Провадження № 1-кс/686/9936/25
УХВАЛА

22 жовтня 2025 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , захисника ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , слідчої ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ ХРУП ГУНП в Хмельницькій області майора поліції ОСОБА_6 , погодженого прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лисаківськ Республіка Казахстан, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на утримані перебуває двоє дітей, працюючого, раніше не судимого,

у кримінальному провадженні № 0000543,

ВСТАНОВИВ:

20.10.2025 старший слідчий СВ ХРУП ГУНП в Хмельницькій області майор поліції ОСОБА_6 звернулась до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду з клопотанням, погодженим із прокурором Спеціалізованої екологічної прокуратури (на правах відділу) Хмельницької області прокуратури ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 240, ч. 1 ст. 209 КК України, посилаючись на те, що існують передбачені ст.177 КПК України ризики: переховування від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконного впливу на свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Заслухавши думку слідчого та прокурора, які наполягають на задоволенні клопотання, підозрюваного та його захисника, які заперечили щодо його задоволення, дослідивши матеріали клопотання, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

У провадженні СУ ГУНП в Хмельницькій області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000543 від 27 жовтня 2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 240, ч. 1 ст. 209 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на підставі протоколу загальних зборів учасників ТОВ «Фітоліт» №1/2015 від 20.03.2015 ОСОБА_4 , з 23.03.2015 призначено директором ТОВ «Фітоліт», (наказ від 23.03.2015 № 1-к).

Відповідно до п. 6.5. Статуту ТОВ «Фітоліт», затвердженого протоколом загальних зборів засновників (учасників) №2/2015 від 21.09.2015, виконавчим органом товариства є директор. Директор вирішує всі питання діяльності товариства. Від імені товариства в межах своєї компетенції видає накази та розпорядження, у відповідності з трудовим законодавством приймає на роботу і звільняє працівників, розпоряджається майном і коштами товариства, виступає розпорядником кредитів, представляє товариство у відносинах з вітчизняними і зарубіжними юридичними та фізичними особами, укладає в Україні та за її межами договори, вчиняє інші юридичні дії та видає доручення про укладення таких договорів та представництво інтересів товариства іншими особами, здійснює керівництво поточною діяльністю товариства і несе персональну відповідальність за виконання покладених на нього завдань, розподіляє обовязки між керівниками структурних підрозділів і визначає їх повноваження у розвязанні завдань діяльності товариства, призначає на посади працівників товариства, його філій та представництв, інших підрозділів, переводить на іншу роботу, накладає стягнення, а також звільняє з роботи, укладає трудові договори з працівниками, представляє інтереси товариства в органах державної влади та управління, у суді, господарському суді, громадських організаціях, перед іншими підприємствами, установами, організаціями всіх форм власності та фізичними особами. Надає довіреність для представництва прав та інтересів товариства в межах делегованих повноважень представникам.

Відповідно до примітки ст. 364 КК України, службовими особами є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Виходячи з викладеного, з 23.09.2015 ОСОБА_4 , як директор ТОВ «Фітоліт», відповідно до ч. 3 ст. 18, примітки 1 ст. 364 КК України є службовою особою.

Таким чином, ОСОБА_4 , як директор ТОВ «Фітоліт», мав спрямовувати господарську та комерційну діяльність товариства для досягнення економічних і соціальних результатів згідно вимог чинного законодавства, ведення законної діяльності у сфері надрокористування, охорони, захисту та раціонального використання надр, на використання яких товариством одержано спеціальний дозвіл, ведення законної комерційної діяльності та отримання прибутку.

Разом з тим, директор ТОВ «Фітоліт» ОСОБА_4 , як службова особа товариства, вирішив використати своє службове становище та службові повноваження всупереч інтересам служби з метою незаконного видобування корисних копалин загальнодержавного значення за наступних обставин.

Так, відповідно до ст. 13 Конституції України природні ресурси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону.

Згідно ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Статтею 5, 12 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено, що державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.

Громадяни України зобов`язані берегти природу, охороняти, раціонально використовувати її багатства відповідно до вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища; здійснювати діяльність з додержанням вимог екологічної безпеки, інших екологічних нормативів та лімітів використання природних ресурсів; не порушувати екологічні права і законні інтереси інших суб`єктів.

Відповідно до ст. 38 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» в порядку спеціального використання природних ресурсів громадянам, підприємствам, установам і організаціям надаються у володіння, користування або оренду природні ресурси на підставі спеціальних дозволів, зареєстрованих у встановленому порядку, за плату для здійснення виробничої та іншої діяльності, а у випадках, передбачених законодавством України, - на пільгових умовах.

Статтею 1 Кодексу України про надра передбачено, що надра - це частина земної кори, що розташована під поверхнею суші та дном водоймищ і простягається до глибин, доступних для геологічного вивчення та освоєння.

Статтею 14, 20 згаданого кодексу передбачено, що надра надаються у користування для геологічного вивчення, у тому числі дослідно-промислової розробки, корисних копалин з подальшим видобуванням корисних копалин (промисловою розробкою родовищ).

Для геологічного вивчення, в тому числі дослідно-промислової розробки родовищ корисних копалин, надра надаються у користування після одержання спеціального дозволу на геологічне вивчення, у тому числі дослідно-промислову розробку, корисних копалин з подальшим видобуванням корисних копалин (промислову розробку родовищ).

Дослідно-промислова розробка корисних копалин здійснюється з метою уточнення їх окремих гірничо-геологічних та інших параметрів, вибору раціональних методів видобування мінеральної сировини на підставі проекту цих робіт, погодженого з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці. Видобуті під час дослідно-промислової розробки корисні копалини підлягають реалізації у загальному порядку.

Відповідно до п.2.3 «Положення про порядок організації та виконання дослідно промислової розробки родовищ корисних копалин загальнодержавного значення», затвердженого наказом Міністерства екології та природних ресурсів України №34/м від 03.03.2003, обсяг (кількість) корисних копалин (мінеральної сировини), що передбачається до видобутку, визначається для кожного виду корисної копалини та конкретного родовища окремо відповідно до інструкцій Державної комісії України по запасах корисних копалин із застосування Класифікації запасів і ресурсів корисних копалин державного фонду надр, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 05 травня 1997 року №432, але не повинен перевищувати п`яти відсотків від запасів облікованих Державним балансом запасів корисних копалин (крім підземних вод) на підставі протоколу /протоколів Державної комісії України по запасах корисних копалин, щодо розгляду попередньої геолого економічної оцінки родовища.

Відповідно до постанови № 827 від 12.12.1994 Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліків корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення» вапняк відноситься до корисних копалин загальнодержавного значення.

Разом з тим, директор ТОВ «Фітоліт», ОСОБА_4 , будучи службовою особою, використовуючи своє службове становище, діючи всупереч вимог природоохоронного законодавства, усвідомлюючи протиправність своїх намірів, вирішив вчинити кримінальне правопорушення у сфері незаконного видобування корисних копалин загальнодержавного значення видобування понад встановлений обсяг (згідно спеціального дозволу на користування надрами №4728 від 26.02.2016 наданого Державною службою геології та надр України) вапняку з родовища «Південно-Закупнянська ділянка», що знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :01:001:0005, загальною площею 6,5 га, на відстані 0,35 км на південь від південно-західної околиці смт. Закупне Чемеровецього району Хмельницької області.

Так, згідно спеціального дозволу на користування надрами №4728 від 26.02.2016 (Угоди №4728 про умови користування надрами з метою геологічного вивчення, в тому числі дослідно- промислової розробки родовищ корисних копалин та додатку № 1 до угоди, які є додатками до згаданого дозволу) надрокористувач зобов`язується виконувати та дотримуватись умов користування ділянкою надр передбачених дозволом, угодою та нормами діючого законодавства, дотримуватись вимог законодавства України, чинних стандартів, правил, норм виконання робіт, пов`язаних з користуванням надрами, дотримуватись вимог, передбачених дозволом на угодою.

В Додатку 1 до Угоди про умови користування надрами від 26.02.2016 №4728, яка є невід`ємною частиною спеціального дозволу на користування надрами №4728 від 26.02.2016, передбачено запаси кондиційних вапняків в розмірі 1 млн. тон.

Отже, за весь період проведення дослідно-промислової розробки, згідно п. 2.3 Положення про порядок організації та виконання дослідно промислової розробки родовищ корисних копалин загальнодержавного значення» №34/м, ТОВ «Фітоліт», мало право вилучити вапняків з Південно-Закупнянської ділянки не більше 5% від 1,0 млн. тон, що складає 50 тис. тон.

Водночас, ОСОБА_4 , будучи директором ТОВ «Фітоліт», реалізуючи злочинний умисел, спрямований на отримання грошових коштів шляхом незаконного видобування корисних копалин загальнодержавного значення, в порушення вимог п. 2.3 згаданого Положення, наведених вище умов спеціального дозволу на користування надрами №4728 від 26.02.2016 та додатків до нього, організував та здійснив незаконний видобуток вапняку понад встановлений обсяг в розмірі 236,67 тис тон, що становить 28,7% від передбачених Угодою №4728 від 26.02.2016 5% (50,0 тис. тон), завдавши шкоди навколишньому природному середовищу в розмірі 239 млн 817 тис 711 гривень.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у незаконному видобуванні корисних копалин загальнодержавного значення, вчиненому службовою особою з використанням службового становища, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст.240 КК України.

Окрім того встановлено, що на підставі протоколу загальних зборів учасників ТОВ «Фітоліт» №1/2015 від 20.03.2015 ОСОБА_4 , з 23.03.2015 призначено директором ТОВ «Фітоліт», (наказ від 23.03.2015 № 1-к).

Відповідно до п. 6.5. Статуту ТОВ «Фітоліт», затвердженого протоколом загальних зборів засновників (учасників) №2/2015 від 21.09.2015, виконавчим органом товариства є директор. Директор вирішує всі питання діяльності товариства. Від імені товариства в межах своєї компетенції видає накази та розпорядження, у відповідності з трудовим законодавством приймає на роботу і звільняє працівників, розпоряджається майном і коштами товариства, виступає розпорядником кредитів, представляє товариство у відносинах з вітчизняними і зарубіжними юридичними та фізичними особами, укладає в Україні та за її межами договори, вчиняє інші юридичні дії та видає доручення про укладення таких договорів та представництво інтересів товариства іншими особами, здійснює керівництво поточною діяльністю товариства і несе персональну відповідальність за виконання покладених на нього завдань, розподіляє обовязки між керівниками структурних підрозділів і визначає їх повноваження у розвязанні завдань діяльності товариства, призначає на посади працівників товариства, його філій та представництв, інших підрозділів, переводить на іншу роботу, накладає стягнення, а також звільняє з роботи, укладає трудові договори з працівниками, представляє інтереси товариства в органах державної влади та управління, у суді, господарському суді, громадських організаціях, перед іншими підприємствами, установами, організаціями всіх форм власності та фізичними особами. Надає довіреність для представництва прав та інтересів товариства в межах делегованих повноважень представникам.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 КК України службовими особами є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також постійно чи тимчасово обіймають в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною службовою особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Таким чином, в силу займаної посади ОСОБА_4 наділений організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, тобто згідно з ч. 3 ст. 18 та п. 1 примітки до ст. 364 КК України є службовою особою.

Виходячи з викладеного, з 23.09.2015 ОСОБА_4 , як директор ТОВ «Фітоліт», відповідно до ч. 3 ст. 18, примітки 1 ст. 364 КК України є службовою особою.

Таким чином, ОСОБА_4 , як директор ТОВ «Фітоліт», мав спрямовувати господарську та комерційну діяльність товариства для досягнення економічних і соціальних результатів згідно вимог чинного законодавства, ведення законної діяльності у сфері надрокористування, охорони, захисту та раціонального використання надр, на використання яких товариством одержано спеціальний дозвіл, ведення законної комерційної діяльності та отримання прибутку.

Разом з тим, директор ТОВ «Фітоліт» ОСОБА_4 , як службова особа товариства, вирішив використати своє службове становище та службові повноваження всупереч інтересам служби з метою видобування корисних копалин загальнодержавного значення понад дозволений обсяг та їх подальшої реалізації під виглядом законно видобутої продукції, таким чином здійснивши легалізацію майна, одержаного злочинним шляхом.

Зокрема, ОСОБА_4 , будучи службовою особою, використовуючи своє службове становище, діючи всупереч вимог природоохоронного законодавства, усвідомлюючи протиправність своїх намірів, вирішив вчинити кримінальне правопорушення у сфері незаконного видобування корисних копалин загальнодержавного значення видобування понад встановлений обсяг (згідно спеціального дозволу на користування надрами №4728 від 26.02.2016 наданого Державною службою геології та надр України) вапняку з родовища «Південно-Закупнянська ділянка», що знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :01:001:0005, загальною площею 6,5 га, на відстані 0,35 км на південь від південно-західної околиці смт. Закупне Чемеровецього району Хмельницької області.

Так, згідно спеціального дозволу на користування надрами №4728 від 26.02.2016 (Угоди №4728 про умови користування надрами з метою геологічного вивчення, в тому числі дослідно- промислової розробки родовищ корисних копалин та додатку № 1 до угоди, які є додатками до згаданого дозволу) надрокористувач зобов`язується виконувати та дотримуватись умов користування ділянкою надр передбачених дозволом, угодою та нормами діючого законодавства, дотримуватись вимог законодавства України, чинних стандартів, правил, норм виконання робіт, пов`язаних з користуванням надрами, дотримуватись вимог, передбачених дозволом на угодою.

В Додатку 1 до Угоди про умови користування надрами від 26.02.2016 №4728, яка є невід`ємною частиною спеціального дозволу на користування надрами №4728 від 26.02.2016, передбачено запаси кондиційних вапняків в розмірі 1 млн. тон.

Водночас, ОСОБА_4 , будучи директором ТОВ «Фітоліт», реалізуючи злочинний умисел, спрямований на отримання грошових коштів шляхом незаконного видобування корисних копалин загальнодержавного значення, в порушення вимог п. 2.3 згаданого Положення, наведених вище умов спеціального дозволу на користування надрами №4728 від 26.02.2016 та додатків до нього, організував та здійснив незаконний видобуток вапняку понад встановлений обсяг в розмірі 236,67 тис тон, що становить 28,7% від передбачених Угодою №4728 від 26.02.2016 5% (50,0 тис. тон), завдавши шкоди навколишньому природному середовищу в розмірі 239 млн 817 тис 711 гривень.

Набувши таким протиправним чином 236,67 тис тон вапняку, в період з 26.02.2016 по 31.12.2017, усвідомлюючи, що видобутий вапняк одержаний злочинним шляхом, ОСОБА_4 володів, використовував, розпоряджався ним, у тому числі здійснював правочини з ним, а саме продаж третім особам, які не були залучені до злочинної діяльності та не були обізнані про джерело походження незаконно видобутого вапняку. Таким чином, він здійснював зміну його форми (перетворення) з вапняку у грошові кошти.

Отже, в період з 26.02.2016 по 31.12.2017, ОСОБА_4 , будучи обізнаним про те, ТОВ «Фітоліт», мало право вилучити вапняків з Південно-Закупнянської ділянки не більше 5% від 1,0 млн. тон, що складає 50 тис. тон., усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи умисно, всупереч вимогам чинного законодавства, здійснював систематичний видобуток вапняку понад дозволений обсяг та видобув таким чином 236,67 тис тон, який в подальшому під виглядом законно видобутої продукції реалізовував, внаслідок чого товариством за незаконно видобутий вапняк отримано грошові кошти в розмірі 56 млн 932 тис 446 грн 80 коп.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у набутті, володінні, використанні, розпорядженні майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, у тому числі вчиненні правочинів з таким майном, зміні форми (перетворення) такого майна, вчинених особою, яка знала, що таке майно прямо, повністю одержано злочинним шляхом ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.209 КК України.

«16» жовтня 2025 відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 276, ч. 1 ст. 278 КПК України, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченихч. 3 ст. 240, ч. 1 ст. 209 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих йому кримінальних правопорушень повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: документами отриманими протоколом тимчасового доступу до речей та документів, за участі ОСОБА_4 від 21.06.2022; висновком експертів за результатами комплексної судової інженерно-екологічної експертизи та експертизи безпеки життєдіяльності від 25.08.2025; висновок аналітичного дослідження від 14.02.2024; іншими матеріалами кримінального провадження у сукупності.

В діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2,3 ст. 240, ч. 1 ст. 209 КК України, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до двох років з конфіскацією майна.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно із ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 179 КПК України передбачено, що особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Так, з наданих матеріалів убачається, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2,3 ст. 240 ч. 1 ст. 209 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років позбавлення волі.

Разом з тим, вказаний у клопотанні слідчого ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні, оскільки прокурором не наведено підстав, які б давали суду беззаперечні підстави вважати, що ОСОБА_4 має намір ухилятися від слідства

Так, підозрюваний ОСОБА_4 , раніше не судимий, має сім`ю та постійне місце проживання, а тому відсутні підстави вважати, що він матиме намір переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Разом з тим, вважаю доведеним існування ризиків незаконно впливу на свідків у кримінальному провадженні та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Беззаперечних даних, які б виключали вказані ризики, слідчим суддею на даний час не встановлено.

При цьому слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримують шляхом слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засідання (ч. 1,2 ст. 23, ст. 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих в поряду, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому прокурору або посилатися на них (ч. 4 ст.95 КПК України).

Аналізуючи особу підозрюваного слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 працює, має постійне місце проживання, одружений та утримує двох дітей, раніше не судимий.

Враховуючи наведені ризики, усі, визначенні ст. 178 КПК України обставини в їх сукупності, приходжу до висновку, що відносно підозрюваного слід обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, адже саме такий запобіжний захід буде достатнім для виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Також на ОСОБА_4 слід покласти відповідні обов`язки, визначені ст. 194 КПК України строк дії яких слід визначити в межах строку досудового розслідування.

Строк особистого зобов`язання слід визначити в межах строків досудового розслідування, а саме по 19 грудня 2025 року.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2,3 ст. 240, ч. 1 ст. 209 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на нього обов`язки, а саме:

1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою;

2) обмежити спілкування з свідками;

3) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

4) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Ухвала в частині покладення на підозрюваного обов`язків діє по 19 грудня 2025 року.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя