Справа № 302/1051/25
Провадження № 1-кс/302/327/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

18 вересня 2025 року селище Міжгір`я Закарпатської області

Слідчий суддя Міжгірського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисниці адвокатки ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисниці обвинуваченого ОСОБА_5 адвокатки ОСОБА_6 в кримінальному провадженні відомості про яке 29.07.2025 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000161, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 332 Кримінального кодексу України (далі КК України), про зміну запобіжного заходу, обраного ухвалою слідчого судді Міжгірського районного суду Закарпатської області від 01.08.2025 у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого АДРЕСА_1 та мешканця буд. АДРЕСА_2 , одруженого, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого,

ВСТАНОВИВ:

16 вересня 2025 року захисниця ОСОБА_5 адвокатка ОСОБА_6 звернулась до слідчого судді з цим клопотанням, яке обґрунтовувала таким. Ухвалою слідчого судді Міжгірського районного суду Закарпатської області від 01 серпня 2025 року було задоволено клопотання слідчого СВ відділення поліції № 2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів до 27 вересня 2025 року включно. Строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 почато відраховувати з часу його фактичного затримання з 02 год 10 хв 30 липня 2025 року, згідно протоколу затримання від 30.07.2025. Визначено заставу в розмірі 260 (двісті шістдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що відповідає сумі 787 280 (сімсот вісімдесят сім тисяч двісті вісімдесят) гривень 00 копійок, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на відповідний рахунок. Захисниця ОСОБА_5 адвокатка ОСОБА_6 стверджує, що визначений розмір застави є непомірним тягарем для підозрюваного, у зв`язку з чим він фактично безальтернативно тримається під вартою. При цьому захисниця зауважує, що з серпня 2025 року по теперішній час ОСОБА_7 не отримує грошового забезпечення та будь-якого іншого доходу, не здійснює будь-яких інших фінансових операцій, не має у власності нерухомого майна. Підозрюваний одружений, проживає з дружиною в м. Києві й має на утриманні трьох дітей. Внаслідок бойових дій майно, будинок, де він проживав знищено. ОСОБА_5 перебував на військовій службі з 10.08.2022 по 08.02.2024, є учасником бойових дій, під час виконання обов`язків військової служби отримав поранення. Стверджує, що зазначені обставини позбавляють ОСОБА_5 можливості внести заставу. Вважає, що застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків. З врахуванням цього просить змінити обраний запобіжний захід на інший не пов`язаний із триманням під вартою або ж зменшити розмір застави до мінімального, передбаченого пунктом 2 частини п`ятої статті 182 КПК України. Встановити для підозрюваного такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду; прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну місця проживання, та /або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 підтримав подане захисницею клопотання. Пояснив, що має на утриманні трьох власних дітей, двоє з яких є неповнолітніми, а також одну дитину дружини. Ствердив, що в нього на утриманні перебувають батьки похилого віку. Підтвердив, що йому повідомлено про підозру в іншому кримінальному провадженні, обвинувальний акт за яким передано до суду в 2019 році. Повідомив, що займається волонтерською діяльністю за рахунок чого, а також допомоги благодійних фондів живе він сам та має можливістю утримувати сім`ю і батьків.

В судовому засіданні захисниця підозрюваного ОСОБА_5 підтримала подане клопотання з викладених у ньому підстав та просила його задовольнити. Пояснила, що ОСОБА_5 є колишнім військовослужбовцем, тривалий час брав безпосередню участь в бойових діях по захисту Батьківщини, має на утриманні чотирьох дітей, не має у власності нерухомого майна чи транспортних засобів, офіційно ніде не працює й не має доходів. Ствердила, що підозра про яку ОСОБА_5 повідомили органи досудового розслідування є необґрунтованою і взагалі відсутні будь-які ризики, а отже й підстави для застосування будь-яких запобіжних заходів. Просила змінити запобіжний захід з тримання під вартою на будь-який м`якший або ж визначити розмір застави в межах п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України.

Прокурор ОСОБА_3 заперечила проти задоволення клопотання. Уважає обраний ухвалою слідчого судді Міжгірського районного суду Закарпатської області запобіжний захід у виді тримання під вартою та визначений розмір застави достатніми для забезпечення процесуальної поведінки підозрюваного. Висловилась про відсутність підстав для зміни запобіжного заходу на м`якший, не пов`язаний з триманням під вартою, а також про відсутність підстав для зменшення визначеного розміру застави. При цьому звернула увагу на характер інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, який свідчить про існування ризиків уникнення підозрюваного від слідства та суду, зокрема шляхом незаконного перетину державного кордону України. Просила відмовити в задоволенні клопотання й залишити обраний запобіжний захід без змін. Також звернула увагу на наявність повідомлення про підозру та спрямування обвинувального акту відносно ОСОБА_5 до суду з обвинуваченням у вчиненні інших кримінальних правопорушень.

Слідчий ОСОБА_4 заперечив проти поданого клопотання й просив відмовити в його задоволенні.

Дослідивши та проаналізувавши доводи клопотання захисника про зміну запобіжного заходу та клопотання підозрюваного, заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши долучені до клопотань документи та співставивши їх з матеріалами кримінального провадження, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення його дієвості, є запобіжний захід.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, визначеним цим Кодексом (ст. 177 КПК України).

Статтею 194 КПК України визначено, що запобіжний захід може бути застосований до особи виключно у випадку, якщо буде доведено обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 201 КПК України підозрюваний, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати, зокрема, клопотання про зміну запобіжного заходу. Згідно частини 5 даної статті суд має право залишити без розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу, подане раніше тридцяти днів з дня постановлення попередньої ухвали про застосування, зміну або відмову у зміні запобіжного заходу, якщо у ньому не зазначені нові обставини, які не розглядалися слідчим суддею, судом.

Частина 1 ст. 194 КПК України встановлює, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Перелік підстав для зміни запобіжного заходу за клопотанням сторони захисту не передбачений кримінальним процесуальним законом, а ст. 201 КПК України вказує тільки на те, що до клопотання мають бути додані матеріали, якими обґрунтовуються доводи клопотання.

Зміна чи скасування запобіжного заходу обумовлюється тим, що в ході кримінального провадження змінюються підстави застосування чи обставини, що враховувалися при обранні запобіжного заходу, внаслідок чого запобіжний захід може бути скасований або замінений на інший - більш або менш суворий.

Зміна запобіжного заходу може полягати у зміні виду запобіжного заходу, скасуванні, зміні або покладенні додаткових обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, чи у зміні способу виконання цих обов`язків.

Підставами звернення з клопотанням про зміну запобіжного заходу є обставини, які або існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які не було відомо сторонам, або виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу. Такими підставами може бути суттєва зміна обставин, які було взято до уваги при обранні запобіжного заходу, зокрема, змінилася кваліфікація кримінального правопорушення, погіршився стан здоров`я обвинуваченого, змінився склад його родини чи утриманців, або майновий стан, інші обставини, які мають суттєве значення.

Слідчий суддя зазначає, що обґрунтованість застосування запобіжного заходу у вигляді застави може піддаватися судовому контролю через певні проміжки часу на предмет перевірки наявності чи відсутності ризиків, за яких вказаний запобіжний захід було застосовано, та у зв`язку з виникненням інших обставин, які можуть бути підставами зміни запобіжного заходу в сторону його пом`якшення або скасування, оскільки строк дії цього запобіжного заходу в ухвалах суду не зазначено, а тривалість в часі запобіжного заходу без врахування обставин справи в конкретному випадку може призвести до порушення прав, свобод чи інтересів учасників кримінального провадження.

З наявних у слідчого судді матеріалів вбачається таке.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, тобто сприянні порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод незаконного переправленню осіб через державний кордон, за попередньою змовою групою осіб з корисливих мотивів, вчиненому за таких обставин

ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що Указом Президента України від 24 лютого 2022 року за № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (із змінами якими, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 10 листопада 2024 року строком на 90 діб тобто до 07 лютого 2025 року), у зв`язку з чим в Україні діють обмеження на виїзд за кордон чоловіків віком від 18 до 60 років, здійснив сприяння незаконному переправлення осіб через державний кордон України, шляхом надання порад, вказівок та засобів, за попередньо домовленістю з невстановленими досудовим розслідування особами, з корисливих мотивів за наступних обставинах.

Так, ОСОБА_5 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, діючи з корисливих мотивів, погодився на пропозицію невстановленої досудовим розслідуванням особи, сприяти в незаконному переправленні через державний кордон України, поза пунктом пропуску, за невстановлену досудовим розслідуванням суму грошових коштів, громадянину України призовного віку ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючий в АДРЕСА_3 .

В подальшому, ОСОБА_5 на виконання свого злочинного задуму, поєднано спільним умислом із невстановленими досудовим розслідуванням особами, близько 05 години 30 хвилин 29 липня 2025 року перебуваючи в м. Дніпро на транспортному засобі марки «VOLKSWAGEN CRAFTER» реєстраційним знаком НОМЕР_1 замаскованим під медичну швидку допомогу, за попередньою домовленістю з невстановленою слідством особою, зустрів ОСОБА_8 з яким попрямував в напрямку Закарпатської області для подальшого переправлення через державний кордон отримавши попередньо від ОСОБА_8 грошову винагороду за надані послуги у виді сприянні порадами, вказівками, наданням засобів грошову винагороду в сумі 1500 Євро.

Прямуючи по автодорозі Р21 сполученням «Долин-Хуст» 29 липня 2025 року близько 18.00 год. знаходячись поза населеним пунктом с. Торунь Хустського району Закарпатської області на блок-посту не виконав вимоги працівників поліції та прикордонної служби у виді зупинки боячись бути викритим попрямував в напрямку м. Хуст Закарпатської області.

Надалі, ОСОБА_5 діючи умисно, усвідомлюючи, що перетин державного кордону буде здійснюватися незаконно, поза пунктом пропуску, передбачаючи можливість їх затримання працівниками поліції та прикордонної служби під час руху на автомобілі марки «VOLKSWAGEN CRAFTER» реєстраційним знаком НОМЕР_1 на п/н «КрП» в с. Сойми Хустського району Закарпатської області віддав усну вказівку ОСОБА_8 повідомити працівникам поліції та прикордонної служби про себе неправдиві анкетні дані, а також що він є військовослужбовцем відповідно до його форменного одягу в разі їх зупинки на транспортному засобі. В подальшому за допомогою засобів примусової зупинки транспортний засіб був зупинений, а ОСОБА_5 був викритий працівниками поліції та прикордонної служби з особою, яка намагалась незаконно перетнути державний кордон України. Під час огляду транспортного засобу марки «VOLKSWAGEN CRAFTER» реєстраційним знаком НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 1500 Євро були віднайдені та вилучені.

30.07.2025 о 02 год. 10 хв. ОСОБА_5 було затримано, у порядку ст. 208 КПК України.

30.07.2025 ОСОБА_5 було вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину перевірялась слідчим суддею під час обрання запобіжного заходу 01.08.2025 та стороною захисту у клопотанні під сумнів не ставиться.

ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти встановленого порядку несення військової служби, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

01 серпня 2025 року слідчим суддею Міжгірського районного суду Закарпатської області було розглянуто клопотання слідчого про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Під час розгляду вказаного клопотання 01.08.2025 слідчий суддя, зокрема, з врахуванням практики ЄСПЛ (рішення «Нечипорук і Йонкало проти України», «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» та «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства») дійшов висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 статті 332 КК України. Обґрунтованість підозри учасниками провадження під сумнів не ставиться, доказів на її спростування слідчому судді не надавалось.

При обранні запобіжного заходу 01.08.2025 слідчий суддя встановив наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Учасники провадження під час розгляду цього клопотання не стверджували про відсутність чи зменшення певних ризиків і не надавали відповідних доказів на підтвердження цих обставин. Слідчий суддя уважає, що встановлені при обранні запобіжного заходу ризики на цьому етапі досудового розслідування не зникли й не були мінімізовані та є реальними.

Обираючи запобіжний захід 01.08.2025 слідчий суддя перевірив можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу й дійшов висновку, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти встановленим ризикам не процесуальної поведінки підозрюваного, також суворість покарання за кримінальне правопорушення та особа підозрюваного свідчить про те, що наслідки та ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути визнані ним менш небезпечними ніж кримінальне переслідування.

З огляду на встановлення існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, тому що суворість покарання за кримінальне правопорушення, наслідки та ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути визнаними як менш небезпечні ніж покарання і процедура виконання покарання, а також беручи до уваги вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, його вік, стан здоров`я, майновий стан та інші обставини, приймаючи до уваги особливу суспільну небезпеку протиправних дій ОСОБА_5 слідчий суддя виснував, що для запобігання вказаним ризикам об`єктивно необхідним є застосування щодо нього запобіжного заходу - тримання під вартою як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 9 років.

Розглядаючи можливість застосування до підозрюваного будь-якого альтернативного запобіжного заходу, слідчий суддя врахував, що наразі достатніми та належними підставами застосування запобіжного заходу у виді тримання стосовно підозрюваного під вартою є не лише очікування завершення досудового розслідування та розгляду справи в суді, а і дотримання балансу між можливими наслідками його звільнення та безпекою суспільства, яке вимагає ізоляції осіб, які з встановленою вірогідністю здатні завдати істотної шкоди правам та свободам інших осіб, що в даному випадку повністю виправдовує утримання підозрюваного під вартою. Отже, досягнення мети визначеної у ст. 177 КПК України наразі можливе виключно шляхом обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя врахував практику Європейського Суду з прав людини, згідно з якою допустимими підставами для взяття й тримання особи під вартою є наявність із боку цієї особи таких загроз як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину, за умови доведеності таких ризиків (рішення у справах Смірнов проти росії від 24 липня 2003 року; Вемгофф проти Німеччини від 27 червня 1968 року; Штегмюллер проти Австрії від 10 листопада 1969 року; Мацнеттер проти Австрії від 10 листопада 1969 року; Летельєр проти Франції від 26 червня 1991 року та ін.), також тривалість існування обґрунтованої підозри у вчиненні затриманою особою злочину як неодмінна умова законності її продовжуваного тримання під вартою (рішення ЄСПЛ «Геращенко проти України» від 7 листопада 2013 року) та суворість покарання, яке може бути призначено, як слушний елемент в оцінці ризику можливості переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Серйозність висунутих обвинувачень свідчить про те, що державні органи можуть виправдано вважати, що такий ризик існує (рішення ЄСПЛ «Москаленко проти України» від 20 травня 2010 року). Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово вказував на те, що позбавлення свободи може бути виправданим лише тоді, коли інші, менш суворі запобіжні заходи, по-перше, були розглянуті, а по-друге, за результатами розгляду визнані такими, що не зможуть забезпечити мети, досягнення якої вимагається (Рішення у справі Амбрушкевич проти Польщі).

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №511-550/0/4-13 від 04 квітня 2013 року «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», який враховується слідчим суддею як стала практика правозастосування, тобто в якості правової визначеності, як елемента верховенства права, слідчому судді, суду слід враховувати, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Крім цього, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Слідчий суддя врахував характер та ступінь тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , його вік, матеріальний та сімейний стан і відсутність медичних протипоказань утримання підозрюваного в умовах ізоляції.

Під час розгляду цього клопотання учасниками провадження не доведено й не надано відповідних доказів, а слідчим суддею не установлено можливості застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

Щодо заявленого клопотання про зміну розміру застави й визначення її у мінімальному розмірі, передбаченому п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України слідчий суддя зауважує про таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Частиною 2 даної статті встановлено, що застава може бути внесена як самим підозрюваним, обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (ч. 4 ст. 182 КПК України).

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Абзацом другим ч. 5 ст. 182 КПК України регламентовано, що у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Слідчим суддею установлено, що застава в розмірі, визначеному п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а відтак її розмір належить визначати відповідно до приписів абзацу 2 ч. 5 ст. 182 КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити в особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні. Розмір застави повинен визначатися виходячи з особи обвинуваченого, його майнового стану і його відносин з особами, які надають забезпечення, іншими словами, враховувати той факт, чи буде втрата забезпечення чи дії проти поручителів у випадку неявки обвинуваченого в суд достатнім стримуючим фактором для обвинуваченого, щоб не здійснити втечу.

При визначенні розміру застави слід не допускати встановлення такого її розміру, що є завідомо непомірним для особи та призводить до неможливості виконання застави. З одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.

В обґрунтування необхідності зміни запобіжного заходу шляхом зменшення розміру застави, визначеного ухвалою слідчого судді від 01.08.2025 захисниця адвокатка ОСОБА_6 посилається на її непомірність для підозрюваного ОСОБА_5 . При цьому захисниця звертає увагу на те, що підозрюваний не має доходів з серпня 2025, не має нерухомого майна й не здійснює будь-яких фінансових операцій, одружений, має на утриманні трьох дітей, перебував на військовій службі з 10.08.2022 по 08.02.2024, є учасником бойових дій і під час несення обов`язків військової служби 15.05.2023 отримав поранення.

З копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 14 жовтня 2022 слідує, що ОСОБА_5 14 жовтня 2022 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_9 .

З поданих копій свідоцтв про народження вбачається, що ОСОБА_5 є батьком двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_4 .

З посвідчення серії НОМЕР_3 від 14 травня 2024 року слідує, що ОСОБА_5 є учасником бойових дій.

З копії довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 13.07.2023 № 2112 слідує, що ОСОБА_5 15 травня 2023 року отримав мінно-вибухову травму, ЗЧМТ. Струс головного мозку, акубаротравму, під час виконання обов`язків військової служби, пов`язане із захистом Батьківщини.

З врахуванням установлених обставин інкримінованих підозрюваному кримінальних правопорушень, дані про його особу, репутацію, майновий та сімейний стан, та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України слідчий суддя доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення клопотання захисниці підозрюваного ОСОБА_5 адвокатки ОСОБА_6 та зміни розміру застави визначеного ухвалою слідчого судді від 01.08.2025 з 260 (двісті шістдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що відповідає сумі 787 280 (сімсот вісімдесят сім тисяч двісті вісімдесят) гривень 00 копійок на 200 (двісті) прожиткових мінімумів, що відповідає сумі 605 600 (шістсот п`ять тисяч шістсот) гривень 00 коп.

На переконання слідчого судді, такий розмір застави на даній стадії досудового розслідування буде співмірним з існуючими в кримінальному провадженні ризиками та в разі її внесення зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання ним обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 176, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 201, 371, 372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисниці підозрюваного ОСОБА_5 адвокатки ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу задовольнити частково.

Обраний ухвалою слідчого судді від 01.08.2025 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів, до 27 вересня 2025 року включно залишити без змін.

Змінити підозрюваному ОСОБА_5 розмір застави визначений ухвалою слідчого судді від 01.08.2025 з 260 (двісті шістдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що відповідало сумі 787 280 (сімсот вісімдесят сім тисяч двісті вісімдесят) гривень 00 копійок на 200 (двісті) прожиткових мінімумів, що відповідає сумі 605 600 (шістсот п`ять тисяч шістсот) гривень 00 коп, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на рахунок: отримувач коштів: ТУ ДСА України в Закарпатській області, код отримувача , банк отримувача: ДКСУ м.Київ, МФО 820172, рахунок отримувача: UA0018501.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі внесення ним або іншим заставодавцем застави у визначеному розмірі він підлягає звільненню з-під варти і з того моменту буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

В разі внесення заставодавцем визначеної в ухвалі суми застави, зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 виконувати такі обов`язки: 1) прибувати до слідчого, прокурора, суду із встановленою періодичністю; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді; 3) повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця проживання, та /або місця роботи; 4) утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками сторони обвинувачення.

Термін дії обов`язків, покладених слідчим суддею, у разі внесення застави визначити - два місяці з моменту внесення застави.

Попередити підозрюваного ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на нього зобов`язань застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складений та проголошений 19.09.2025 о 16:15 год.

Слідчий суддяОСОБА_1