Провадження № 1-кп/592/648/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2025 року м.Суми

Ковпаківський районний суд міста Суми у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 0001555, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.06.2025 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, працюючого водієм ТОВ «Автодистриб`юшн карго партс», реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

у с т а н о в и в:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

ОСОБА_6 , будучи особою, яка керує транспортним засобом, вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, за наступних обставин.

06.06.2025 приблизно о 09 год. 30 хв., ОСОБА_6 , керуючи автомобілем «Renault Express» номерний знак НОМЕР_2 , рухаючись по вул. Сумської тероборони у напрямку пр. Перемоги в районі будинку № 49 у місті Суми, знехтував безпекою дорожнього руху, не врахував дорожню обстановку, під час виникнення небезпеки не вжив негайних заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, внаслідок чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_8 , який в цей час перетинав проїзну частину в невстановленому місці зліва на право відносно руху автомобіля, чим порушив пункти 4.7, 4.8, 4.14 (а) ПДР України.

Унаслідок дорожньо-транспортної події потерпілому ОСОБА_8 спричинено середньої тяжкості тілесне ушкодження у вигляді перелому шийки лівого стегна.

Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи №206/194 від 21.07.2025 водій ОСОБА_6 при керуванні автомобілем «Renault Express», номерний знак НОМЕР_3 , порушив вимоги пункту 12.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 (далі - ПДР), яким передбачено, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Порушення пункту 12.3 ПДР України, допущені водієм ОСОБА_6 знаходяться в прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної події.

Стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

За встановлених обставин, суд вважає доведеним, що ОСОБА_6 , будучи особою яка керувала транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому ОСОБА_8 серединної тяжкості тілесне ушкодження та його дії кваліфікує за частиною 1 статті 286 КК України.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Показання обвинуваченого ОСОБА_6 , який свою вину у пред`явленому обвинуваченні за частиною 1 статті 286 КК України визнав повністю, при цьому не оспорював фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, викладені у обвинувальному акті.

Суду пояснив, що 06.06.2025 на службовому автомобілі «Renault Express», номерний знак НОМЕР_2 , під час виконання трудових обов`язків рухався з вул. Білопільський шлях в напрямку проспекту Перемоги по вулиці Ковпака (Сумської тероборони) у місті Суми на зелений сигнал світлофора. Погода була сонячна. На перехресті зі сторони будівництва поза пішохідним переходом за 50 метрів від нього з-за маршрутки вискочив потерпілий, який зробив 5-6 кроків та почав бігти. Потерпілий перед собою тримав сумку. Він не розраховував, що з`явиться потерпілий. Він почав сигналити та одночасно застосовував екстрене гальмування і намагався уникнути удару. Зачепив потерпілого правою стороною автомобіля, той вдарився ліктем об лобове скло. Дорога по 2 смуги для руху, удар відбувся між 1 та 2 смугами. Коли відчинив двері потерпілий сидів на землі, сказав куди хоче туди біжить. Потім піднявся почав обходити на узбіччя дороги. З інших автомобілів водії викликали швидку і поліцію. Після цих подій контактів з потерпілим не мав спілкувалася з ним виключно його дружина. Про те, що потерпілого відразу відпустили з лікарні дізнався від свого директора, а той від доньки потерпілого. Він пропонував допомогу, розмір шкоди не озвучували. Виплатив потерпілому 50000 грн., в які включив витрати на правову допомогу заявлені ОСОБА_8 . У вчиненому щиро каявся, просив пробачення у потерпілого, просив не призначати додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки 32 роки працює водієм і це єдине джерело доходу.

Показання обвинуваченого є логічні, послідовні, узгоджуються з сукупністю досліджених доказів.

Згідно показань потерпілого ОСОБА_8 він проживає в районі вулиці Сумської тероборони у м. Суми і працює на будівництві у цьому ж районі. 06.06.2025 зранку відносив ключі від комори. Йшов від будівельного вагончика побачив, що автомобілі стоять на світлофорі на червоне світло і почав переходити дорогу. Переходив у неустановленому місці. Дійшов до середини дороги, подолав дві полоси, коли відчув небезпеку виставив руку вперед, таким чином подав знак водіям, що йде пішохід. Всі авто ще стояли на перехресті, один обвинувачений почав рух і, на його думку, швидкість автомобіля була 80-100 км/год. Удар був різким, у нього іскри з очей були. Вважає, що обвинувачений винен, бо не об`їхав його з ліва. До нього підійшов обвинувачений, його відвезли у лікарню. Внаслідок травми 4 місяці вже не може працювати, пересувається на милиці, внаслідок чого його родина не отримує приблизно 20000 грн. на місяць. Йому спричинено моральну шкоду, лікарі вказують на необхідність проведення оперативного втручання по заміні суглобу та йому буде встановлено групу інвалідності. Він не міг визначитися з позовними вимогами до обвинуваченого, бо не знає ще наслідків лікування та вартості операції. Підтримав цивільний позов і просив його задовольнити. Вважав, що відшкодована Ромашовим шкода 50000 грн. не покриває збитки втраченого заробітку та подальшого лікування. Він пробачив обвинуваченого, проте у подальшому йому встановлять інвалідність і потребуватиме коштів на лікування, які повинен відшкодувати ОСОБА_6 .

Показання потерпілого узгоджуються з показаннями обвинуваченого.

Відповідно до фактичних даних висновку експерта № 1136 від 16.07.2025, складеного за наслідками судово-медичної експертизи потерпілого, ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження перелом шийки лівого стегна, забійна рана лівого ліктьового суглобу. Дані ушкодження утворилися від дії тупих предметів і могли утворитися внаслідок ДТП. Тілесне ушкодження в ділянці нижньої кінцівки не було небезпечним для життя, спричинило тривалий розлад здоров`я та за цими ознаками відноситься до середньої тяжкості тілесних ушкоджень. Тілесне ушкодження в ділянці лівої верхньої кінцівки класифікується як легке тілесне ушкодження (а.с. 49).

Сторона захисту та потерпілий вищенаведений доказ не заперечували і не спростовували.

Досліджений висновок експерта є належним, допустимим і достовірним доказом.

Інші докази щодо тих обставин, які ніким не оспорювались за згодою учасників судового провадження не досліджувались.

Досліджеі докази є достатніми для визнання ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України за обставин, встановлених судом.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

ОСОБА_6 вину визнав повністю, щиро каявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушенням, вчиняв дії по добровільному відшкодуванню шкоди - ці обставини відповідно до статті 66 КК України суд визнає такими, що пом`якшують його покарання.

Обставин, що обтяжують покарання відповідно до статті 67 КК України не встановлено.

Мотиви призначення покарання.

При призначенні обвинуваченому покарання, відповідно до вимог статті 65 КК України, суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами (частина 2 статті 50 КК України).

При призначенні покарання суд ураховує роз`яснення Верховного Суду України, надані у пункті 20 постанови Пленуму від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» за якими суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину.

Обвинуваченим ОСОБА_6 вчинено необережний нетяжкий злочин, до кримінальної відповідальності притягується вперше, під динамічним спостереженням у лікарів психіатра і нарколога не перебуває, виключно позитивно характеризується за місцем проживання (а.с. 51-54).

При призначенні покарання суд бере до уваги дані про особу ОСОБА_6 , який до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також те, що незважаючи на не заявлення до нього цивільного позову добровільно відшкодував потерпілому 50000 грн. та приходить до висновку, що йому слід призначити покарання в межах санкції частини 1 статті 286 КК України у виді штрафу у мінімальному розмірі.

Вирішуючи питання призначення додаткового покарання, суд виходить з наступного.

Відповідно до висновку щодо застосування норми права, передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України (у редакції Закону України від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який набрав чинності з 01 липня 2020 року), викладеного у постанові Верховного Суду третьою судовою палатою Касаційного кримінального суду від 15.03.2023 у справі № 404/7774/21 (провадження № 51-3769км22): санкція ч. 1 ст. 286 КК встановлює, що покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами є обов`язковим додатковим покаранням щодо призначення будь-якого з альтернативних основних покарань, зазначених у ній.

Судом установлено, що ОСОБА_6 працює вдієм і під час вчинення кримінального правопорушення керував транспортним засобом, власником якого є ТОВ «Автодистриб`юшен карго партс». Разом з тим, та обставина, що обвинувачений працює водієм і це є єдиним джерелом його доходу не є обставиною, що звільняє його від призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, яке передбачено санкцією частини 1 статті 286 КК України як обов`язкове. За наведеного, суд призначає ОСОБА_6 додаткове покарання у виді позбавленням права керувати транспортними засобами.

Суд вважає, що саме таке покарання є справедливим і відповідатиме вимогам статей 50, 65 КК України та принципу індивідуалізації призначеного покарання, буде достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження вчинення нових злочинів.

Цивільний позов.

24.09.2025 потерпілий ОСОБА_8 пред`явив цивільний позов до ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», треті особи ТОВ «Автодистриб`юшен карго партс», ОСОБА_6 і просив стягнути (т.1 а.с. 28-29):

- з ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на його користь 230000 грн. за шкоду заподіяну життю і здоров`ю (в тому числі 30000 грн. матеріальної та 200000 грн. моральної шкоди), завдану дорожньо-транспортною пригодою 06.06.2025 за участю ОСОБА_6 ;

- з обвинуваченого ОСОБА_6 на його користь судові витрати по справі у розмірі 8000 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що внаслідок ДТП з вини ОСОБА_6 , який працює водієм в ТОВ «Автодистриб`юшен карго партс» та керував автомобілем «Renault Express», номерний знак НОМЕР_2 , що належить вказаному товариству отримав середньої тяжкості тілесне ушкодження у вигляді перелому шийки лівого стегна. Цивільно-правова відповідальність ТОВ «Автодистриб`юшен карго партс» перед третіми особами застрахована ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта». Відповідно до полісу страхова сума на одного потерпілого за шкоду заподіяну життю і здоров`ю складає 320000 грн. Зазначає, що матеріальна шкода підтверджується копіями товарних чеків на суму 4798,10 грн. на придбання ліків. Характер травми не дозволяв йому дістатися до лікарні на міському громадському транспорті, тому діставався до лікарні на таксі, проте чеків не брав. Щодо моральної шкоди зазначає, що більше трьох місяців має можливість пересуватися лише за допомогою милиць, що змінило звичний уклад його життя. Він є особою похилого віку, зламані внаслідок ДТП кістки не зростаються. Лікування триває по цей час. План лікування передбачає подальше хірургічне втручання з заміною суглобу. Отримана травма є підставою для отримання ним групи інвалідності. Додаткових моральних страждань спричиняє відсутність матеріальної допомоги, вибачень чи будь-якої моральної підтримки зі сторони іншого учасника ДТП та власника транспортного засобу.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити.

Цивільним відповідачем ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» надано відзив (а.с. 69-71) про часткове визнання позову. Зазначили, що 13.09.2024 між товариством та ТОВ «Автодистриб`юшен карго партс» укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № АТ/5955880) зі строком дії один рік, забезпеченим транспортним засобом є автомобіль Renault Express, номерний знак НОМЕР_2 , страхова сума (ліміт відповідальності страховика) за шкоду заподіяну життю і здоров`ю становить 320000 грн., за шкоду заподіяну майну 160000 грн., франшиза 0 грн. Зазначає, що в порушення вимог статті 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ОСОБА_8 із заявою про виплату страхового відшкодування не звертався. Із загального обсягу чеків на суму 13286,10 грн. не підлягають відшкодуванню страховиком чеки на суму 9645,90 грн., оскільки за ними сплачені витрати непов`язані з ДТП, немедичні витрати або дублі чеків. Таким чином ОСОБА_8 підлягають відшкодуванню підтверджені витрати на лікування в сумі 3640,20 грн. Позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди, за наявності вини ОСОБА_6 можуть становити 5 % нарахованої страхової виплати, яка підлягає сплаті потерпілій особі за ушкоджене здоров`я, тому в разі визнання винним у скоєнні ДТП ОСОБА_6 , позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди ОСОБА_8 підлягають задоволенню в розмірі 182,01 грн., що становить 5 % від 3640,20 грн.

У судовому засіданні представник цивільного відповідача ОСОБА_9 зазначила, що потерпілий до страхової не звертався, з наданих ним доказів визнають витрати на лікування у розмірі 3640,20 грн., решта наданих чеків дублікати, або без доказів призначення лікарем.

Статтями 127, 128 КПК України передбачено право особи на відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, шляхом її стягнення за судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Згідно частини 5 статті 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до частини 1 статті 129 КПК України суд, зокрема, ухвалюючи обвинувальний вирок, залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 під час виконання трудових обов`язків, керуючи автомобілем «Renault Express», номерний знак НОМЕР_2 , порушив правила безпеки дорожнього руху та вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 286 КК України, внаслідок чого потерпілий ОСОБА_8 отримав тілесне ушкодження середньої тяжкості в ділянці нижньої кінцівки, яке спричинило тривалий розлад здоров`я та легке тілесне ушкодження в ділянці лівої верхньої кінцівки.

Транспортний засіб Renault Express, номерний знак НОМЕР_2 , зареєстрований на праві власності за ТОВ «Автодистриб`юшен карго партс», що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 92). На момент вчинення кримінального правопорушення цивільно-правова відповідальність власника вказаного транспортного засобу застрахована у ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» за Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АТ-5955880 від 17.09.2024, за яким страхова сума на одного потерпілого за шкоду заподіяну життю і здоров`ю становить 320000 грн., за шкоду заподіяну майну становить 160000 грн. (а.с. 30, 75).

З наданих доказів встановлено, що ОСОБА_8 внаслідок отримання тілесних ушкоджень з вини обвинуваченого звертався до лікаря ортопеда ТОВ «МЕДСОЮЗ+», де йому встановлено діагноз: закритий перелом шийки лівої стегнової кістки зі зміщенням, вкорочення лівої нижньої кінцівки на 2 см., значене порушення функції лівого кульшового суглобу, статики та ходи, двобічний коксартроз 2 ст., рекомендовано хода з опорою на підлокітні милиці та дозованим навантаженням на ліву нижню кінцівку впродовж 1-1,5 місяців, лікувальна фізкультура 1-2 рази на день, рекомендовано медичні препарати (ревмоксікам, токката, азвестів), що підтверджується Актом замовлених та наданих послуг/товарів від 26.07.2025, протоколом КТ дослідження від 16.08.2025, консультаційним висновком ортопеда від 19.08.2025 (а.с. 32, 33).

У КНП СОР «Сумський обласний спеціалізований диспансер радіаційного захисту населення» ОСОБА_8 встановлено діагноз: з/неконсолідований перелом шийки лівої стегнової кістки, двобічний коксартроз 2 ст., вкорочення лівої нижньої кінцівки до 2 см., больовий синдром, значне порушення функцій статики та ходи, рекомендовано хода на милицях, додаткове навантаження на травмовану ногу, контроль КТ через місяць, консультація сімейного лікаря що підтверджується консультаційним висновком від 23.09.2025 (а.с. 36).

Потерпілим надано суду докази на підтвердження витрат, пов`язаних з лікуванням на суму 3640,20 грн., яка також визнана цивільним відповідачем (а.с. 33-35).

Зазначені витрати на лікування знаходяться в прямому причинному зв`язку між отриманими внаслідок дорожньо-транспортної пригоди тілесними ушкодженнями.

Чеки на суму 100 грн. від 06.06.2025 за рентген тазу та на суму 436,10 грн. від 12.06.2025 за дерев`яну милицю (а.с. 34) суд бере до уваги лише один раз, оскільки внесені до розрахунку двічі.

Чек на суму 172 грн. (а.с. 34 на звороті) суд не бере до уваги, оскільки є неналежної якості і з нього неможливо встановити призначення платежу.

Крім того, суд не бере до уваги чеки на придбання медичного препарату «вертинекс» на загальну суму 205,20 грн. (чеки від 06.06.2025 та від 10.06.2025), оскільки цивільним позивачем не надано суду доказів на підтвердження призначення цього медичного препарату (а.с. 34).

Таким чином, суд вважає доведеним, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілим ОСОБА_8 понесено витрати пов`язані з його лікуванням на загальну суму 3640,20 грн., про що надано належні та допустимі докази.

У свою чергу відповідач ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на спростування розміру витрат на лікування жодного доказу не надано.

З 01.01.2025 введено в дію Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 21.05.2024 № 3720-IX.

Пунктом 6 Розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 21.05.2024 № 3720-IX, передбачено, що договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що укладені та набрали чинності до введення в дію цього Закону, продовжують діяти на умовах, що були чинними на день набрання чинності такими договорами.

На договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, що укладені після набрання чинності цим Законом та набирають чинності після введення в дію цього Закону, поширюються вимоги цього Закону.

Дія положень цього Закону поширюється виключно на страхові випадки, які настали за договорами страхування, що набрали чинності після введення в дію цього Закону. Жодне положення цього Закону не може збільшувати будь-які зобов`язання за будь-якими випадками, що мають ознаки страхових випадків за договорами страхування цивільно-правової відповідальності, укладеними відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Отже, при вирішенні цивільного позову суд застосовує положення Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01.07.2004, який діяв на момент укладення Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АТ-5955880 від 17.09.2024 (далі Закон № 1961-IV від 01.07.2004).

У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (статті 22, 29 Закону № 1961-IV від 01.07.2004).

Згідно статті 23 Закону № 1961-IV від 01.07.2004 шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Настання страхового випадку, а саме вчинення дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_6 , який керував забезпеченим автомобілем, та вина якого визнана судом доведеною, є підставою для здійснення страховиком виплат страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування.

Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не передбачено обов`язкового досудового порядку врегулювання питання з приводу виплати страхового відшкодування, особа, яка вимагає такої виплати, за власним розсудом може звернутися із заявою безпосередньо до страховика (висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 11.12.2019 у справі № 465/4287/15 (провадження № 14-406цс19).

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку.

Оскільки ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АТ-5955880 від 17.09.2024 є належним відповідачем за заявленими вимогами про відшкодування потерпілому ОСОБА_8 шкоди, заподіяної здоров`ю в межах ліміту відповідальності страховика, з останнього на користь потерпілого підлягають стягненню витрати пов`язані з лікуванням у розмірі 3640,20 грн.

Доказів понесення витрат на лікування у заявленому розмірі 30000 грн. суду не надано, отже в цій частині позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

В частині позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Потерпілим ОСОБА_8 заявлено вимогу до ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я в розмірі 200000 грн.

Відповідно до положень статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої.

Згідно статті 26-1 Закону № 1961-IV від 01.07.2004 страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо - транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

У пункті 107 постанови від 29.06.2022 (справа № 477/874/19) Велика Палата Верховного Суду звернула увагу, що розмір страхового відшкодування моральної шкоди розраховується як 5 % від страхової виплати у межах страхової суми.

Відтак, з цивільного відповідача ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» підлягає стягненню на користь ОСОБА_8 у відшкодування моральної шкоди 5 % від розміру підтверджених витрат на лікування, що становить 182,01 грн. (5 % від 3640,20 грн.).

Щодо доводів ОСОБА_8 про включення у заявлену суму моральної шкоди можливих подальших витрат на лікування, суд зазначає про право потерпілого на відшкодування додаткових витрат, передбачено статтею 1195 ЦК України. Витрати на майбутнє не можуть бути складовою заподіяної моральної шкоди. У разі виникнення, підстав визначених у статті 1195 ЦК України потерпілий не позбавлений можливості звернутися з позовом у порядку цивільного судочинства.

Позовні вимоги потерпілим про відшкодування моральної шкоди до обвинуваченого ОСОБА_6 або його роботодавця - ТОВ «Автодистриб`юшен карго партс» - не заявлялась, а тому суд вирішує цивільний позов в межах заявлених вимог виключно до відповідача ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта».

За встановлених обставин, в межах заявлених вимог з цивільного відповідача ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» підлягає стягненню на користь ОСОБА_8 у відшкодування моральної шкоди не 200000 грн., а 5 % від розміру підтверджених витрат на лікування, що становить 182,01 грн., тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Потерпілий ОСОБА_8 просив стягнути з ОСОБА_6 витрати на правову допомогу у розмірі 8000 грн., на підтвердження яких надав Угоду № 0708/25 про надання правової допомоги від 07.08.2025, укладену між ОСОБА_10 в інтересах чоловіка ОСОБА_8 та адвокатом Адвокатським бюро «Павла Титаренка», в особі адвоката ОСОБА_11 . Вказаною угодою передбачено, що АБ в особі керуючого бюро адвоката ОСОБА_11 здійснює у встановленому законом порядку захист прав та законних інтересів клієнта у справі № 592/11928/25 у Ковпаківському районному суді м. Суми. Згідно прибуткового касового ордеру № 1 від 07.08.2025, Адвокатським бюро «Павла Титаренко» прийнято від ОСОБА_10 на підставі Угоди № 0708/25 від 07.08.2025 про надання правової допомоги грошові кошти у сумі 8000 грн.; ордер на надання правничої допомоги від 07.08.2025; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с. 37, 38).

З 07.08.2025 до 28.10.2025 ОСОБА_11 брав участь у судовому розгляді як представник потерпілого (а.с. 67).

Як передбачено положеннями статті 118 КПК України, процесуальні витрати складаються, зокрема, з витрат на правову допомогу.

Частиною 2 статті 120 КПК України визначено, що витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача та юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, юридична особа, щодо якої здійснюється провадження.

Згідно з частиною 1 статті 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Таким чином, законом визначено, що саме на обвинуваченого покладається обов`язок відшкодування потерпілому документально підтверджених процесуальних витрат, зокрема й витрат, пов`язаних з правовою допомогою представника потерпілого, у разі ухвалення судом обвинувального вироку.

Зазначене узгоджується з висновком Верховного Суду у постанові від 29.10.2025 у справі № 345/5017/24, провадження № 51-2350 км 25.

30.10.2025 ОСОБА_6 здійснив переказ ОСОБА_8 на суму 50000 грн., призначення платежу відшкодування збитків, завданих кримінальним правопорушенням (а.с. 81).

У судовому засіданні обвинувачений підтвердив, що в перераховану ним суму включені витрати на правову допомогу заявлені потерпілим.

З огляду на викладене, оскільки факт отримання від ОСОБА_6 50000 грн. підтвердив також ОСОБА_8 , і в цю суму включено витрати на правову допомогу, понесені потерпілим, суд не стягує на користь останнього з обвинуваченого 8000 грн. у зв`язку з їх фактичним задоволенням.

Стороною обвинувачення не заявлялось клопотання про застосування запобіжного заходу, тому до набрання вироком законної сили суд не застосовує до ОСОБА_6 запобіжний захід.

На підставі частини 4 статті 174 КПК України арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду міста Суми від 11.06.2025 у справі № 592/9504/25 (провадження № 1-кс/592/4002/25), з урахуванням ухвали слідчого судді Ковпаківського районного суду міста Суми від 08.07.2025 у справі № 592/10854/25 (провадження № 1-кс/592/4509/25) (а.с. 56, 57-58) в частині заборони права відчуження автомобіля підлягає скасуванню.

Речові докази (а.с. 55, 59): автомобіль «Renault Express», номерний знак НОМЕР_2 - слід залишити власнику; оптичний носій компакт диск DVD-R на якому знаходиться відеозапис з камери спостереження залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Керуючись статтями 373 і 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід до ОСОБА_4 не застосовувати.

Цивільний позов ОСОБА_8 задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на користь ОСОБА_8 у відшкодування матеріальної шкоди - 3640 (три тисячі шістсот сорок) гривень 20 копійок, у відшкодування моральної шкоди - 182 (сто вісімдесят дві) гривні 01 копійку.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду міста Суми від 11.06.2025 у справі № 592/9504/25 (провадження № 1-кс/592/4002/25), з урахуванням ухвали слідчого судді Ковпаківського районного суду міста Суми від 08.07.2025 у справі № 592/10854/25 (провадження № 1-кс/592/4509/25) в частині заборони права відчуження автомобіля скасувати.

Речові докази: автомобіль «Renault Express», номерний знак НОМЕР_2 залишити власнику - ТОВ «Автодистриб`юшен карго партс»; оптичний носій компакт диск DVD-R залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд міста Суми протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_12