Справа № 296/7441/25
Вирок

Іменем України

09 жовтня 2025 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Овруч Житомирської області, громадянина України, маючого середню - спеціальну освіту, працюючого не офіційно, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,-

встановив:

Судом встановлено, що у достовірно невстановлений слідством день, час та місці, але не пізніше 13.05.2025, ОСОБА_5 знайшов зіп-пакет з особливо небезпечною психотропною речовиною у великому розмірі, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-ілпентан-1-он).

Усвідомлюючи, що дана речовина є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-ілпентан-1-он) у ОСОБА_5 виник умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети її збуту.

Реалізуючи свій умисел, направлений на незаконне придбання психотропної речовини без мети її збуту у великих розмірах, обіг якої заборонено, ОСОБА_5 підняв вказаний зіп-пакет з кристалічною речовиною білого кольору та, продовжуючи реалізацію свого умислу, направленого на незаконне зберігання без мети її збуту у великих розмірах, поклав його до свого одягу та таким чином незаконно зберігав психотропну речовину при собі без мети збуту у великих розмірах.

13 травня 2025 року за адресою: м. Житомир, вул. Огієнка, 12 о 15 годині 45 хвилин в ході огляду місця події у службовому автомобілі марки RENAULT моделі Duster, д.н.з. НОМЕР_1 на передньому сидінні виявлено 1 зіп-пакет, в середині якого знаходилась особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-ілпентан-1-он), загальною масою 8,0656 г, яку останній незаконно придбав та зберігав без мети збуту у великих розмірах.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному, усвідомив наслідки скоєного ним правопорушення, не заперечував фактичних обставин, вказаних в обвинувальному акті.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_5 добровільно визнав провину у вчиненні даного кримінального правопорушення, прокурор під час визначення порядку дослідження доказів по справі просив суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнати недоцільним дослідження доказів по справі, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та обмежитись допитом обвинуваченого, дослідити матеріали, що характеризують обвинуваченого як особу.

Відповідно до вимог процесуального законодавства судом роз`яснено учасникам судового провадження положення ч. 3 ст. 349 КПК України. Судом роз`яснено, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити відповідні обставини в апеляційному порядку. Обвинувачений ОСОБА_5 зазначив, що зміст ч. 3 ст. 349 КПК України йому зрозумілий, заперечень проти не дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, він не має.

Зазначене повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу III Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з якими суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Таким чином, суд вважає, що вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України є доведеною та кваліфікує його дії як умисні дії, які виразились у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини у великих розмірах без мети збуту.

Призначаючи міру покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є не тяжким злочином, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні малолітню дитину, міцни соціальні зв`язки, працює не офіційно, раніше не судимий.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Верховним Судом у постанові від 20.09.2023 по справі № 944/5954/22 наведено тлумачення прояву щирого каяття обвинуваченого.

Так, у вищевказаній постанові витлумачено, що при встановленні обставини, яка пом`якшує покарання, а саме щирого каяття, необхідно враховувати, що щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого правопорушення, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль щодо вчиненого та бажання виправити ситуацію, яка склалася. Основною формою прояву щирого каяття є повне визнання особою своєї вини та правдива розповідь про всі відомі їй обставини вчиненого правопорушення. Отже, щире каяття повинно ґрунтуватися на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки, її осуді, бажанні виправити ситуацію, яка склалась, та нести відповідальність за вчинене, а також ця обставина повинна знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

Згідно зі ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

У правовій державі покарання передусім є виправним та превентивним засобом, в якій має використовуватись не надмірні, а лише необхідні й зумовлені метою заходи.

На реалізацію принципу, встановленого частиною другою статті 61 Конституції України, згідно з яким юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, спрямовані положення статті 65 КК України. Зазначений принцип, зокрема, конкретизовано у положеннях Кримінального кодексу України щодо системи покарань, звільнення від кримінальної відповідальності, звільнення від покарання та його відбування, у тому числі призначення більш суворого покарання.

Керуючись загальними засадами призначення покарання (ст. 65 КК України), суд має призначати покарання конкретній особі за конкретний злочин, максимально індивідуалізуючи покарання.

Призначене судом покарання повинно відповідати ступеню суспільної небезпеки кримінального правопорушення, обставинам його вчинення та враховувати особу винного, тобто бути справедливим.

Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину та передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину.

Виходячи з мети покарання й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Тобто, кримінально-правовий зміст принципу справедливості полягає в тому, що покарання, яке застосоване до особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, повинно бути справедливим, тобто таким, що відповідає як тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, так і конкретним обставинам його вчинення, а також особливостям особистості злочинця.

Вищевказана позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.05.2023 винесеній за результатами розгляду справи № 135/563/22.

Суд враховує матеріали досудової доповіді Корольовського РВ філії ДУ «Центр пробації» у Житомирській області, відповідно якої виправлення ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства та не становить значної небезпеки для суспільства.

З урахуванням викладеного, також, суд враховує думку прокурора, який в судових дебатах просив призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді штрафу в межах, визначених санкцією ч.2 ст.309 КК України, позицію обвинуваченого та його захисника, які просили призначити ОСОБА_5 покарання у виді штрафу ближче до мінімальної межі санкції ч.2 ст.309 КК України. Обвинувачений підтвердив, що в змозі сплатити зазначений розмір штрафу, у разі його призначення судом.

З огляду на наведене, враховуючи те, що ОСОБА_5 повністю визнав свою провину, в судовому засіданні щиро розкаявся, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, працює неофіційно, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді штрафу.

Відповідно до протоколу затримання ОСОБА_5 був затриманий 13.05.2025 та цього ж дня звільнений.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 не обирався.

Арешт, накладений ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 03.06.2025 року на майно, а саме: кайданки безномерні; предмет ззовні схожий на мачете; штик-ніж з написом «colambia» з серійним номером НОМЕР_2 , яке належить ОСОБА_5 - підлягає скасуванню.

Матеріального збитку даним кримінальним правопорушенням не завдано.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати на проведення експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого.

Питання стосовно речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368, 369, 374 КПК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 03.06.2025 року на майно, а саме: кайданки без номерні; предмет ззовні схожий на мачете; штик-ніж з написом «colambia» з серійним номером НОМЕР_2 , яке належить ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_5 процесуальні витрати, а саме: 8 514 (вісім тисяч п`ятсот чотирнадцять) грн 73 коп. на проведення судових експертиз.

Речові докази: психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-ілпентан-1-он), загальною масою 8,0656 г - знищити; кайданки безномерні, предмет ззовні схожий на мачете; штик-ніж з написом «colambia» з серійним номером НОМЕР_2 повернути власнику ОСОБА_5 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися, і дослідження яких визнано судом недоцільним.

Вирок набирає законної сили після закінчення вказаного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію повного тексту вироку в день його проголошення вручити учасникам судового провадження.

Головуючий суддя ОСОБА_1