СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/2376/26
пр. № 1-кп/759/883/26
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2026 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши в спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000027 від 08.01.2026 щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , тел. НОМЕР_1 , раніше судимого:

- 27.01.2022 Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 307, ч.1 ст. 317, ст. 70 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений з місць позбавлення волі 23.10.2024 на підставі ухвали Бориспільського міського суду від 15.10.2024 умовно-достроково на 1 рік 2 місяці 28 днів,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 , маючи не зняті та непогашені судимості, зокрема будучи судимим: 27.01.2022 Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 307, ч.1 ст. 317, ст. 70 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнившись з місць позбавлення волі 23.10.2022 на підставі ухвали Бориспільського міського суду від 15.10.2024 умовно-достроково на 1 рік 2 місяці 28 днів, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і знову вчинив кримінальний проступок.

Так, ОСОБА_3 07.01.2026, приблизно о 15 годині 53 хвилин, знаходячись біля буд. № 9-Ж пр. Леся Курбаса в м. Києві, незаконно зберігав при собі, без мети збуту, психотропну речовину - PVP, масою 0,533 г.

При цьому, ОСОБА_3 07.01.2026, в денний час, знаходячись на ділянці місцевості, розташованій на території лісосмуги поблизу ТРЦ «Lavina» по вул. Берковецькій, 6-Д в м. Києві, шляхом знахідки, безоплатно, незаконно придбав поліетиленовий пакетик з пазовим замком з кристалічною речовиною білого кольору, схожою на психотропну речовину, та який з метою подальшого особистого вживання сховав до правої кишені штанів, залишивши на зберігання при собі, без мети збуту, після чого направився у власних справах.

Коли ОСОБА_3 , приблизно о 15 годині 53 хвилин, 07.01.2026, знаходився біля буд. № 9-Ж по пр. Леся Курбаса в м. Києві, він був викритий працівниками поліції, яким з правої кишені штанів добровільно видав для подальшого вилучення вищевказаний поліетиленовий пакетик з пазовим замком з кристалічною речовиною білого кольору, масою 0,642 г.

Згідно висновку експертизи матеріалів, речовин та виробів № СЕ-19/111-26/1099-НЗПРАП від 21.01.2026, надана на дослідження кристалічна речовина білого кольору містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP. Маса PVP становить 0,533 г.

PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), згідно Списку № 2 «Особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено» Таблиці І «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовині прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770, є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено.

Згідно наказу Міністерства охорони здоров`я від 02.08.2000 № 188 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» розміром особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено, - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), за який передбачена кримінальна відповідальність за ч. 1 ст. 309 КК України, є маса від 0,15 г до 1,5 г.

Обвинувачений в ході досудового розслідування подав особисту заяву, складену в присутності захисника, де зазначив, що беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження на підставі розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені у результаті досудового розслідування обставини, а також з розглядом обвинувального акта за його відсутності у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Прокурор подала клопотання про розгляд обвинувального акта за її відсутності у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Отже, суд розглянув обвинувальний акт щодо вчинення кримінального правопорушення без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, на підставі вивчення обвинувального акта та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до ч.2 ст.382 КПК України.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, дійшов висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, в якому він обвинувачується, знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

За п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує характер вчиненого кримінального правопорушення, яке віднесено до кримінальних проступків, особу обвинуваченого, який неодружений, офіційно не працює, не перебуває на обліку у лікаря-психіатра та перебуває під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом з 11.10.2012 (діагноз: Розлад психіки і поведінки внаслідок вживання каннабиноїдів, Вживання зі шкідливими наслідками), раніше судимий: 27.01.2022 Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 307, ч.1 ст. 317, ст. 70 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений з місць позбавлення волі 23.10.2024 на підставі ухвали Бориспільського міського суду від 15.10.2024 умовно-достроково на 1 рік 2 місяці 28 днів.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є його щире каяття у вчиненому, обставини, що обтяжують покарання відсутні.

За сукупності вищенаведених обставин, враховуючи особу обвинуваченого, а також принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у межах, установлених у санкції ч. 1 ст. 309 КК України, а саме у виді обмеження волі.

Оскільки ОСОБА_3 вчинив дане кримінальне правопорушення після застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання за попереднім вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 27.01.2022 протягом невідбутої частини покарання, суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання ОСОБА_3 із застосуванням ч. 4 ст. 81 КК України та призначення остаточного покарання за сукупністю вироків за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком із врахуванням вимог ст. 72 КК України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Крім того, згідно п. 26 пп. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» у разі, коли особа була засуджена до арешту або позбавлення волі та була звільнена від відбування покарання умовно-достроково (статті 81, 107 КК) і в період строку умовно-дострокового звільнення вчинила новий злочин, суд зобов`язаний визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі, зокрема й тоді, коли останнім за часом вироком призначаються більш м`які види покарання.

Вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 27.01.2022 ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 317 КК України та на підставі ст. 70 КК України призначено йому покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 6 (шести) років позбавлення волі з конфіскацією належного ОСОБА_3 , на праві приватної власності, майна.

ОСОБА_3 звільнений 23.10.2024 умовно-достроково на підставі ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15.10.2024 на невідбуту частину призначеного основного покарання, що становить 1 (один) рік 2 (два) місяці 28 днів позбавлення волі.

Згідно з положеннями підпункту б) п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення, зокрема одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

Отже, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі з урахуванням вимог ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України шляхом часткового приєднання до призначеного за цим вироком покарання невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Таким чином, остаточне покарання ОСОБА_3 слід призначити шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного даним вироком, невідбутої частини покарання, призначеного вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 27.01.2022, та остаточно визначити покарання у виді 1 року 4 місяців позбавлення волі.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_3 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Крім цього, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 витрати на залучення експерта в розмірі 3565 грн. 60 коп. на користь держави.

Питання щодо речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України, а саме: особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), масою 0,533 г, що зберігається в камері схову речових доказів Святошинського УП ГУНП у м. Києві (квитанція 6283) - знищити.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373- 374, 381-382 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст. 71, ч. 1 ст. 72 КК України за сукупністю вироків до покарання за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 27.01.2022, перевівши менш суворий вид покарання в більш суворий вид, виходячи з такого їх співвідношення - одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі, та остаточно призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді 1 (одного) року 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , витрати на залучення експерта у розмірі 3565 (три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять) грн. 60 (шістдесят) коп. на користь держави.

Речові докази по справі: особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено, - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), масою 0,533 г, що зберігається в камері схову речових доказів Святошинського УП ГУНП у м. Києві (квитанція 6283) - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

На підставі ч.1 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1