У Х В А Л А

30 грудня 2025 року Личаківський районний суд м. Львова

Слідчий суддя - ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

представника скаржника - ОСОБА_3

в м. Львові,

у відкритому судовому засіданні,

розглянувши скаргу представника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 на постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, про відмову в визнанні потерпілим,

в с т а н о в и в :

скаржник звернувся до слідчого судді із скаргою на постанову старшого слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_5 від 15 грудня 2025 року про відмову в визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000273 від 10.03.2020.

Скаргу мотивує тим, що в даному кримінальному провадженні вважає себе потерпілим так як внаслідок вчинення кримінального правопорушення йому спричинено матеріальну та моральну шкоду. Вважає постанову слідчого незаконною, необґрунтованою та такою, що суперечить вимогам ст. 55 КПК України.

Представник скаржника в судовому засіданні скаргу підтримав, надав аналогічні пояснення.

Суб`єкт оскарження в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомленим про час і місце його проведення, про причини неявки не повідомив. У відповідності до ч.3 ст.306 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу у відсутності слідчого.

Дослідивши матеріали скарги, заслухавши пояснення представника скаржника, приходжу до наступного висновку.

З матеріалів скарги вбачається, що постановою старшого слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_5 від 15 грудня 2025 року у кримінальному провадженні № 0000273 від 10.03.2020 відмовлено ОСОБА_4 у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000774 від 30 липня 2019 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Процесуальними умовами появи потерпілого як учасника кримінального провадження є необхідність подання заяви про вчинення щодо нього кримінального правопорушення або подання заяви про залучення до провадження як потерпілого.

У частині 2 статті 55 КПК України визначається момент виникнення в особи статусу потерпілого як учасника кримінального провадження: права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Частина 5 ст. 55 КПК України передбачає, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

При цьому відповідні підстави згідно із зазначеною нормою мають бути належним чином мотивовані.

Таким чином, слідчий виносячи оскаржувану постанову повинен був надати аналіз та вказати мотиви прийняття оскаржуваної постанови виходячи з дослідження всіх наявних в матеріалах кримінального провадження даних щодо можливого спричинення ОСОБА_4 матеріальної та моральної шкоди.

Як вбачається із матеріалів скарги, зокрема, повідомлення про вчинення злочину, заявником зазначається про те, щорезультаті протиправних дій службових осіб Львівської митниці ДФС експертом був винесений неправдивий висновок, а ОСОБА_4 рішенням Галицького районного суду м. Львова у справі № 461/4297/19, визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 483 ч. 1 Митного кодексу України та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 216 523,80 гривень. Також судом вирішено конфіскувати у дохід держави табак для кальяну без марок акцизного податку України з маркуванням, вилучений згідно протоколу №0808/20900/2019 від 14.02.2019, та автомобіль марки автомобіль марки «Mercedes-Benz Sprinter 315 CDI». Крім того, стягнуто з ОСОБА_4 витрати за зберігання на складі митниці товарів, що були предметом порушення митних правил, витрати за проведення по справі експертизи, а також судовий збір. Тому вважає, що протиправні дії службових осіб Львівської митниці ДФС спричинили тяжкі наслідки для ОСОБА_4 , а саме матеріальні збитки.

Разом з тим, вказані обставини слідчим жодним чином не дослідженні та оцінку таким не надано.

Слідчий суддя погоджується з доводами скаржника, що відмова в визнанні потерпілим слідчим належним чином не мотивована, за наявності таких обставин кримінального провадження слідчим належної оцінки доводам заявника не надано.

Також, із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що така є аналогічна за своїм змістом попереднім винесеним постановам, а відтак слідчим належним чином не враховані висновки слідчого судді, якою було скасовано попередню постанову, недоліки слідства не усунуто.

Відповідно до ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи наведене, слідчий суддя приходить до переконання, що постанову слідчого слід скасувати.

Керуючись вимогами статтей 7, 303, 306, 307, 372 Кримінального процесуального кодексу України, -

постановив:

скаргу задоволити.

Скасувати постанову старшого слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_5 від 15 грудня 2025 року у кримінальному провадженні № 0000273 від 10.03.2020 про відмову в визнанні ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000273 від 10.03.2020 та зобов`язати слідчого повторно розглянути заяву ОСОБА_4 , яка була подана адвокатом ОСОБА_3 , про залучення ОСОБА_4 до кримінального провадження в процесуальному статусі потерпілого.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_6