Справа № 589/1770/24
Провадження № 1-кп/589/58/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2025 року м. Шостка

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі колегії суддів:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглядаючи у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.28, ч. 2 ст. 111 КК України, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.28, ч. 2 ст. 111 КК України, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.28, ч. 2 ст. 111 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб, яке обгрунтовується відсутністю стійких соціальних зв`язків, наявністю ризиків вчинення ними нових злочинів, переховування від суду та з метою забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Обвинувачені по суті клопотання свою позицію не висловили.

Захисники обвинувачених проти задоволення клопотань заперечили, просили застосувати більш м`які види запобіжних заходів.

Суд, вислухавши клопотання та думки учасників судового засідання, вивчивши матеріали кримінального провадження, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

На даний час кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.28, ч. 2 ст. 111 КК України, перебуває на стадії судового розгляду, а обвинувачені перебувають під вартою в державній установі «Сумський слідчий ізолятор».

Стаття 197 КПК України передбачає, що строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, в тому числі: вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, а також те, що відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При цьому, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм у випадку застосування більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами загального аналізу обставин злочину та особистості обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Разом з тим, наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Так, суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторно вчинення злочинів, а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

З обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.28, ч. 2 ст. 111 КК України, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.28, ч. 2 ст. 111 КК України, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст.28, ч. 2 ст. 111 КК України (державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України шляхом надання іноземній державі та її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчиненому в умовах воєнного стану, вчинена за попередньою змовою групою осіб).

Окрім ступеня тяжкості злочину, в якому обвинувачуються ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.28, ч. 2 ст. 111 КК України, суд враховує, покарання, яке загрожує обвинуваченим у разі визнання їх винними, наявність ризиків, а саме: можливість обвинувачених переховуватися від суду (в т.ч., на території російської федерації), вчинення іншого кримінального правопорушення, через наявність зв`язків з представниками спецслужб рф. Таким чином, ризик вчинення обвинуваченими нових злочинів проти основ національної безпеки України є достатньо високим.

Колегія суддів приймає до уваги надані відомості щодо наявності у обвинувачених визначеного місця проживання, проте військовий стан запроваджено на всій території України, що ускладнює контроль за виконанням іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, та обов`язків, що покладаються на обвинувачених судом згідно з ч. 5 ст.194 КПК України та підвищує ризик переховування від суду.

За сукупності таких обставин, приймаючи до уваги запровадження в Україні воєнного стану, колегія суддів вважає за необхідне продовжити дію раніше обраного щодо обвинувачених запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченими ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України та їх належну процесуальну поведінку. Більш м`який запобіжний захід, крім тримання під вартою, на час розгляду клопотання буде недостатнім для запобігання спробам обвинувачених переховуватись суду, або уникнути кримінальної відповідальності шляхом виїзду за межі території України.

Керуючись ст. 177, 178 183, 194, 197, 199, 314 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 до 24 години 19 липня 2025 року

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою - в той же строк з дня отримання її копії.

Судді: ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3