Провадження №1-кс/369/115/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.01.2026 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

скаржника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого ВП № 1 Фастівського РУП ГУ НП в Київській області, постанову слідчого СВ ВП № 1 Фастівського РУП ГУ НП у Київській області від 14.11.2025 року про відмови у задоволенні клопотання та зобов`язати вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області зі скаргою, згідно якої просить визнати бездіяльність слідчого ВП № 1 Фастівського РУП ГУ НП в Київській області, яка полягає у тривалому ненадані копії процесуального рішення потерпілому, невиконання вказівок ухвали слідчого судді від 07.11.2025 року, скасувати постанову слідчого СВ ВП № 1 Фастівського РУП ГУНП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 14.11.2025 року про відмову у задоволенні клопотання від 13.11.2025 року та зобов`язати слідчого вчинити наступні процесуальні дії: вирішити питання про доручення до матеріалів провадження одягу потерпілого як речового доказу та забезпечення проведення судово-біологічної експертизи; призначенні судової психологічної експертизи; провести належну перевірку наявності камер відеоспостереження на місці події шляхом проведення огляду місцевості, опитування власників прилеглих будівель, та направлення відповідних запитів.

В обґрунтування скарги зазначає, що у провадженні СВ ВП №1 Фастівського РУП ГУНП в Київській області перебуває кримінальне провадження №0002087 від 16.07.2023 року (об`єднано з кримінальним провадженням №0000448 від 12.09.2023 року) за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122, ч.1 ст.382 КК України. Він є потерпілим. 07.11.2025 року слідчим суддею Києво-Святошинського районного суду Київської області постановлено ухвалу, якою скасовано попередню відмову у задоволенні копотання ОСОБА_3 та зобов`язано повторно розглянути клопотання щодо визнання речових доказів, призначення експертиз та витребування доказів. 14.11.2025 року слідчим було винесено постанову, якою повторно відмовлено у задоволенні клопотання про виконання ухвали слідчого судді. Вважає вказану постанову незаконною, необґрунтованою з тих підстав, що слідчий мотивує відмову у визнанні речових доказів та призначенні судово-біологічної експертизи речей потерпілого (футболки та штанів з слядами крові) тим, що йому як «новому слідчому» не передавалися вказані речі, що є хибним. Оскільки під час слідчого експерименту було вилучено вказані речі, що зафіксовано в протоколі від 13.06.2024 року. Обов`язок щодо зберігання речових доказів відповідно до ст.100 КПК України покладається на органи досудового розслідування і втрата або неналежне передання речових доказів не позбавляє орган обов`язку провести вказану експертизу. Твердження слідчого ОСОБА_4 про неможливість проведення судової психологічної експертизи для визначення розміру моральної шкоди є проявом правового нігілізму. Ігноруючи п.6 ч.2 ст.242 КПК України слідчий умисно ухилився від виконання ухвали слідчого судді щодо призначення вказаної експертизи. Крім того, відмовляючи в перевірці наявності камер відеоспостереження формально зазначив підставу як відсутність робочих камер без здійснення певних процесуальних слідчих дій щодо допиту певних суб`єктів господарювання в м ежах місця події на предмет наявності камер та направлення відповідних запитів щодо вказаних обставин. Вказані обставини свідчать про те, що постанова слідчого є необґрунтованою, невмотивованою, а формальною відпискою.

ОСОБА_3 в судовому засіданні в режимі відео конференції свою скаргу підтримав на просив її задовольнити у повному обсязі.

Інші учасники процесу були належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання, до суду не з`явились. Слідчий надав заяву, в якій просив розглянути праву без його участі.

Слідчий суддя, заслухавши скаржника, дослідивши скаргу, додані до неї докази та матеріали кримінального провадження, приходить до наступного.

Судом встановлено, що у провадженні СВ ВП №1 Фастівського РУП ГУНП в Київській області перебуває кримінальне провадження №0002087 від 16.07.2023 року (об`єднано з кримінальним провадженням №0000448 від 12.09.2023 року) за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122, ч.1 ст.382 КК України. ОСОБА_3 є потерпілим.

13.11.2025 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого у даному кримінальному провадженні з клопотанням про невідкладне виконання ухвали слідчого судді від 07.11.2025 року щодо повторного розгляду клопотання від 10.09.2025 року по визнання речей вилучені під час слідчого експерименту речовими доказами, призначити судово біологічну експертизу вказаних речей; призначити судову психологічну експертизу для встановлення моральної шкоди потерпілому та проведення слідчих (розшукових), спрямованих на встановлення та витребування відеозаписів з камер відеоспостереження на місці події.

14.11.2025 року слідчим СВ ВП №1 Фастівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 винесено постанову про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 13.11.2025 року, в якому просив виконати ухвалу слідчого судді від 07.11.2025 року щодо розгляду його клопотання від 07.11.2025 року відповідно до якого визнати речі вилучені під час слідчого експерименту речовими доказами, проведення судово біологічної експертизи вказаних речей; призначити судову психологічну експертизу для встановлення моральної шкоди потерпілому та проведення слідчих (розшукових), спрямованих на встановлення та витребування відеозаписів з камер відеоспостереження на місці події. Згідно вказаної постанови від 14.11.2025 року слідчий обґрунтовує відмову у задоволенні вказаного клопотання вказуючи наступне. Щодо визнання речей потерпілого речовими доказами та проведення судово-біологічної експертизи мотивує відмову відсутністю постанови про визнання вказаних речей речовими доказами та після отримання від попереднього слідчого матеріалів кримінального провадження відсутністю самих речей потерпілого. Стосовно призначення судової психологічної експертизи слідчий вказує на те, що розмір моральної шкоди є категорією, яка в кримінальному провадженні не визначається експертним шляхом. Відповідно до ст.128 КПК України та ст..23 ЦК України, компенсація моральної шкоди вирішується в рамках цивільного позову. Також відмова в проведенні слідчих дій щодо встановлення та витребування відеозаписів камер відеоспостереження мотивована тим, що вході проведення досудового розслідування та оперативного супроводу було встановлено, що справних камер на місці події в період події кримінального правопорушення не було.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до п. 18 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 1 ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.220 КПК України про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Відповідності до ч.3 ст.93 КПК України ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає, зокрема, у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Згідно з ч.2 ст.307 КПК України слідчий суддя за результатами розгляду скарги на рішення, дії та бездіяльність під час досудового розслідування може скасувати рішення слідчого чи прокурора, зобов`язати припинити дію, зобов`язати вчинити певну дію, відмовити у задоволенні скарги.

Розглядаючи скаргу ОСОБА_3 щодо скасування постанови слідчого СВ ВП № 1 Фастівського РУП ГУНП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 14.11.2025 року про відмову у задоволенні клопотання про визнання речових доказів та призначенні судово-біологічної (імунологічної) експертизи; призначенні судової психологічної експертизи; витребуванні відеозаписів та зобов`язати слідчого повторно розглянути клопотання від 13.11.2025 року, слідчий суддя аналізуючи вказану постанову та матеріали кримінального провадження вважає необхідним зазначити про те, що постанова не обґрунтована, клопотання потерпілого розглянуто поверхнево, що свідчить про формальний підхід до його розгляду.

Так, слідчий в постанові від 14.11.2025 року зазначає, що попереднім слідчим не виносилася постанова про визнання речових доказів одягу потерпілого, з матеріалами справи речі слідчому ОСОБА_4 не передавалися, що позбавляє можливості призначити судово-біологічну експертизи вказаних речей.

Натомість слідчим суддею дослідивши матеріали кримінального провадження не встановлено те що слідчим ОСОБА_4 в даному кримінальному провадженню проводилися будь-які процесуальні дії про вжиття заходів щодо встановлення обставини відсутності речей потерпілого, які були вилучені під час проведення слідчого експерименту в рамках даного кримінального провадження. Жодних службових розслідування щодо вказаного факту ініційовано слідчим не було.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що в частині відмови у визнанні речей потерпілого речовими доказами та призначення вказаної експерти відмовлено передчасно.

Стосовно відмови у призначенні судової психологічної експертиз з підстав того, що розмір шкоди є категорією, яка в кримінальному провадженні не визнається експертним шляхом, слідчий суддя вважає, необхідним звергнути увагу на п.6 ч.2 ст.242 КПК України, відповідно до якого передбачено, що слідчий або прокурор зобов`язані забезпечити проведення експертизи щодо, зокрема, розміру шкоди немайнового характеру.

Згідно зі ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є, зокрема, висновки експертів.

Зважаючи на приписи п.3 ч.1, ч.2 ст.91, ст.92 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Відтак, заявляючи про можливе завдання моральної шкоди, потерпілий обґрунтовано має право на призначення відповідної експертизи.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Відповідно до ст.93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відмовляючи в цій частині клопотання слідчий не надав належної оцінки вказаним норма закону, що свідчить також про необгрунтовану відмову щодо призначення психологічної експертизи.

Що стосується відмови у витребуванні відеозаписів з камер відеоспостереження суд не може прийняти доводи слідчого на відсутність справних камер в місці події, з тих підстав, що як у постанові слідчого від 14.11.2025 року так і в матеріалах кримінального провадження відсутні посилання на докази, які б підтверджували зазначені обставини.

В свою чергу, слідчий суддя звертає увагу, що в матеріалах кримінального провадження наявний лише рапорт оперативного співробітника ВП № 1 Фастівського РУП ГУНП в Київській області, згідно якого останній оперативним шляхом встановив відсутність справних камер відеоспостереження. Однак, жодних процесуальних документів та інших доказів в підтвердження зазначених в рапорті обставин не долучено та в матеріалах кримінального провадження відсутні.

Враховуючи викладені обставини слідчий суддя приходить до переконання, що постанова слідчого СВ ВП №1 Фастівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 від14.11.2025 року про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 13.11.2025 року є необґрунтованою, не мотивованою в достатній мірі та підлягає скасуванню.

Відносно вимоги ОСОБА_3 про зобов`язання слідчого у кримінальному провадженні провести слідчі дії, а саме: вирішити питання про долучення до матеріалів провадження одягу потерпілого як речового доказу та забезпечення проведення судово-біологічної експертизи; призначенні судової психологічної експертизи; провести належну перевірку наявності камер відеоспостереження на місці події шляхом проведення огляду місцевості, опитування власників прилеглих будівель, та направлення відповідних запитів, суд зазначає таке.

За результатом розгляду скарги слідчий суддя не може зобов`язувати слідчого проводити процесуальні дії.

Так, у постанові від 14 лютого 2023 року по справі № 405/680/22 Касаційний кримінальний суд висловив позицію у подібних правовідносинах, зазначивши, що при оскарженні дії або не здійснення дії слідчий суддя має повноваження зобов`язати припинити дію або здійснити дію, однак не має повноважень скасувати дію, що вже відбулася. Тим більше слідчий суддя не має повноважень визначати, яке саме рішення має прийняти слідчий або прокурор у конкретному випадку, оскільки таким чином суддя втрутиться в сферу повноважень цих осіб і фактично прийме участь у діяльності сторони обвинувачення всупереч своїй ролі в провадженні (частина 3 статті 22 КПК). Стаття 307 КПК не надає слідчому судді повноваження своєю ухвалою зобов`язувати слідчого, дізнавача чи прокурора прийняти певне рішення під час досудового розслідування.

Частиною 1 ст. 24 КПК України визначено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченого цим Кодексом.

Відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Повноваження слідчого судді при розгляді скарг заявника, потерпілого, його представника чи законного представника, підозрюваного, його захисника чи законного представника, володільця тимчасово вилученого майна на стадії досудового розслідування зводяться до права на зобов`язання сторони кримінального провадження, якою є слідчий або прокурор, вчинити процесуальні дії, розглянути клопотання, проте рішення по суті викладеного приймає слідчий (прокурор) самостійно.

У постанові колегії суддів Першої судової палати ККС ВС від 11 липня 2023 року у справі №676/3178/22 (провадження № 51-2029км23), суд наголосив, що слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється (ч. 5 ст. 40 КПК).

Отже, за результатами розгляду скарги на постанову слідчого про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні слідчий суддя, керуючись ч. 2 ст. 307 КПК, має право скасувати рішення слідчого та зобов`язати слідчого вчинити певну дію відповідно до вимог кримінального процесуального закону, не втручаючись при цьому у межі його повноважень щодо прийняття рішень у кримінальному провадженні.

Таким чином, вимога скаржника про зобов`язання слідчого провести слідчі дії не підлягає задоволенню, адже не відноситься до переліку рішень, передбачених у ч. 2 ст. 307 КПК України, а тому слідчий суддя відмовляє скаржнику в задоволенні скарги в цій частині.

Що стосується вимог ОСОБА_3 щодо визнання протиправною бездіяльністю слідчого, яка полягає у ненаданні в встановленні законом строки копії постанови про відмову у задоволенні клопотання від 14.11.2025 року та визнання ухилення слідчого від виконання ухвали слідчого судді від. 07.11.2025 року, слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що дані дії не входить до судового контролю в межах статті 303 КПК України, тому в цій частині скарга задоволенню не підлягає.

Крім того, слідчий суддя звергає увагу, що неотримання тривалий час постанови впливає на строки звернення до суд зі скаргою, що було прийнято слідчим суддею під час вирішення питання щодо відкриття провадження по даній скарзі.

Що стосується ухилення від виконання вказівок слідчого судді під час винесення постанови від 07.11.2025 року слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що слідчий фактично вчинив дії щодо повторного розгляду клопотання ОСОБА_3 , відповідно до чого було винесено постанову від 14.11.2025 року, яка і була предметом даного розгляду. В свою чергу, ОСОБА_3 скористався своїм право на оскарження вказаної постанови.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя частково задовольняє скаргу та вважає за необхідне зобов`язати слідчого повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 від 13.11.2025 року щодо розгляду клопотання від 07.11.2025 року про визнання речових доказів та призначенні судово-біологічної (імунологічної) експертизи, призначення судової психологічної експертизи та витребування відеозаписів.

На підставі викладеного, керуючись ст. 303-309, 372 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого ВП № 1 Фастівського РУП ГУ НП в Київській області, постанову слідчого СВ ВП № 1 Фастівського РУП ГУ НП у Київській області від 14.11.2025 року про відмову у задоволенні клопотання та зобов`язати вчинити певні дії - задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого СВ ВП № 1 Фастівського РУП ГУНП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 14.11.2025 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про визнання речових доказів та призначення судово-біологічної (імунологічної) експертизи, призначення судової психологічної експертизи, витребування відеозаписів.

Зобов`язати слідчого СВ ВП № 1 Фастівського РУП ГУНП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 в частині визнання речових доказів та призначенні судово-біологічної (імунологічної) експертизи, призначенні судової психологічної експертизи, витребування відеозаписів та прийняти вмотивоване рішення, про що повідомити заявника.

В іншій частині скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_5