Справа №463/61/26
Провадження №1-кс/463/369/26
У Х В А Л А

02 лютого 2026 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , з участю слідчого ОСОБА_3 , скаржника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого в ОВС Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_3 від 31.12.2025 року про закриття кримінального провадження № 0000118 від 17.05.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1,ч.2 ст. 365, ч.1 ст. 371, ч.1 ст. 384 КК України,-

в с т а н о в и в :

скаржник звернулася до слідчого судді із скаргою на постанову старшого слідчого в ОВС Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_3 від 31.12.2025 року про закриття кримінального провадження № 0000118 від 17.05.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1,ч.2 ст. 365, ч.1 ст. 371, ч.1 ст. 384 КК України. Просить таку скасувати.

Скаргу мотивує тим, що старшим слідчим в ОВС Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_3 здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження № 0000118 від 17.05.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1,ч.2 ст. 365, ч.1 ст. 371, ч.1 ст. 384 КК України.

31.12.2025 року слідчим винесено постанову про закриття кримінального провадження, за відсутністю складу кримінального правопорушення.

Скаржник вважає, що оскаржувана постанова винесена без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин вчиненого правопорушення, без проведення всіх необхідних слідчих дій. Рішення про закриття кримінального провадження є передчасним та порушує її права і законні інтереси.

Крім того, скаржник вважає, що за період досудового розслідування кримінального провадження, слідчим не було вжито усіх необхідних заходів для збирання доказів і забезпечення повного та всебічного досудового розслідування та для встановлення істини у справі.

Скаржник в судовому засіданні подану скаргу підтримала в повному обсязі з підстав, викладених у скарзі, та просила таку задовольнити, скасувавши оскаржувану постанову слідчого. Зазначила, що слідчим не допитано медиків швидкої, які прибули на виклик в день події, в контексті спричинених їй працівниками поліції тілесних ушкоджень.

Слідчий в судовому засіданні проти скарги заперечив. Зазначив, що оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження не підлягає до скасування, оскільки прийнята за результатом комплексу проведених в ході досудового розслідування кримінального провадження слідчих (розшукових) та процесуальних дій. Крім того, до судового засідання скерував на адресу суду матеріали кримінального провадження № 0000118 від 17.05.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1,ч.2 ст. 365, ч.1 ст. 371, ч.1 ст. 384 КК України.

Заслухавши пояснення скаржника та слідчого, оглянувши матеріали скарги та додані до неї письмові документи, а також матеріали кримінального провадження кримінального провадження № 0000118 від 17.05.2024, вважаю, що скаргу слід задовольнити виходячи з наступних підстав.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Частиною 2 ст.9 КПК України передбачено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Судом встановлено, що старшим слідчим в ОВС Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_3 здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження № 0000118 від 17.05.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1,ч.2 ст. 365, ч.1 ст. 371, ч.1 ст. 384 КК України.

31.12.2025 року слідчим винесено постанову про закриття кримінального провадження, за відсутністю складу кримінального правопорушення.

З представлених суду матеріалів кримінального провадження вбачається, що за період здійснення досудового розслідування слідчим було проведено наступні слідчі та процесуальні дії. Зокрема, допитано в процесуальному статусі свідка поліцейських патрульної поліції ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ; долучено та надано оцінку проведеному УПП у Л/о за вказаними обставинами службовому розслідуванню; оглянуто відеозаписи з портативних відеореєстраторів поліцейських; допитано в процесуальному статусі потерпілої ОСОБА_4 ; отримано та долучено до матеріалів кримінального провадження рішення Франківського районного суду м. Львова від 19.02.2025, яким відмовлено у задоволенні позовної заяви ОСОБА_4 до поліцейського Управління патрульної поліції у Львівській області старшого сержанта поліції ОСОБА_5 , Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 2422734 від 18.06.2024, якою ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху; отримано інформацію, згідно якої постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29 липня 2025 року скасовано рішення Франківського районного суду м. Львова від 19 лютого 2025 року у справі № 465/5499/24 та ухвалено нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до старшого сержанта поліції Управління патрульної поліції у Львівській області ОСОБА_5 та Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовлено; отримано висновок експерта №762 від 24.10.2025 року за результатами проведення судово-медичної експертизи отриманих ОСОБА_4 тілесних ушкоджень.

Поряд з цим, в ході досудового розслідування кримінального провадження не допитано лікарів швидкої, які прибули на виклик, щодо обставин виявлених у ОСОБА_4 тілесних ушкоджень та діагностування в останньої хвороби цукор. В подальшому необхідно надати правову оцінку таким показанням в контексті наявного в матеріалах кримінального провадження висновку експерта.

Що, на думку суду, свідчить про передчасність винесення оскаржуваної постанови та висновку слідчого про відсутність складу кримінального правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що органом досудового розслідування, не було вжито всіх необхідних заходів для збирання доказів і забезпечення повного та всебічного досудового розслідування, а відтак висновки про відсутність в діянні складу злочину є передчасними, оскільки слідчим не проведено необхідного переліку слідчих дій спрямованих на встановлення істини у справі.

Крім цього, слідчим не вжито заходів щодо неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, надання їм належної правової оцінки та прийняття законних процесуальних рішень, в передбачений кримінальним процесуальним законодавством строк, а відтак і не виконано вимог процесуального законодавства.

Слід зазначити, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, тому прийняття даного рішення можливе після всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин провадження та оцінки слідчим зібраних та перевірених доказів у їх сукупності, про що зазначається в постанові.

Слідчий суддя також звертає увагу на те, що Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа «Ассенов та інші проти Болгарії» (Assenov та Others v. Bulgaria). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справі «Танрікулу проти Туреччини» (Tanhkulu v. Turkey) [ВП], заява № 23763/94, п. 104 і подальші посилання, ECHR 1999-IV, «Ґюль проти Туреччини» (Gul v. Turkey), заява № 22676/93, п. 89, від 14 грудня 2000 року).

Враховуючи вищенаведене, приходжу до переконання, що слідчим не перевірено належним чином усіх обставин кримінального провадження, не надано належної оцінки зібраним доказам, що призвело до передчасного висновку про закриття кримінального провадження. Таким чином, слідчий суддя приходить до переконання, що скарга на постанову слідчого про закриття кримінального провадження є підставною та підлягає до задоволення шляхом скасування оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження.

Керуючись вимогами ст.ст.303, 306, 307, 372 КПК України, -

постановив:

скаргу задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого в ОВС Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_3 від 31.12.2025 року про закриття кримінального провадження № 0000118 від 17.05.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1,ч.2 ст. 365, ч.1 ст. 371, ч.1 ст. 384 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1