УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2025 Справа №607/24251/25 Провадження №1-кс/607/6878/2025

м. Тернопіль

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області клопотання прокурора відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000534 від 19.06.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

20.11.2025 прокурор відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області в рамках кримінального провадження за №0000534 від 19.06.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України про накладення арешту шляхом заборони на відчуження та розпорядження на земельну ділянку за кадастровим номером :02:001:0155 за реєстраційним номером 252, яка перебуває у власності ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Клопотання мотивоване тим, що слідчими СУ ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000534 від 19.06.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України.

Як зазначає прокурор, встановлено, що ОСОБА_5 спільно із службовими особами ТОВ «Стандарт-ДВ», із залученням службових осіб Тернопільської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру» та ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області, з метою організації будівництва та діяльності відпочинкового комплексу «Forest.Ternopil», що в с. Малашівці по вул. Незалежності, 114а протягом 2019-2025 років шляхом обману, використовуючи підроблені документи, щодо права власності на земельні ділянки, заволоділи декількома земельними ділянками рекреаційного призначення розташованими на території с. Івачів Горішній (колишньої Івачеводолішнівської сільської ради) та на території с. Малашівці Тернопільського району, внаслідок чого інтересам територіальних громад спричинено шкоду в особливо великих розмірах.

Так, в ході досудового розслідування встановлено, що у 2023 році ОСОБА_6 успадкувала земельну ділянку, розміром 0,88 га, що належала її чоловіку ОСОБА_7 , якій присвоєно к.н. :02:001:0155. Вказану земельну ділянку ОСОБА_6 успадкувала використовуючи державний акт на право приватної власності на землю III-TP №024457 виданй ОСОБА_7 Івачеводолішнівською сільською радою.

В подальшому ОСОБА_6 здійснила продаж земельної ділянки із к.н. :02:001:0155 та її власником на підставі договору купівлі-продажу №457 від 28.04.2023, який посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського територіального округу ОСОБА_8 , став ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Однак, відповідно до інформації з книг реєстрації державних актів на право постійного користування землею по Івачеводолішнівській сільській раді встановлено відсутність запису про видачу державного акту на право приватної власності на землю III-TP №024457.

В ході досудового розслідування 17.11.2025 належна ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ) земельна ділянки за кадастровим номером :02:001:0155 у кримінальному провадженні №0000534 визнана речовим доказом, а відтак з метою збереження вказаного речового доказу, а також недопущення перереєстрації права власності на вказане нерухоме майно шляхом його поділу та/чи об`єднання, у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні на неї арешту шляхом накладення заборони його відчуження, розпорядження та користування.

Водночас, без арешту вищезазначеної земельної ділянки, неможливо буде виконати покладені на органи досудового розслідування завдання кримінального провадження, передбачені ст. 2 КПК України, в частині захисту осіб, суспільства та держави від кримінального правопорушень, забезпечення швидкого повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

На підставі викладеного, прокурор просить клопотання задовольнити.

Прокурор Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, що у відповідності до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, розгляд клопотання здійснено без повідомлення власника майна ОСОБА_4 .

Вивчивши клопотання та додані до нього копії документів, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку:

Слідчим суддею встановлено, що слідчими СУ ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000534 від 19.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України, за фактом заволодіння земельними ділянками в межах Тернопільської області шляхом обману, внаслідок чого заподіяно шкоду в особливо великих розмірах.

З аналізу документів долучених до матеріалів клопотання вбачається, що 24.03.2023 приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_9 видано ОСОБА_6 свідоцтво про право на спадщину зареєстроване в реєстрі за № 182, після смерті чоловіка ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на земельну ділянку, з кадастровим номером :02:001:0155, загальною площею 0,88 га, яка розташована за адресою: Тернопільська область, Тернопільський район, с. Івачів Долішній, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка належала ОСОБА_7 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю III-TP №024457, виданого 18.02.1999 Івачеводолішнівською сільською Радою народних депутатів Тернопільського району Тернопільської області на підставі рішення 3 сесії Івачеводолішнівської сільської Ради народних депутатів 22 скликання від 03.04.1995 та зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 312.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна № 452292353 від 17.11.2025, земельна ділянка з кадастровим номером :02:001:0155, загальною площею 0,88 га (реєстраційний номер 252), належить на праві власності ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер 457, виданого 28.04.2023 приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_8 .

Разом з тим, відповідно до інформації з книг реєстрації державних актів на право постійного користування землею по Івачеводолішнівській сільській раді встановлено, що запис про видачу державного акту на право приватної власності на землю III-TP №024457 відсутній.

Постановою старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_10 від 17.11.2025, на земельну ділянку за кадастровим номером :02:001:0155 за реєстраційним номером 252, яка перебуває у власності ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ) визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000534 від 19.06.2025.

Згідно зі ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна (ч. 10 ст. 170 КПК України).

Слідчий суддя звертає увагу, що з урахуванням положень ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, задля збереження речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Доданими до клопотання документами прокурор довів, що вказана у клопотанні земельна ділянка, може бути об`єктом кримінально протиправних дій, зберегла на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та може бути використана як доказ обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, а не накладення арешту на вказане майно, може призвести до подальшого їх видозмінення, чи відчуження, і таким чином позбавить реалізації мети досудового розслідування та дотримання завдання арешту майна, передбачені ч. 1 ст. 170 КПК України.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя доходить висновку, що клопотання прокурора про арешт майна підлягає задоволенню з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, так як незастосування арешту може призвести до відчуження або видозмінення такого майна.

Також згідно з п. 5 ч. 2, ч. 4 ст. 173 ЦПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Враховуючи, що для встановлення обставин, що мають значення у даному кримінальному провадження, необхідним є проведення в подальшому ряду слідчих дій, кількість та види яких на даній стадії досудового розслідування визначити неможливо, слідчий суддя доходить висновку про необхідність накладення арешту з позбавленням права на відчуження та розпорядження даного майна.

Доходячи такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що у даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження, а обставини кримінального провадження станом на час прийняття процесуального рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Одночасно роз`яснюю, що згідно ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. ст. 167, 170, 172, 173, 174 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000534 від 19.06.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт, шляхом заборони відчуження та розпорядження на земельну ділянку за кадастровим номером :02:001:0155 за реєстраційним номером 252, яка належить на праві власності ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Копію ухвали вручити/направити прокурору ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора у вказаному кримінальному провадженні.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою при оголошенні ухвали протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1