинській області № UA0002504 в ДКСУ міста Київ (МФО 820172, ), та надати суду документ, що підтверджує таке внесення.

В разі внесення застави, відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:

- з`являтись на виклик слідчого, прокурора або суду у попередньо визначений час, а в разі неможливості з`явитись через поважні причини завчасно повідомити про це;

- не відлучатись без дозволу слідчого, прокурора чи суду із населеного пункту, в якому він буде проживати відповідно до визначених прокурором або слідчим умов;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон;

- утримуватися від спілкування з іншим підозрюваним та свідками в цьому кримінальному провадженні.

В разі внесення застави термін дії цих обов`язків визначити до 19 лютого 2026 року включно.

У випадку внесення застави та після проведення відповідної перевірки уповноважена службова особа установи попереднього ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення підозрюваного з-під варти, про що повідомити слідчого, прокурора, слідчого суддю Любомльського районного суду Волинської області.

В такому випадку з моменту звільнення підозрюваного з-під варти він вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави, і зобов`язаний виконувати покладені на нього цією ухвалою в порядку ч.5 ст.194 КПК України обов`язки.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити підозрюваному і прокурору негайно після проведення судового засідання.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним ОСОБА_5 з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали проголошено о 16:30 годині 24 грудня 2025 року.

Слідча суддя ОСОБА_1