Справа № 303/6198/25
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

13.10.2025 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження у кримінальному провадженні №11-сс/4806/599/25, за апеляційною скаргою прокурора Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.08.2025 року, щодо ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.08.2025 року, задоволено клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного за ч. 3 ст. 332 КК України ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, а саме до 12 жовтня 2025 року включно, з визначенням застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 грн.

У разі внесення застави на ОСОБА_6 покладено наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора та/або суду за першим викликом, не відлучатись із населеного пункту в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду, утримуватися від спілкування зі свідками по справі, повідомляти слідчого, прокурора та/або суд про зміну свого місця проживання, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначено до 12 жовтня 2025 року (включно).

З матеріалів судового провадження слідує, що слідчий СВ Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 звернувся з клопотанням погодженим прокурором Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 1000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відносно ОСОБА_6 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 30.07.2025 та місці, у ОСОБА_6 , за попередньою змовою із невстановленими органом досудового розслідування особами, виник злочинний умисел, спрямований на організацію незаконного переправлення осіб призовного віку від 18 до 60 років, яким обмежено виїзд за кордон, всупереч обмеженням, встановленим Законом України «Про правовий режим воєнного стану» з корисливих мотивів.

Надалі ОСОБА_6 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність, діючи за попередньою змовою з невстановленими особами, які на виконання заздалегідь розробленого плану, підшукали осіб, які мали намір незаконно перетнути державний кордон України з метою виїзду до країн Європейського Союзу, а саме: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та один невстановлений громадянин, яким на період дії правового режиму воєнного стану в Україні, обмежено виїзд за межі території України, які погодилися та сплатили грошові кошти за їх незаконне переправлення через державний кордон в сумі від 7 500 до 13 000 доларів США.

З метою організації незаконного переправлення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та невідомого громадянина, через державний кордон України, в точно не встановлений досудовим розслідуванням час, невстановлені органом досудового розслідування особи, які діяли за попередньою змовою з ОСОБА_6 , на виконання заздалегідь розробленого плану, в ході телефонних розмов з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 пообіцяли організувати їх незаконне переправлення через державний кордон України поза пунктами пропуску із країнами Європейського Союзу.

Керуючись корисливим мотивом, ОСОБА_6 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер свої дій, їх караність, діючи за попередньою змовою з невстановленими органом досудового розслідування особами, на виконання заздалегідь розробленого плану, організував незаконне переправлення ОСОБА_10 та ОСОБА_11 через державний кордон України, керував такими діями, сприяв їх вчиненню порадами та вказівками, за що висунув умову надання грошових коштів, ОСОБА_10 у розмірі 13000 доларів США, а ОСОБА_11 у розмірі 12000 доларів США у якості винагороди за організацію незаконного переправлення.

На виконання заздалегідь розробленого злочинного плану щодо незаконного переправлення ОСОБА_10 та ОСОБА_11 через державний кордон України за вказівкою ОСОБА_6 , останні приїхали потягами до н. п. Карпати Мукачівського району, а саме 04.08.2025 близько о 12 год. 20 хв. приїхав ОСОБА_11 та 07.08.2025 близько о 07 год. 44 хв. приїхав ОСОБА_10 , яких надалі, за попередньою змовою з ОСОБА_6 , зустріли невстановлені досудовим розслідуванням особи на автомобілях «Volkswagen Passat» та «Volkswagen Caddy» та у вказані вище дні відвезли їх по готелям м. Мукачево.

Так, невстановлені досудовим розслідуванням особи на автомобілях «Volkswagen Passat» та «Volkswagen Caddy», за попередньою змовою із ОСОБА_6 , за його вказівкою, 04.08.2025 відвезли ОСОБА_11 до готелю «Ніколет» за адресою: АДРЕСА_1 , де забезпечили його місце проживання на певний час до подальших вказівок. Цього ж дня, близько о 18 год. 00 хв. до номеру, де проживав ОСОБА_11 , завітав ОСОБА_6 де після роз`яснення детального інструктажу останньому стосовно як саме буде відбуватися незаконний перетин державного кордону: а саме куди йти, що робити, поводитися тихо, непримітно, виключити мобільні телефони, спостерігати та прислухатись чи не літають поблизу безпілотні літальні апарати, якими можуть керувати прикордонники, переховуватись у лісистій місцевості, а також висловив, бажання отримати за цю протиправну діяльність 10300 Євро, які ОСОБА_11 віддав йому відразу у готівковій формі у номері готелю.

Також, невстановлені досудовим розслідуванням особи на автомобілях «Volkswagen Passat» та «Volkswagen Caddy», за попередньою змовою із ОСОБА_6 , за його вказівкою, 07.08.2025 відвезли ОСОБА_10 до готелю «Зірка» за адресою: м. Мукачево, вул. Кирила і Мефодія. 10-12, де забезпечили його місце проживання на певний час до подальших вказівок.

Надалі, невстановлена досудовим розслідуванням особа, за попередньою змовою з ОСОБА_6 , та іншими невстановленими особами, 05.08.2025, попередньо зв`язавшись по мобільному телефону з ОСОБА_11 пояснив, що переселить його на іншу адресу і цього ж дня, прибувши на автомобілі «Volkswagen Caddy» до ОСОБА_11 в готель «Ніколет», відвіз його до орендованої квартири АДРЕСА_2 , та наказав очікувати подальших вказівок. В подальшому, 07.08.2025 невстановлена досудовим розслідуванням особа, за попередньою змовою з ОСОБА_6 , та іншими невстановленими особами повідомила ОСОБА_11 , що потрібно знову здійснити переселення. Прибувши на автомобілі «Volkswagen Caddy» до ОСОБА_11 , відвіз його до готелю «Зірка» за адресою: м. Мукачево, вул. Кирила і Мефодія. 10-12, де останній знаходився разом із ОСОБА_10 .

В подальшому, ОСОБА_6 за попередньою змовою з невстановленими досудовим розслідуванням особами, 08.08.2025 близько о 13 год. 30 хв. повідомив ОСОБА_10 та ОСОБА_11 виходити з готелю «Зірка» на вулицю, де він їх буде очікувати на автомобілі марки «BMW X5». Вийшовши за вказівкою ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 здійснили посадку в автомобіль та вирушили до об`їзної частини м. Мукачева, а саме неподалік АЗС «БРСМ», де за вказівкою ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 пересіли до іншого автомобіля марки «Audi», під керуванням невстановленої досудовим розслідуванням особи, яка діяла за попередньою змовою з ОСОБА_6 , за вказівкою якого вони вирушили в напрямку м. Виноградів, де біля супермаркету «Барва», у допомогу водієві автомобіля марки «Audi» під`їхала інша невстановлена досудовим розслідуванням особа на автомобілі марки «BMW 520D», який здійснював супровід водія на автомобілі «Audi», стежив за наявністю правоохоронних органів, слідкував за обстановкою, тобто здійснював спокійний проїзд для водія на автомобілі марки «Audi». Надалі, цього ж дня, близько о 18 год. 10 хв. ОСОБА_10 , та ОСОБА_11 здійснили успішну висадку в н. п. Нове Село, Берегівського району, де невстановлені досудовим розслідуванням особи, за попередньою змовою з ОСОБА_6 , наказали ОСОБА_10 та ОСОБА_11 перебувати у закинутій будівлі в вказаному вище населеному пункті та очікувати подальших вказівок.

Цього ж дня 08.08.2025 близько о 22 год. 05 хв. невстановлені досудовим розслідуванням особи, за попередньою змовою з ОСОБА_6 прибули до ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на автомобілі марки «BMW 520D», які відвезли останніх до сусіднього будинку, де вже знаходились та очікували незаконне переправлення через державний кордон ще троє громадян України призовного віку ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та інший невстановлений громадянин.

В подальшому, 09.08.2025, близько о 04:00 год. невстановлені досудовим розслідуванням особи, за попередньою змовою з ОСОБА_6 прибули на автомобілі марки «ВАЗ», з метою переправлення ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , та одного невідомого громадянина, де водій марки «ВАЗ» усвідомлюючи, що є ризик того, що його можуть виявити правоохоронні органи, надав вказівку невідомому громадянину, що мав намір перетнути незаконно кордон України, сісти за кермо цього автомобіля «ВАЗ» та відвезти ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 разом із невстановленою особою, що діяла за попередньою змовою з ОСОБА_6 , в якості провідника через кордон до селища Вилок Берегівського району, а сам в свою чергу покинув останніх в невідомому напрямку. Близько 04 год. 10 хв. останні прибули до невідомого провулку селища Вилок Берегівського району, де невстановлена особа, що діяла за попередньою змовою з ОСОБА_6 та іншими невстановленими особами, в якості провідника дав вказівку ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та невідомому громадянину, покидати автомобіль марки «ВАЗ», одягати рятувальні жилети та негайно у пришвидшеному темпі рухатись пішки під його супроводом в напрямку державного кордону, після чого невстановлена особа, що діяла за попередньою змовою з ОСОБА_6 та іншими невстановленими особами, підняв руками колючий дріт загороджувального паркану та наказав всім лізти під ним та рукатись вперед за межі державного кордону України, що вдалося здійснити одному невідомому громадянинові.

В цей час всі інші, під час протиправних діянь були виявлені та затримані працівниками прикордонного загону України при спробі незаконного перетину державного кордону України.

Вказані дії ОСОБА_6 кваліфіковано як кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 332 КК України організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями, сприяння їх вчиненню порадами та вказівками, вчинене за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

На підставі здобутих доказів було повідомлено про підозру ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянина України, уродженця м. Дніпро, зареєстрованого в АДРЕСА_3 , фактично проживаючого в АДРЕСА_4 , не судимого.

Наразі підозрюваний ОСОБА_6 відмовляється давати які-небудь пояснення щодо обставин злочину.

Наявність обґрунтованої підозри, повідомленої стороною обвинувачення ОСОБА_6 підтверджується наступними зібраними матеріалами досудового розслідування, а саме: повідомленням про виявлення кримінального правопорушення; протоколами допитів свідків, протоколом огляду місця події, протоколами впізнання осіб за фотознімками та іншими зібраними доказами у їх сукупності.

Злочин передбачений ч. 3 ст. 332 КК України є умисним тяжким злочином, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

У кримінальному провадженні на даний час ще не встановлені та не допитані інші особи щодо обставин, що мають доказове значення у даному провадженні, а також вирішується питання щодо призначення та проведення необхідних судових експертиз, тому сторона обвинувачення не виключає можливості, що ОСОБА_6 безпосередньо чи за посередництва інших осіб, з метою уникнення кримінальної відповідальності, буде незаконно впливати на вказаних осіб та інших учасників кримінального провадження, а також вчинить спробу знищити, спотворити речі, що можуть мати доказове значення і якими на даний час не володіє сторона обвинувачення.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Зважаючи на те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення з корисливих мотивів, може продовжити свою злочинну діяльність.

У органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що будь-який інший запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі, не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_6 .

Отже, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_6 запобігання продовженню злочинної діяльності та можливого ухилення від досудового слідства, впливу на свідків, виникла необхідність в обранні відносно останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України - слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України - розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно ч. 5 ст. 182 КПК України - Розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Крім цього, згідно ч. 5 ст. 182 КПК України - у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Слідчий вважає, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, тому просить обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, із визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 1000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Ухвалою слідчого судді констатовано, що обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами: повідомленням про виявлення кримінального правопорушення; протоколами допитів свідків; протоколом огляду місця події; протоколами впізнання осіб за фотознімками та іншими зібраними доказами у їх сукупності. Слідчий суддя, оцінюючи вищенаведені докази у своїй сукупності, з огляду на обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, щодо вчинення тяжкого злочину, тяжкості покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим, враховуючи дані про його особу, який раніше не судимий, органом досудового розслідування вже зібрані більшість доказів, допитані основні свідки, проведено впізнання та інші слідчі дії, прийшов до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у своєму клопотанні та які підтримані прокурором, дають підстави для висновку, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а відтак наявні ризики, які зазначені у клопотанні та підтверджені у судовому засіданні, у зв`язку із чим підозрюваному ОСОБА_6 слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Разом з цим, слідчий суддя враховуючи обставини кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_6 вважав за необхідне визначити максимальний розмір застави в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму, а саме 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, яка буде достатньою для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, прокурор ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, у якій вказує на незаконність рішення. В обґрунтування доводів, прокурор зазначає про наявність обґрунтованої підозри, яка підтверджується зібраними матеріалами досудового розслідування. Також вказує на наявність передбачених ст. 177 КПК ризиків, зокрема: переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому ОСОБА_6 підозрюється. На думку прокурора, єдиним запобіжним заходом, який здатен забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та унеможливить реалізацію викладених вищих ризиків є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Слідчий суддя, приймаючи рішення про застосування застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб не врахував, що особи яких в тому числі безпосередньо ОСОБА_6 намагались незаконно переправити через державний кордон України, сплатили учасникам суттєві суми грошових коштів, які значно перевищують визначену підозрюваному заставу, що підтверджує факт розпорядження останнім значними розмірами грошових коштів, а тому враховуючи наявні ризики, до підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 1000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. За цих обставин, прокурор просить скасувати ухвалу і постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, з визначенням застави у розмірі 1000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Апеляційна скарга розглядається у відсутності учасників судового провадження, неявка яких, з огляду на положення ч. 4 ст. 422-1 КПК України, не перешкоджає її розгляду. З матеріалів судового провадження слідує, що: сторони належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги. Прокурор ОСОБА_13 подала заяву, у якій просила розглянути справу за її відсутності. Крім того, прокурор повідомила, що 10.10.2025 року обвинувальний акт скеровано до суду першої інстанції для розгляду по суті. Підозрюваний ОСОБА_6 також подав заяву про розгляд провадження за його відсутності. В задоволенні апеляційної скарги прокурора просив відмовити.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, про основні доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має.

Твердження апеляційної скарги про незаконність судового рішення колегія суддів відхиляє з таких підстав.

Відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_6 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає приписам ст. ст. 177, 183, 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.

При цьому, колегія суддів бере до уваги те, що у провадженні СВ Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області знаходиться кримінальне провадження за №0000902, відомості про кримінальне правопорушення в якому внесені 12.08.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, процесуальне керівництво у якому здійснюється прокурорами Мукачівської окружної прокуратури.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання слідує, що клопотання розглядалось за участі як підозрюваного ОСОБА_6 , так і його захисників адвоката ОСОБА_14 та адвоката ОСОБА_15 , а також прокурора ОСОБА_5 , що свідчить про дотримання слідчим суддею передбачених ст. 193 КПК України вимог, у тому числі, дотримання права особи на захист.

Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, яка підтверджується наступними доказами: повідомленням про виявлення кримінального правопорушення; протоколами допитів свідків; протоколом огляду місця події; протоколами впізнання осіб за фотознімками та іншими зібраними доказами у їх сукупності. Погоджуючись з указаним висновком, суд апеляційної інстанції також враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При цьому, колегія суддів приходить до висновку про те, що додані до клопотання матеріали (докази) підтверджують на даному етапі досудового розслідування обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний має відношення до вчиненого кримінального правопорушення.

Колегія суддів бере до уваги і те, що на цій стадії процесу, як слідчий суддя, так і суд апеляційної інстанції, не вправі давати доказам оцінку з точки зору достовірності, достатності та взаємозв`язку, в інший спосіб перевіряти доведеність вини та кваліфікації дій підозрюваного, розглядати та вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження щодо обвинуваченого по суті.

Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

Таким, що ґрунтується на доданих до клопотання матеріалах, колегія суддів вважає і висновок слідчого судді про обґрунтованість наявності ризиків, які зазначені у клопотанні слідчого.

Оцінюючи вказані ризики, апеляційний суд також бере до уваги, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 332 КК України відноситься до тяжких злочинів, а також дані про особу ОСОБА_6 , який є раніше не судимий.

Із зазначених обставин, відповідно до ухвали слідчого судді та журналу судового засідання, слідує, що слідчий і прокурор під час розгляду клопотання посилалися на вищезазначені обставини, яким слідчим суддею була надана належна оцінка.

Вказані обставини також свідчать і про те, що для забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_6 щодо нього слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Приймаючи рішення про обрання запобіжного заходу, колегія суддів враховує і те, що навіть якщо підозрюваний і не має на меті переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому він підозрюється, однак, обставини, за яких ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, його тяжкість та інші наведені вище обставини, у тому числі й дані про особу підозрюваного, дають обґрунтовані підстави вважати, що такі ризики мають місце, і їх запобіганню буде достатнім лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення береться до уваги і те, що стороною захисту не вказується на наявність у ОСОБА_6 таких захворювань, які перешкоджають його триманню під вартою; що підозрюваний із урахуванням захворювань не може триматися під вартою; що тримання ОСОБА_6 під вартою може негативно відобразитись на стані його здоров`я. Будь-яких доказів, зокрема висновків лікарів тощо, у підтвердження таких фактів сторонами захисту не надано.

Крім того, постановляючи ухвалу про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, врахував і положення ст. ст. 182 КПК України, та визначив розмір застави, який, у разі внесення, буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не буде завідомо непомірним для підозрюваного, оскільки такі відомості в матеріалах судового провадження відсутні.

Прийнявши обґрунтоване рішення про необхідність застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя обґрунтовано взяв до уваги обставини кримінального правопорушення, - і прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність визначення підозрюваному застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, який становить 242240 гривень, із чим погоджується й апеляційний суд.

На переконання апеляційного суду саме такий розмір застави буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та запобігання встановленим ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, і не є завідомо непомірним для підозрюваного ОСОБА_6 , так як таких даних під час апеляційного розгляду судового провадження не встановлено.

Твердження апеляційної скарги прокурора про те, що до підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави у виді 1000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду, а відтак і жодним чином не впливають на висновки слідчого судді щодо визначеного розміру застави й не дають підстав вважати, що застава у розмірі - 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, буде недостатньою для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 у цьому кримінальному провадженні. При цьому колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що прокурор, у підтвердження доводів щодо визначення розміру застави не приєднав будь-які докази у підтвердження матеріального чи фінансового стану підозрюваного.

Разом із цим, слідчим суддею встановлено строк дії запобіжного заходу відповідно до вимог ч. 1 ст. 197 КПК України, а також обґрунтовано, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, покладено на підозрюваного ОСОБА_6 процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, зокрема: прибувати до слідчого, прокурора та/або суду за першим викликом, не відлучатись із населеного пункту в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду, утримуватися від спілкування зі свідками по справі, повідомляти слідчого, прокурора та/або суд про зміну свого місця проживання, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Інші обставини, які б давали підстави для скасування судового рішення апеляційним судом не встановлено.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

За цих обставин, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги немає, а ухвалу слідчого судді, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, як законну та обґрунтовану, необхідно залишити без зміни.

Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів, які б могли істотно вплинути на висновки суду першої інстанції чи спростувати їх, і на такі не вказується як в апеляційній скарзі, так і не посилалася сторона захисту під час її розгляду; що строк дії оскаржуваної ухвали сплив і така втратила чинність у часі.

Керуючись ст. ст. 176-183, 194, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_5 відхилити.

Ухвалу слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.08.2025 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: