МЕТАЛУРГІЙНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
У Х В А Л А

іменем України

Справа № 210/3206/25

Провадження № 1-кс/210/1949/25

22 грудня 2025 року м. Кривий Ріг

Металургійний районний суд міста Кривого Рогу в складі:

слідчої судді: ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , котрий діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, подане в рамках кримінального провадження №0000034 від 29.04.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.188-1 ч.1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

08 грудня 2025 року до провадження слідчого судді надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , котрий діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, подане в рамках кримінального провадження №0000034 від 29.04.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.188-1 ч.1 КК України, в якому заявник просив суд скасувати арешт на майно накладений ухвалою слідчого судді Металургійного районного суду міста Кривого Рогу від 10.06.202 у справі №210/3206/25 (провадження 1-кс/210/985/25) на вилучене в ході обшуку в нежитловому приміщенні, що за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг за координатами 47°49'26.8"N 33°21'35.1"E, а саме: 127 об`єктів електронного обладнання, кожен з яких має цифрове позначення; лічильник марки «НІК 2301 АП3», серійний номер №0942653 від 2013 року; лічильник марки «NIK 2301 AP3», серійний номер №8641434 від 2017 року; маршрутизатори (роутери) марок: «TENDA» - 2шт; «TP-LINK» - 12шт; «MICROTIK» - 1шт; «ENTEL» - 1шт; 2 системні блоки, один з яких без запчастин в середині; лічильник марки «НІК 2303 АП3», серійний номер №0256739 від 2014 року, що належить ОСОБА_5 , на праві приватної власності та зобов`язати, слідчого, прокурора, що здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000034 від 29.04.2025, повернути вказане майно ОСОБА_4 .

В обґрунтування заявленого клопотання представник заявник зазначив, що на підставі ухвали слідчого судді Металургійного районного суду міста Кривого Рогу ОСОБА_1 від 15.05.2025 по справі № 210/3206/25 (провадження № 1-кс/210/905/25), у кримінальному провадженні № 0000034 від 29.04.2025, за ч. 1 ст. 188-1 КК України (копія ухвали додається), було проведено обшук в приміщеннях комплексу будівель і споруд, яким відповідно до ухвали суду «-не присвоєно поштову адресу та відсутній кадастровий номер земельної ділянки, що за координатами 47°49'26.8"N 33°21'35.1"E», проте фактично розташованих за адресою: Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вулиця Широківське шосе, 41, на охоронюваній території ТОВ «УКРБУД СТЛ», директором якого є ОСОБА_4 . Відповідно до протоколу обшуку, були вилучені: в металевому контейнері, що розташований виявлено та вилучено: 25 об`єктів електронного обладнання, які кожен позначений цифрами позначеними від 1 до 25.В другому контейнері було виявлено та вилучено:90 об`єктів електронного обладнання, які кожен позначений цифрами позначеними від 1 до 90;лічильник марки NIK 2301 АМЗ № 0942653, 2013 року; лічильник марки NIK 2301 АМЗ № 8641434, 2017 року; роутер марки Tenda, TP-Link білого кольору; роутер марки TP-Link білого кольору; TP-Link білого кольору; mikroTIK1 сірого кольору; TP-Link сірого кольору; TP-Link білого кольору; TP-Link чорного кольору; TP-Link чорного кольору; Tenda білого кольору; Entel білого кольору; TP-Link чорного кольору; TP-Link чорного кольору; роутер TP-Link білого кольору; роутер TP-Link чорного кольору; роутер TP-Link білого кольору; роутер білого кольору; 2 (два) системний блоки, один з якого без запчастин в середині та один опечатано біркою; 12 об`єктів електронного обладнання; лічильник марки NIK 2301 АМЗ № 0256739, від 2014 року.

В подальшому вказане майно особі, у якої воно було вилучене, повернуте не було, та як в стало відомо 25.07.2025, ухвалою слідчого судді Металургійного районного суду міста Кривого Рогу ОСОБА_1 від 10.06.2025 у справі № 210/3206/25 (провадження № 1-кс/210/985/25), за результатами розгляду клопотання прокурора Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_6 «про накладання арешту на майно в межах досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000034…», складеного нібито 16.05.2025, але фактично поданого до суду в порушення вимог ч. 5 ст. 171 КПК України - 09.06.2025, та розглянутого судом 10.06.2025 за відсутності особи, у якої було вилучено майно, без врахування вимог ч. 2 ст. 173 КПК України, - було накладено арешт.

Після обшуку, протягом з 16.05.2025, до 01.08.2025р., а ні ОСОБА_4 , а ні я, як його представник, незважаючи на численні звернення (адвокатські запити, копії яких додаються), зокрема і внаслідок безпосереднього звернення до слідчого, прокурора, як під час, так і після проведення обшуку, про прийняте процесуальне рішення щодо долі вилученого майна, про підстави його утримання, місце зберігання, а також взагалі про фактичне місце проведення досудового розслідування вказаного кримінального провадження, всупереч вимогам ст.ст. 45, 45, 47, 50, 51, 64-2 КПК України, - повідомлені (інформовані) не були. Та як свідчать відповіді службових осіб (копії яких додаються), що розглядали такі звернення (запити), - органи досудового розслідування усіляко намагалися усунути ОСОБА_4 та мене, як його представника, від участі та визнанні статусу сторони у вказаному кримінальному провадженні, що підтверджується письмовими доказами, які додаються до цього клопотання.

Так, 09.06.2025, адвокатом на ім`я начальника відділення поліції № 2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області, яким відповідно до ухвали суду нібито здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000034, був направлений адвокатський запит з приводу процесуального рішення прийнятого за результатами досудового розслідування; яке процесуальне рішення прийняте слідчим відносно вилученого 16.05.2025 р. у кримінальному провадженні № 0000034, майна (визнано речовим доказом, накладено арешт, передано на відповідальне зберігання, із зазначенням органу, особи та місця (адреси) зберігання майна тощо).Однак, в наданні інформації щодо прийнятого слідчим, прокурором або судом рішення відносно вилученого у ОСОБА_4 майна було відмовлено, що підтверджується листом начальника відділення поліції № 2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області за вих. № 793132025 від 11.06.2025 (230724). Як було зазначено у вказаному листі .

27.06.2025, з аналогічним клопотанням адвокат звернувся на ім`я прокурора Криворізької окружної прокуратури ОСОБА_6 , однак, листом заступника керівника Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_7 від 30.06.2025 за вих. № 57-4847ВИХ-25, 57-109-1660-25, у наданні інформації щодо рішення прийнятого відносно вилученого у ОСОБА_4 майна було відмовлено.

Таким чином, станом на 30.06.2025, у наданні інформації про підстави утримання, місце зберігання вилученого у ОСОБА_4 майна, прізвища та контактні данні слідчого, про фактичне місце проведення досудового розслідування кримінального провадження № 0000034, та про прийняте процесуальне рішення відносно вилученого майна було відмовлено.

Адвокат стверджує, що протягом більш ніж півтора місяці з часу вилучення майна власник майна не мав можливості оскаржити ухвалу суду про накладення арешту на майно в апеляційному порядку, або звернутись до суду 1-ї інстанції з клопотанням про скасування арешту майна, внаслідок відмови органів досудового розслідування особі, у якої було вилучене майно у допуску до досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000034, відмова у визнанні ОСОБА_4 в жодному процесуальному статусі, а суд 1-ї інстанції в свою чергу, під час розгляду клопотання прокурора про накладання арешту на майно, будучи необізнаним про фактичні обставини справи, був введений органами досудового розслідування в оману, щодо необхідності накладання арешту на майно.

На час внесення прокурором Криворізької південної окружної прокуратури до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 188-1 КК України, за № 0000034, а також на час звернення (15.05.2025) слідчого ОСОБА_8 у вказаному кримінальному провадженні до суду з клопотанням про надання дозволу на обшук, а також на час звернення до суду 09.06.2025 прокурора Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_6 з клопотанням про арешт майна від 16.05.2025, - органами досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000034, не було доведено та не було здобуто доказів, які б давали підстави як для відкриття кримінального провадження за вказаною кваліфікацією, так і для проведення обшуку, та утримання вилученого 16.05.2025 р. у ОСОБА_4 майна з охоронюваної території ТОВ «УКРБУД СТЛ», за адресою: місто Кривий Ріг, Інгулецький район, вул. Широківське шосе, 41а (за координатами 47°49'26.8"N 33°21'35.1"E).

Оскільки докази, які б могли свідчити, що воно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди, а також містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000034, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-1 КК України, Отже, встановлені факти свідчать про те, що: відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000034, 29.04.2025 р., про наявність ознак вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-1 КК України, службовою особою правоохоронного органу, яка вносила такі відомості, були внесені безпідставно. Під час звернення 15.05.2025 р. слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 до Металургійного районного суду міста Кривого Рогу (справа №210/3206/25, провадження №1-кс/210/905/25) з клопотанням про надання дозволу на проведення обшуку «-за координатами 47°49'26.8"N 33°21'35.1"E», погодженим прокурором Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_9 , слідчим до клопотання було внесене, а прокурором погоджено завідомо неправдиву інформацію щодо наявності факту вчинення кримінального правопорушення, відомості про осіб, які нібито вчинили правопорушення, а також неправдиві відомості про особу потерпілого та наявність спричинених збитків, чим СУД БУЛО ВВЕДЕНО В ОМАНУ, під приводом необхідності вжиття заходів забезпечення кримінального провадження.

09.06.2025, під час звернення прокурора Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_6 до Металургійного районного суду міста Кривого Рогу (справа №210/3206/25, провадження №1-кс/210/985/25), з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000034, останнім повторно до клопотання було внесене завідомо неправдиву інформацію щодо нібито наявності встановленого факту вчинення кримінального правопорушення, наявності потерпілого та нібито спричинені збитки, а також приховано інформацію про фактичне місце проведення обшуку та особу, у якої було вилучене майно з метою її усунення від участі під час розгляду справи, під приводом необхідності вжиття заходів забезпечення кримінального провадження, яке в свою чергу є «сфабрикованим», з метою заволодіння службовими особами даних правоохоронних органів чужим (переліченим вище) майном. Посилаючись на вимоги ст. ст.ст. 98, 170, 174 КПК України просив суд клопотання задовольнити у повному обсязі.

Адвокат ОСОБА_3 , власник майна ОСОБА_4 в судовому засіданні присутні не були, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили. 22 грудня 2025 року поза межами судового засідання від адвоката ОСОБА_3 на адресу суду надійшла заява, в якій останній просив суд проводити розгляд вказаного клопотання без їх участі, клопотання підтримують та просили суд його задовольнити.

Слідчий та прокурор у судовому засіданні присутні не були, причини неявки суду не повідомили.

22 грудня 2025 року на адресу суду надійшло заперечення на клопотання про скасування арешту на майно за підписом прокурора Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_10 , в якому останній зазначив, що адвокат ОСОБА_3 вже звертався до суду з аналогічним клопотанням у задоволенні якого 02.10.2025 слідчим суддею відмовлено. Нових обставин адвокатом у клопотанні не заявлено, зберігання речового доказу на даному етапі досудового розслідування необхідне для забезпечення кримінального провадження, враховуючи що станом на час розгляду вказаного клопотання досудове розслідування триває.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя встановив такі обставини.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Під час розгляду клопотання встановлено, що у провадженні СВ ВП №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000034 від 29.04.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.188-1 ч.1 КК України.

16.05.2025 року, в період часу з 12:39год. по 15:37год. на підставі ухвали слідчого судді Металургійного районного суду міста Кривого Рогу проведено обшук на території, що за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг за координатами 47°49'26.8"N 33°21'35.1"E, в ході якого було виявлено та вилучено:127 об`єктів електронного обладнання, кожен з яких має цифрове позначення; лічильник марки «НІК 2301 АП3», серійний номер №0942653 від 2013 року; лічильник марки «NIK 2301 AP3», серійний номер №8641434 від 2017 року; маршрутизатори (роутери) марок: «TENDA» - 2шт; «TP-LINK» - 12шт; «MICROTIK» - 1шт; «ENTEL» - 1шт; 2 системні блоки, один з яких без запчастин в середині; лічильник марки «НІК 2303 АП3», серійний номер №0256739 від 2014 року.

Постановою слідчого вказане вилучене майно, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні на підставі ст.98 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Металургійного районного суду міста Кривого Рогу від 10.06.2025 року накладено на арешт на майно (шляхом накладення заборони відчуження, розпорядження та користування), вилучене в ході обшуку в нежитловому приміщенні, що за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг за координатами 47°49'26.8"N 33°21'35.1"E, а саме: 127 об`єктів електронного обладнання, кожен з яких має цифрове позначення; лічильник марки «НІК 2301 АП3», серійний номер №0942653 від 2013 року; лічильник марки «NIK 2301 AP3», серійний номер №8641434 від 2017 року; маршрутизатори (роутери) марок: «TENDA» - 2шт; «TP-LINK» - 12шт; «MICROTIK» - 1шт; «ENTEL» - 1шт; 2 системні блоки, один з яких без запчастин в середині; лічильник марки «НІК 2303 АП3», серійний номер №0256739 від 2014 року, а також з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

08 вересня 2025 року до провадження слідчого судді надходило анологічне клопотання

Ухвалою слідчого судді від 02 жовтня 2025 року клопотання адвоката ОСОБА_3 , котрий діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, подане в рамках кримінального провадження №0000034 від 29.04.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.188-1 ч.1 КК України залишено без задоволення. В обґрунтування відмови, слідчим суддею було зазначено, що слідчим слідчого відділу розслідування особливого тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_8 було призначено судову комп`ютерно-технічну експертизу у вказаному кримінальному провадженні та на вирішення експерта було поставлено питання чи є об`єкти електронного обладнання, які були вилучені за координатами 47°49'26.8"N 33°21'35.1"E. Постановою слідчого слідчого відділу розслідування особливого тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_8 від 22.09.2025 року було призначено судову електротехнічну експертизу.

Однак, відповідно до долученого адвокатом ОСОБА_3 22 грудня 2025 року листа від 20.11.2025 за підписом т.в.о. директора Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України та листа від 25.11.2025 за підписом заступника директора Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України на виконанні у судових експертів вказаних установ не перебувають та не перебували постанова слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_8 від 22.09.2025 про призначення судової електротехнічної експертизи в рамках кримінального провадження №0000034 від 29.04.2025 року.

У відповідності до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження-судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Зокрема, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (частина 3 статті 170 КПК).

Так, за приписами статті 98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до частини третьої статті 132 КПК не допускається застосування заходів забезпечення кримінального провадження, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

При цьому норми частини другої статті 173 КПК зобов`язують слідчого суддю при вирішенні питання про арешт майна враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що воно підлягає задоволенню.

Так підставою яка слугувала накладенню арешту на думку слідства був той факт, що вказані транспортні засоби є знаряддями вчинення кримінального правопорушення, а тому наявні підстави вважати, що у разі не вилучення цих речових доказів, вищевказані громадянин можуть продовжити вчинення протиправних дій, передбачених Кримінальним кодексом України.

Обґрунтовуючи клопотання про скасування арешту майна, заявник посилається на те, що він не є учасником кримінального провадження, вилучене майно не може бути використане як докази у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Нормами ст. 85 КПК України встановлено, що належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У ході розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 не є учасником кримінального провадження, на спростування вказаних обставин слідчим та прокурором не долучено доказів до матеріалів клопотання.

Окрім того, ст.3 ч.1 п.18 КПК України визначає, що слідчий суддя здійснює судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України - арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням підозрюваного, його захисника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

У відповідності до усталеної практики Європейського суду з прав людини володіння майном повинно бути законним (справа «Іатрідіс проти Греції». Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля ( справа «Антріш проти ФранціЇ»).

Судова практика Європейського суду з прав людини орієнтує на те, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар «Спорронг та Льон рот проти Швеції». Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами , які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти.

Дослідивши матеріали клопотання та додані до нього додатки слідчий суддя приходить до висновку, що підозра ОСОБА_4 не пред`явлена та не має відношення до кримінального провадження, водночас продовження дії арешту на майно позбавляє можливості власнику здійснювати свої права на користування та розпорядження своїм майном.

Фактичні обставини справи свідчать про відсутність потреби для подальшого застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, тому на даний момент відпала необхідність у накладенні арешту на вищевказане майно.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Допустимих та належних доказів, зібраних у встановленому порядку, які б поза розумним сумнівом вказували на причетність ОСОБА_4 до вчиненого кримінального правопорушення, під час розгляду клопотання не надано.

З клопотання про арешт майна та додатків до нього, а так само і з матеріалів клопотання про скасування арешту, не вбачається, що сторона обвинувачення наразі має належні та допустимі докази, отримані в межах цього кримінального провадження, на підтвердження того, що в дійсності вилучене майно, є предметом кримінального правопорушення, може зберегти на собі сліди злочину, містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, або набуті внаслідок вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 204 КК України.

У кожному конкретному кримінальному провадженні при застосуванні видів обтяження, продовження їх чинності - в даному випадку арешту майна, - обов`язково мають бути наявні докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на початковій стадії досудового розслідування кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що ці докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину.

Вбачається, що подальше збереження чинності накладеного арешту, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи власника майна потребам досудового розслідування і при вказаних обставинах явно порушує справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом і завданням цього кримінального провадження, що у свою чергу нівелює накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

За матеріалами, які наявні в провадженні слідчого судді, неможливо достеменно та об`єктивно встановити, що існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що вилучене майно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна, тому слідчий суддя вважає, що у даному кримінальному провадженні стороною обвинувачення не доведено подальше збереження арешту, а стороною захисту доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

На підставі викладеного, за недоведеності необхідності подальшого застосування арешту майна, ненадання доказів, що вилучене майно відповідає критеріям, визначеним у статті 98 КПК України, відсутності інших процесуальних підстав залишати чинність заходу забезпечення кримінального провадження, який при викладених в ухвалі мотивах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власників майна, гарантованими законом і завданням цього кримінального провадження, клопотання адвоката ОСОБА_3 поданого в інтересах ОСОБА_4 , слід задовольнити у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 98, 131-132, 170, 173-174, 369-372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , котрий діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, подане в рамках кримінального провадження №0000034 від 29.04.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.188-1 ч.1 КК України задовольнити.

Скасувати арешт, на майно накладений ухвалою слідчого судді Металургійного районного суду міста Кривого Рогу від 10.06.202 у справі №210/3206/25 (провадження 1-кс/210/985/25) на вилучене в ході обшуку в нежитловому приміщенні, що за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг за координатами 47°49'26.8"N 33°21'35.1"E, а саме: 127 об`єктів електронного обладнання, кожен з яких має цифрове позначення; лічильник марки «НІК 2301 АП3», серійний номер №0942653 від 2013 року; лічильник марки «NIK 2301 AP3», серійний номер №8641434 від 2017 року; маршрутизатори (роутери) марок: «TENDA» - 2шт; «TP-LINK» - 12шт; «MICROTIK» - 1шт; «ENTEL» - 1шт; 2 системні блоки, один з яких без запчастин в середині; лічильник марки «НІК 2303 АП3», серійний номер №0256739 від 2014 року, що належить ОСОБА_4 , на праві приватної власності.

Зобов`язати уповноважених осіб органу досудового розслідування - слідчих, які здійснюють досудове розслідування та/або прокурорів, включених до групи прокурорів у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР 29.04.2025 року за №0000034, повернути ОСОБА_4 , вказане у абзаці другому резолютивної частини цієї ухвали майно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1