Романівський районний суд Житомирської області
В И Р О К

Іменем України

17 грудня 2025 року Романівський районний суд Житомирської області в складі судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в селищі Романів кримінальне провадження № 0000247 відносно:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, одруженого, раніше судимого:

- вироком Любарського районного суду Житомирської області від 23.12.2011 за частиною третьою статті 185 Кримінального кодексу України (далі - КК України) із застосуванням положень статей 75, 76, 104 КК України до трьох років позбавлення волі з іспитовим строком на один рік;

- вироком Любарського районного суду Житомирської області від 10.10.2012 за частиною третьою статті 185 КК України із застосуванням положень статті 71 КК України до трьох років та шести місяців позбавлення волі;

- вироком Баранівського районного суду Житомирської області від 11.01.2019 за частиною другою статті 289 КК України із застосуванням положень статті 69 КК України до трьох років та чотирьох місяців позбавлення волі без конфіскації майна;

- вироком Романівського районного суду Житомирської області від 06.11.2025 за частиною другою статті 289 КК України до п`яти років та одного місяця позбавлення волі без конфіскації майна,-

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 289 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 , будучи неодноразово судимим за вчинення майнових злочинів, судимість за які не знята і непогашена в установленому законом порядку, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний злочин за наступних обставин.

01.12.2024 близько 00 год 30 хв ОСОБА_4 , перебуваючи по вул. Річковій навпроти домогосподарства за № 51, розташованого у селі ІОрівка Любарської територіальної громади Житомирського району Житомирської області, помітив автомобіль марки «ВАЗ» моделі «211440» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , вартістю 86170,00 грн, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_6 та яким за згодою власника фактично володіє ОСОБА_7 .

У цей же час та у вказаному місці у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений па незаконне заволодіння вказаним вище транспортним засобом марки «ВАЗ» моделі «211440» з реєстраційним номером НОМЕР_1 .

З цією метою, ОСОБА_4 у вказаний день, час та місці, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони залишаються непоміченими, діючи умисно та протиправно, з корисливих мотивів, з метою протиправного вилучення зазначеного транспортного засобу у законного його володільця ОСОБА_7 , всупереч волі останнього, проник до вказаного автомобіля, який був незамкненим, та сів за кермо.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого па повторне незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_4 , без відома законного володільця автомобіля ОСОБА_7 , переконавшись відсутністю сторонніх осіб, які б могли перешкодити вчиненню злочину, за допомогою ключів, які були у замку запалення, запустив двигун автомобіля марки «ВАЗ» моделі «211440» з реєстраційним номером НОМЕР_1 та на ньому покинув місце вчинення злочину.

Таким чином, ОСОБА_4 повторно незаконно заволодів автомобілем марки «ВАЗ» моделі «211440» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 та яким за його згодою фактично володіє ОСОБА_7 , розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд та завдавши майнової шкоди останньому на суму 86170,00 грн.

Крім цього, після незаконного заволодіння транспортним засобом марки «ВАЗ» моделі «211440» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , рухаючись вказаним автомобілем, завдав його законному володільцю ОСОБА_7 матеріального збитку на суму 393,62 грн, внаслідок пошкодження під час руху лівого дзеркала заднього виду.

Вказаними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною другою статті 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений за пред`явленим йому обвинуваченням винуватим себе визнав повністю та погодився з правовою кваліфікацією, не оспорив обставин, викладених в обвинувальному акті, і суду пояснив, що кримінальне правопорушення вчинене ним саме за таких обставин.

Враховуючи, що обвинувачений не оспорив обставини скоєння кримінального правопорушення, з`ясувавши, що він правильно розуміє зміст цих обставин, пересвідчившись у добровільності його позиції, а також роз`яснивши відповідні процесуальні наслідки, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно вищевказаних обставин.

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує, що кримінальне правопорушення, скоєне ним, відносяться до категорії тяжких злочинів.

ОСОБА_4 раніше судимий за вчинення злочинів проти власності та за незаконне заволодіння транспортним засобом, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не є особою з інвалідністю, проходив військову службу за мобілізацією, за місцем проживання характеризується посередньо.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого є його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 є рецедив злочинів.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про те, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції частини другої статті 289 КК України у виді позбавлення волі ближче до мінімального розміру.

При цьому, оскільки відсутні дані, що злочин, передбачений частиною другою статті 289 КК України, вчинено ОСОБА_4 з корисливого мотиву, суд приходить до переконання про відсутність підстав для призначення передбаченого санкцією даної норми додаткового покарання у виді конфіскації майна.

Саме таке покарання на переконання суду, є необхідним та достатнім для виправлення і перевиховання обвинуваченого.

На підставі частини четвертої статті 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_8 суд призначає шляхом часткового складання цього покарання та покарання, призначеного за вироком Романівського районного суду Житомирської області від 06 листопада 2025 року.

В ході кримінального провадження ОСОБА_8 05.12.2024 було обрано, а 31.01.2025 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60560,00 грн, яка була внесена ОСОБА_9 та 27.02.2025 ОСОБА_4 було звільнено зі слідчого ізолятора.

Оскільки ОСОБА_10 відбуває покарання, а в даному провадженні до нього застосовано запобіжний захід у вигляді застави, вказаний запобіжний захід слід скасувати.

Відповідно до вимог частини 11 статті 182 КПК України, пунктів 7-8 Порядку внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 18 січня 2012 року № 27), застава повертається заставодавцю лише після припинення дії запобіжного заходу у вигляді застави та постановлення вироку (ухвали), у якому міститься рішення про повернення застави.

Обвинуваченим під час розгляду кримінального провадження не було порушено покладених на нього обов`язків, застава в розмірі 60560,00 грн, внесена заставодавцем ОСОБА_9 на рахунок ТУ ДСА України в Житомирській області, підлягає поверненню заставодавцю відповідно до вимог статті 182 КПК України.

Відповідно до вимог частини другої статті 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів - кошти в сумі 10380,42 грн.

Долю речових доказів у кримінальному проваджені слід вирішити відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Заходи забезпечення цього кримінального провадження, після набрання вироком законної сили, підлягають скасуванню.

Керуючись статтями 100, 124, 368-374 КПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 289 КК України та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років та 6 (шести) місяців позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі частини четвертої статті 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначеного покарання та покарання за вироком Романівського районного суду Житомирської області від 06 листопада 2025 року призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі без конфіскації майна.

Початок строку відбування призначеного ОСОБА_4 покарання рахувати з моменту набрання даним вироком законної сили, зарахувавши у строк покарання частково відбуте ним покарання за вироком Романівського районного суду Житомирської області від 06 листопада 2025 року.

Зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_4 строк його затримання протягом 3 (трьох) днів у період з 01 грудня 2024 року до 03 грудня 2024 року та строк його попереднього ув`язнення з 05 грудня 2024 року по 27 лютого 2025 року протягом 85 (вісімдесяти п`яти) днів, із розрахунку день за день.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів кошти в сумі 10380,42 грн.

Речовий доказ, а саме автомобіль марки «ВАЗ» моделі «211440» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_6 , жителю АДРЕСА_2 та який фактично перебуває у володінні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_3 та переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_7 , після набрання вироком законної сили - залишити ОСОБА_7 .

Арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Любарського районного суду Житомирської області від 10 грудня 2024 року на автомобіль марки «ВАЗ» моделі «211440», з реєстраційним номером НОМЕР_1 , який, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_6 жителю АДРЕСА_2 та який фактично перебуває у володінні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_3 , в частині позбавлення права на відчуження, після набрання вироком законної сили - скасувати.

Скасувати запобіжний захід, застосований до ОСОБА_4 , у вигляді застави.

Заставу в сумі 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) грн, яка була внесена на спеціальний рахунок Територіального управління державної судової адміністрації України в Житомирській області за ухвалою Романівського районного суду Житомирської області від 31 січня 2025 року відносно ОСОБА_4 , повернути заставодавцю ОСОБА_9 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Житомирського апеляційного суду через Романівський районний суд Житомирської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1