№ провадження 1-кс/208/465/26
УХВАЛА

Іменем України

23 січня 2026 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Кам`янського ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 у режимі ВКЗ,

обвинуваченого ОСОБА_4 у режимі ВКЗ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання прокурора Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_6 , про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0019619 від 28.09.2025 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Дніпропетровська Дніпропетровської області, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

23 січня 2026 року прокурор Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_6 , звернувся до суду із клопотанням про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні 0019619 від 28.09.2025 відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

Клопотання подано в порядку ч.6 ст.199 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 , в судовому засіданні підтримав клопотання і просив продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, оскільки наявні ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків. Крім цього повідомив, що 14.01.2026 обвинувальний акт з додатками скеровано до Заводського районного суду міста Кам`янського, разом з тим станом на 23.01.2026 підготовче судове засідання не призначено.

Обвинувачений ОСОБА_4 поклався на розсуд суду, та повідомив, що має намір продовжити проходження військової служби.

Захисник ОСОБА_5 підтримав думку підзахисного, не заперечував щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, однак повідомив, що у його підзахисного є хронічна хвороба, проте він має намір продовжити проходження військової служби.

Перевіривши наданні матеріали клопотання та дослідивши докази по цих матеріалах, заслухавши думку учасників судового розгляду, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

В клопотанні зазначено, що солдат ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, та проходячи її на підставі наказу командира №330 від 08.11.2024 на посаді курсанта навчального взводу навчальної роти 4 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від військової служби, в умовах воєнного стану, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 9, 11, 12, 14, 16, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 14 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України та, не одержавши відповідних дозволів (наказів) начальників (командирів), які за законодавством уповноважені надавати такі дозволи (накази), 23.11.2024 приблизно о 10.00 год., точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, самовільно залишив розташування базового табору 4 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_1 з пунктом дислокації поблизу АДРЕСА_2 (більш детальна адреса не підлягає розголошенню в умовах воєнного стану), чим протизаконно припинив виконувати конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, та проводив час на власний розсуд за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, ввірених йому за посадою, про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв, та був відсутній на військовій службі до 26.11.2025. А саме 26.11.2025 солдат ОСОБА_4 був затриманий працівниками поліції Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області на території Заводського району м. Кам`янське Дніпропетровської області, внаслідок чого злочин було припинено.

Відомості про зазначене кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що підтверджується витягом №0019619, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.09.2025, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

26.11.2025 ОСОБА_4 затримано на підставі ст. 208 КПК України.

26.11.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

28.11.2025 слідчим суддею Заводського районного суду міста Кам`янського відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 24.01.2026 включно, без визначення розміру застави.

14.01.2026 обвинувальний акт з додатками скеровано до Заводського районного суду міста Кам`янського, разом з тим станом на 23.01.2026 підготовче судове засідання не призначено.

Відповідно до ч. 6 ст. 199 КПК у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати : дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Вважаю, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, що підтверджується: допитами свідків, актом службового розслідування, проведеного посадовими особами військової частини НОМЕР_1 за фактом самовільного залишення військової частини солдатом ОСОБА_4 , а також іншими матеріалами кримінального провадження, які як самі по собі, так і в сукупності з іншими доказами містять відомості як доказ факту та обставини вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення.

Отже, стороною обвинувачення доведено вагомість наявних доказів, що вказують на обґрунтованість підозри ОСОБА_4 за ч. 5 ст. 407 КК України.

При цьому, слідчий суддя зазначає, ці докази достатні для вирішення питання щодо питання ініційованого в клопотанні, що є нині предметом розгляду.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, яке згідно ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжкого злочину, і за яке передбачене покарання виключно у виді позбавлення волі строком від п`яти до десяти років, у зв`язку із чим розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення понесення покарання, що свідчить про можливість вчинити спробу переховуватися від органів досудового розслідування та суду. На наявність цього ризику вказують, зокрема, і обставини кримінального провадження, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 .

Крім того, у разі повернення ОСОБА_4 до розташування військової частини, останній може, як у спосіб погроз та і реально впливати на свідків вчиненого кримінального правопорушення, які являються його співслужбовцями та командирами підрозділів, в якому останній проходив військову службу.

Також ОСОБА_4 мав можливість самостійно прибути до військової частини, та продовжити проходити військову службу, однак останній протягом тривалого часу не вживав заходів щодо самостійного повернення до військової служби, що свідчить про умисне продовження вчинення злочину, у якому він підозрюється.

Отже, при розгляді клопотання прокурором доведено, що ризики, якы були підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою відносно обвинуваченого та які встановлені Заводський районним судом міста Кам`янського від 28 листопада 2025 року не зменшились. А тому відсутні і підстави визначати заставу, яка не була визначена при обранні запобіжного заходу підозрюваному з урахуванням положення п.1 ч. 4 ст.183 КПК України.

Отже, враховуючи обставини в їх сукупності, передбачені ст.178 КПК України, наявність ризиків, передбачених п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню і наявні достатні підстави для продовження щодо обвинуваченого виняткового запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи приписи ч.8 ст.176 КПК України щодо застосування під час воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються у вчинені злочинів, передбачених, зокрема, ст. 407 КК України, виключно запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 спливає 24 січня 2026 року. Підготовче судове засідання до спливу зазначеного строку не проведено.

Відповідно до ч.1 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Враховуючи зазначене, слідчий суддя, вважає за можливе продовжити строк тримання під вартою, в межах строку зазначеного в ст. 197 КПК України, а саме 60 днів.

Відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

З урахуванням положень ст.183 КПК України, враховуючи, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ст. 407 КК України під час дії воєнного стану, вважаю можливим при застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою не визначати заставу.

Вважаю, що в судовому засіданні доведена наявність обставин, передбачених ч.3 ст.199 КПК України, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою, а тому дію запобіжного заходу, застосованого до обвинуваченого слід продовжити, з урахуванням вимог ч.1 ст. 197 КПК України, тобто до 23 березня 2026 року.

Керуючись ст. ст. 183, 193,194,196, 197, 199 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИЛА:

Клопотання прокурора Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_6 , про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0019619 від 28.09.2025 відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України задовольнити.

Продовжити застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто з 23 січня 2026 року по 23 березня 2026 року включно.

Строк дії ухвали в частині тримання під вартою до 23 березня 2026 року включно.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено учасникам розгляду справи о 16 годині 40 хвилин 28 січня 2026 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1