Справа № 131/1873/25
Провадження №11-сс/801/984/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу начальника Липовецького відділу Немирівської окружної прокуратури ОСОБА_6 та апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Іллінецького районного суду Вінницької області від 24 листопада 2025 року,

якою задоволено клопотання слідчого та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів із визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень до

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, працюючого заступником голови Оратівської селищної ради, несудимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 та ч. 1 ст. 366 КК України,

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені слідчим суддею обставини

До слідчого судді Іллінецького районного суду Вінницької області надійшло клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції № 3 Вінницького РУП Головного управління Національної поліції у Вінницькій області за погодженням з прокурором про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_8 .

Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_8 , відповідно до рішення № 36 від 15.12.2020, позачергової 2 сесії 8 скликання Оратівської селищної ради (), яка розташована за адресою: с-ще. Оратів, вул. Героїв Майдану, будинок 51, Вінницького району, Вінницької області, затверджено та призначено з 16.12.2020 на посаду заступника селищного голови з питань діяльності виконавчих органів селищної ради.

Розпорядженням № 52 Оратівського селищного голови від 01.04.2021 затверджено розподіл обов`язків між Оратівським селищним головою, секретарем селищної ради, заступниками селищного голови та керуючою справами виконавчого комітету селищної ради.

Відповідно до вказаного розподілу обов`язків заступник селищного голови з питань діяльності виконавчих органів Оратівської селищної ради ОСОБА_8 відповідає за роботу наступних виконавчих органів селищної ради: відділу житлово-комунального господарства, екології, архітектури та містобудування селищної ради; відповідно до визначених напрямків роботи, спільно із зазначеними виконавчими органами селищної ради виконує: повноваження та завдання у сфері соціально-економічного і культурного розвитку, планування; повноваження та завдання в галузі бюджету, фінансів і цін; повноваження та завдання в галузі містобудування та архітектури, екології; інші повноваження та завдання за дорученням селищного голови.

Згідно з рішенням № 1266 від 28.09.2022 позачергової 33 сесії 8 скликання Оратівської селищної ради про створення та штатну чисельність апарату Оратівської селищної ради та її виконавчих органів проведено наступні зміни в існуючій структурі та штатній чисельності апарату Оратівської селищної ради та її виконавчих органів, в т.ч. юридичних осіб: припинено функціонування відділу житлово-комунального господарства, екології, архітектури та містобудування Оратівської селищної ради () шляхом ліквідації; утворено ліквідаційну комісію відділу житлово-комунального господарства, екології, архітектури та містобудування Оратівської селищної ради та затверджено її склад, головою якої являється ОСОБА_8 , останній таким чином наділений повноваженнями начальника відділу житлово-комунального господарства, екології, архітектури та містобудування Оратівської селищної ради.

Так, ОСОБА_8 , враховуючи положення про відділ житлово-комунального господарства, екології, архітектури та містобудування Оратівської селищної ради затверджене рішенням № 381 від 17.02.2021 сесії 8 скликання Оратівської селищної ради, будучи начальником ліквідаційної комісії відділу наділений правами та обов`язками: здійснювати керівництво діяльністю комісії, несе відповідальність за виконання покладених на комісію завдань, встановлює розподіл обов`язків, визначає ступінь відповідальності працівників комісії; видає в межах своїх повноважень накази, організовує і контролює їх виконання; здійснює внутрішній контроль за повнотою надходжень; здійснює управління бюджетними коштами в межах встановлених бюджетних повноважень та оцінку ефективності бюджетних програм, забезпечуючи ефективне, результативне та цільове використання бюджетних коштів; укладає від імені комісії договори та видає доручення, відкриває в установах банків розрахункові та інші рахунки для зарахування спеціальних коштів та інших позабюджетних коштів.

Таким чином, згідно з вищезазначеним положенням комісії та розпорядження ОСОБА_8 , обіймаючи посаду заступника селищного голови з питань діяльності виконавчих органів Оратівської селищної ради Вінницької області - голови комісії з припинення відділу житлово - комунального господарства, екології, архітектури та містобудування Оратівської селищної ради, виконує організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, тобто відповідно до пункту 1 примітки до ст. 364 КК України являється службовою особою.

При вказаному, приблизно у листопаді-грудні 2022 року ОСОБА_8 будучи обізнаний про бюджетні видатки повідомив раніше знайомому йому як підряднику робіт з ремонту інфраструктури ОСОБА_9 про те, що відділом житлово- комунального господарства, екології, архітектури та містобудування Оратівської селищної ради Вінницької області заплановано бюджетні видатки на проведення капітального ремонту дорожнього покриття частини вулиці Молодіжна у с. Якимівка Вінницького району Вінницької області на суму 1 млн. 490 тис. 478 грн.

Дізнавшись про вказані обставини у ОСОБА_9 виник злочинний умисел направлений на незаконне заволодіння бюджетними коштами у особливо великих розмірах, що належать Оратівській селищній раді Вінницької області, вчинений за попередньою змовою групою осіб, шляхом зловживання фізичною особою підприємцем та заступника селищного голови з питань діяльності виконавчих органів Оратівської селищної ради Вінницької області - голови комісії з припинення відділу житлово-комунального господарства, екології, архітектури та містобудування Оратівської селищної ради ОСОБА_8 своїм службовим становищем, в умовах воєнного стану, шляхом складання та видачі завідомо неправдивих офіційних документів.

З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_9 у вказаний період часу, звернувся із пропозицією до заступника селищного голови з питань діяльності виконавчих органів Оратівської селищної ради Вінницької області - голови комісії з припинення відділу житлово - комунального господарства, екології, архітектури та містобудування Оратівської селищної ради ОСОБА_8 із пропозицією укласти від імені очолюваного ним відділу ЖКГ завідомо неправдиві офіційні документи, а саме договір підряду про, начебто, проведення капітального ремонту дорожнього покриття частини вулиці Молодіжна у с. Якимівка Вінницького району Вінницької області на суму 1 млн. 490 тис. 478 грн., на якому буде проставлено підпис іншою невстановленою в ході досудового розслідування особою від імені фізичної особи підприємця та з подальшим складанням та видачею завідомо підробленого офіційного документу щодо виконаних робіт, який стане підставою для необґрунтованого перерахування бюджетних коштів, що належать Оратівській селищній раді Вінницької області на банківський рахунок ФОП. після чого вони зможуть розпорядитись ними на власний розсуд.

Крім того, з метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_9 , у вказаний період часу, звернувся із пропозицією до раніше йому знайомої ОСОБА_10 , яка зареєстрована як фізична особа підприємець, з якою перебувавав у трудових відносинах та яка на підставі договорів із найманими працівниками, які сприяють їй у здійсненні підприємницької діяльності, мала можливість здійснювати підприємницьку діяльність та вчиняти по відношенню до найманих працівників організаційно-розпорядчі повноваження (право ставити перед ними певні завдання, визначати розмір заробітної плати, розпорядок робочого дня, застосовувати дисциплінарні стягнення тощо), тобто являлась в силу ст. 18 КК України службовою особою, вчинити зазначений злочин за попередньою змовою групою осіб.

Таким чином, ОСОБА_9 запропонував ОСОБА_10 укласти завідомо підроблений офіційний документ - договір підряду з відділом житлово-комунального господарства, екології, архітектури та містобудування Оратівської селищної ради Вінницької області про. начебто, проведення капітального ремонту дорожнього покриття частини вулиці Молодіжна у с. Якимівка Вінницького району Вінницької області на суму 1 млн. 490 тис. 478 грн.. на якому буде проставлено підпис іншою невстановленою в ході досудового розслідування особою від імені ФОП ОСОБА_10 та з подальшою складанням та видами завідомо підробленого офіційного документу щодо виконаних робіт, який стане підставою для необгрунтованого перерахування бюджетних коштів, що належать Оратівській селищній раді Вінницької області на банківський рахунок ФОП ОСОБА_10 , після чого вони зможуть розпорядитись ними на власний розсуд.

На вказані пропозиції заступник селищного голови з питань діяльності виконавчих органів Оратівської селищної ради Вінницької області - голови комісії з припинення відділу житлово - комунального господарства, екології, архітектури та містобудування Оратівської селищної ради ОСОБА_8 та ФОП ОСОБА_10 надали свою добровільну згоду, таким чином останні та ОСОБА_9 вступили у попередню змову на вчинення злочину.

У подальшому, 26.12.2022 року реалізовуючи спільний злочинний умисел, невстановлена в ході досудового розслідування особа, яка була обізнана про злочинні дії ОСОБА_9 ФОП ОСОБА_10 та ОСОБА_8 наслідуючи підпис ФОП ОСОБА_10 підписала заздалегідь складені договір підряду з відділом житлово-комунального господарства, екології, архітектури та містобудування Оратівської селищної ради Вінницької області № 101, який містив завідомо неправдиві відомості щодо капітального ремонту дорожнього покриття частини вулиці Молодіжна у с. Якимівка Вінницького району Вінницької області на суму 1 млн. 490 тис. 478 грн., а також акт приймання виконаних робіт № 101 за грудень 2022 року на суму 1 млн. 490 тис. 478 грн., який містив завідомо неправдиві відомості щодо виконаних робіт.

У подальшому, ОСОБА_9 діючи з єдиним умислом із ОСОБА_8 на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання ФОП ОСОБА_10 своїм службовим становищем, а саме бюджетними коштами, виділеними на фінансування робіт по вищевказаному об`єкту, достовірно розуміючи, що вчиняють вказані дії в умовах воєнного стану, який введено на території України на підставі Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, який неодноразово продовжувався, та на момент події на підставі Указу Президента України № 757/2022 від 07.11.2022 з 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, у кінці грудня 2022 року, але не пізніше 26.12.2022, більш точної дати і часу органом досудового розслідування не встановлено, подали, таким чином видали до Оратівської селищної ради зазначені вище офіційні документи, які містили завідомо неправдиві відомості щодо виконання робіт та надання послуг з капітального ремонту дорожнього покриття частини вулиці Молодіжна у с. Якимівка Вінницького району Вінницької області на суму 1 млн. 490 тис. 478 грн.

Далі, заступник селищного голови з питань діяльності виконавчих органів Оратівської селищної ради Вінницької області - голови комісії з припинення відділу житлово-комунального господарства, екології, архітектури та містобудування Оратівської селищної ради ОСОБА_8 , діючи у групі осіб та за попередньою змовою із ФОП ОСОБА_10 та ОСОБА_9 проставив свої підписи у зазначеному договорі підряду щодо капітального ремонту дорожнього покриття частини вулиці Молодіжна у с. Якимівка Вінницького району Вінницької області на суму 1 млн. 490 тис. 478 грн. та акті №101 (форми КБ-2в) про їх виконання та передав їх до казначейської служби Оратівської селищної ради, якою на підставі цього акту на рахунок ФОП ОСОБА_10 за № НОМЕР_1 необгрунтовано перераховано 1 млн. 490 тис. 478 грн.

Таким чином, заступник селищного голови з питань діяльності виконавчих органів Оратівської селищної ради Вінницької області - голови комісії з припинення відділу житлово - комунального господарства, екології, архітектури та містобудування Оратівської селищної ради ОСОБА_8 , ОСОБА_9 діючи за попередньою змовою із ФОП ОСОБА_10 , шляхом зловживання останніми своїм службовим становищем, в умовах воєнного стану заволоділи бюджетними коштами, що виділені на фінансування робіт по проведенню капітального ремонту дорожнього покриття частини вулиці Молодіжна за адресою: Україна, Вінницька область, Вінницький район, с. Якимівка згідно договору про виконання робіт № 101 від 26.12.2022 на суму 1 млн. 490 тис. 478 грн., тим самим завдали матеріальної шкоди у особливо великих розмірах територіальній громаді в особі відділу житлово- комунального господарства, екології, архітектури та містобудування Оратівської селищної ради Вінницької області на вказану суму, яка є особливо великим розміром, тобто більше 600 НМДГ станом на 2022 рік.

Таким чином, ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України - заволодіння чужим майном в особливо великому розмірі, шляхом зловживання своїм службовим становищем вчинене за попередньою змовою групою осіб та в умовах воєнного стану.

Крім того, ОСОБА_8 будучи посадовою особою уповноваженою на виконання організаційно-розпорядчих функцій, усвідомлюючи, що комплексом своїх дій може забезпечити сприятливі умови для подальшої можливості заволодіння чужим майном, а саме коштами місцевого бюджету Оратівської селищної ради вчинив протиправні дії за наступних умов.

У невстановлений в ході проведення досудового розслідування час, але не пізніше 26 грудня 2022 року у ОСОБА_8 , який погодився на пропозицію ОСОБА_9 виник злочинний умисел направлений на видачу завідомо неправдивих офіційних документів, що містили недостовірні відомості щодо виконаних робіт з капітального ремонту дорожнього покриття на території Оратівської селищної ради на день підписання документів.

Так, 26.12.2022 ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний умисел, перебуваючи на посаді заступника селищного голови з питань діяльності виконавчих органів Оратівської селищної ради Вінницької області - голови комісії з припинення відділу житлово - комунального господарства, екології, архітектури та містобудування Оратівської селищної ради - виконуючи організаційно - розпорядчі та господарські функції тобто будучи в силу ст. 18 КК України службовою особою, з корисливою метою, а саме заволодіння бюджетними коштами, що вчинено ним за вказаних вище обставин, в приміщені Оратівської селищної ради яка знаходиться за адресою: с-ще. Оратів, вул. Героїв Майдану, будинок 51, Вінницького району, Вінницької області, підписав договір підряду № 101 від 26.12.2025 укладений з підрядником ФОП ОСОБА_10 , який містив завідомо неправдиві відомості щодо капітального ремонту дорожнього покриття частини вулиці Молодіжна у с. Якимівка Вінницького району Вінницької області на суму 1 млн. 490 тис. 478 грн., а також акт приймання виконаних робіт № 101 за грудень 2022 року на суму 1 млн. 490 тис. 478 грн., який містить завідомо неправдиві відомості про повне виконання робіт за вказаним договором, що в подальшому призвело до перерахунку казначейською службою Оратівської селищної ради на рахунок ФОП ОСОБА_10 за № UА 6764001, 1 млн. 490 тис. 478 грн.

Таким чином, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, а саме - видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів.

20.11.2025 ОСОБА_8 вручено повідомлення про підозру за ознаками кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 5 ст. 191 та ч. 1 ст. 366 КК України.

Допитаний як підозрюваний ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 та ч. 1 ст. 366 КК України, свою вину не визнає.

Беручи до уваги викладене, та те, що підозрюваний ОСОБА_8 , усвідомлює наслідки вчиненого ним кримінального правопорушення та свідомо розуміє тяжкість покарання за вчинене ним діяння, а тому з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні та вчинити нове кримінальне правопорушення, а також неможливість запобігти даним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних, старший слідчий просив застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 діб стосовно підозрюваного ОСОБА_8 , з можливістю внесення застави у якості альтернативного запобіжного заходу у розмірі, який перевищує 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та який є не меншим за заподіяні кримінальним правопорушенням збитки.

Ухвалою слідчого судді Іллінецького районного суду Вінницької області від 24 листопада 2025 року задоволено клопотання старшого слідчого СВ ВП № 3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_11 . Застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів із визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, які необхідно внести на спеціальний рахунок. Строк тримання під вартою ухвалено обраховувати з моменту затримання на виконання даної ухвали до 22.01.2026. У разі внесення застави покладено на ОСОБА_8 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватись від спілкування із свідками, у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право виїзду з України і в`їзду в Україну.

В обґрунтування постановленого рішення слідчий суддя зазначив, що в судовому засіданні стороною обвинувачення доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень та існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а тому застосування менш суворих запобіжних заходів не забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків. Визначаючи заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, як альтернативний запобіжний захід, слідчий суддя вважав, що такий розмір застави здатний забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подала

В апеляційній скарзі начальник Липовецького відділу Немирівської окружної прокуратури ОСОБА_6 оскаржує ухвалу слідчого судді лише в частині визначення підозрюваному ОСОБА_8 розміру застави. Просить постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою з одночасним визначенням застави в розмірі, який відповідає шкоді, заподіяної кримінальним правопорушенням , тобто 1490478 гривень.

Свої вимоги мотивує тим, що із урахуванням заподіяної матеріальної шкоди державному бюджету в особливо великих розмірах застава у визначеному слідчим суддею розміру, не здатна забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_8 , покладених на нього обов`язків, а тому вона має бути призначена у розмірі, який перевищує триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_8 будь-якого запобіжного заходу та повернути ОСОБА_12 внесену за підозрюваного заставу.

Обґрунтовує вимоги апеляційної скарги тим, що заявлені в клопотанні слідчого ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, є безпідставними.Підозрюваний ОСОБА_8 має міцні соціальні зв`язки, постійно проживає разом дружиною та малолітньою дитиною, має постійне місце роботи, за місцем проживання характеризується позитивно, тому ризик переховування від органів досудового розслідування та суду відсутній. Крім того, отримавши відомості про внесення 21.11.2025 органом досудового розслідування клопотання про обрання найсуворішого запобіжного заходу, ОСОБА_8 самостійно з`явився на визначену слідчим суддею дату та час, що також свідчить про відсутність умислу на ухилення від правосуддя. Щодо ризику впливу на свідків, то звертає увагу на те, що свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14 у своїх показаннях не вказували на причетність до можливого вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_8 , а ОСОБА_9 та ОСОБА_15 в силу ст. 63 Конституції України взагалі відмовились від дачі показань ще до притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_8 та матеріали стосовно них як слідує із змісту клопотання виділено у окреме провадження.

Зазначає, що в повідомленні про підозру містяться помилкові припущення сторони обвинувачення про вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, неправильне та спотворене розуміння норм діючого законодавства. На думку захисника, у матеріалах провадження відсутні докази, які могли б вказувати на причетність ОСОБА_8 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 366, ч. 5 ст. 191 КК України.

Позиції учасників судового розгляду

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 підтримав свою апеляційну скаргу та заперечував щодо задоволення апеляційної скарги сторони захисту.

Захисник ОСОБА_16 та підозрюваний ОСОБА_8 підтримали доводи апеляційної скарги захисника з підстав, викладених у ній, та просили її задовольнити, а щодо задоволення апеляційної скарги прокурора заперечували.

Мотиви і висновки апеляційного суду

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників, дослідивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Предметом апеляційного оскарження є ухвала слідчого судді, яка переглядається, виходячи з тих обставин кримінального провадження, які існували на день її постановлення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Як убачається із матеріалів провадження, СВ відділення поліції № 3 Вінницького РУП Головного управління Національної поліції у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000102 від 20.11.2025.

У межах даного провадження ОСОБА_8 20.11.2025 вручено повідомлення про підозру за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 та ч. 1 ст. 366 КК України, а саме заволодіння чужим майном в особливо великому розмірі, шляхом зловживання своїм службовим становищем вчинене за попередньою змовою групою осіб та в умовах воєнного стану; видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів.

Ухвалою слідчого судді Іллінецького районного суду Вінницької області від 24 листопада 2025 року задоволено клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів із визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень.

Колегія суддів погоджується з таким рішенням слідчого судді, з огляду на таке.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Як убачається з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегія суддів вважає, що застосовуючи стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя дійшов правильного висновку про доведеність наявності обставин, які свідчать про обґрунтованість на даному етапі досудового розслідування підозри останнього у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191, ч.1 ст. 366 КК України, що підтверджується фактичним даними, наданими суду та наведеними в ухвалі слідчого судді.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України питання щодо наявності чи відсутності події та складу кримінального правопорушення в діянні, винуватості особи в його вчиненні, у тому числі наявності або відсутності умислу в діях особи, вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження.

Обставини здійснення підозрюваним ОСОБА_8 конкретних дій, доведеність його винуватості, у тому числі правильність кваліфікації його дій, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, а дослідження та оцінка доказів, встановлення наявності або відсутності події та складу кримінального правопорушення, та достатності доказів для доведеності винуватості особи, відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування.

У зв`язку з вищевикладеним, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги захисника щодо відсутності у діях ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення передчасними, оскільки обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність його винуватості, чи невинуватості, дослідження та оцінка зібраних у справі доказів з точки зору їх належності та допустимості, потребують перевірки та оцінки у кримінальному провадженні під час судового розгляду по суті, а сукупність зібраних доказів та матеріалів судового провадження на даному етапі кримінального провадження до моменту розгляду справи в суді є достатньою для застосування щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Крім цього, колегія суддів вважає, що перевіряючи доводи клопотання на предмет існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про їх існування, з огляду на конкретні обставини кримінального правопорушення, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_8 , у разі визнання його вини у інкримінованих кримінальних правопорушеннях, а також з огляду на характер та наслідки кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він підозрюється.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

У справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції», «Москаленко проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

На переконання колегії суддів, таке обмеження права ОСОБА_8 на свободу не суперечить положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, так як існують ознаки суспільного інтересу, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи.

Так, ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду у відповідності до КПК України не означає, що підозрюваний ОСОБА_8 обов`язково здійснюватиме переховування, однак достатньо встановити, що він має реальну можливість здійснити такі дії у цьому кримінальному провадженні в майбутньому.

Суворість покарання за вчинення інкримінованих підозрюваному кримінальних правопорушень може свідчити про наявність ризику переховування від органів досудового розслідування чи суду, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України.

Так, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні сукупності кримінальних правопорушень, за вчинення одного з них законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

Ймовірне засудження підозрюваного до покарання у виді позбавлення волі на тривалий термін, зважаючи на суспільний резонанс, який має категорія кримінальних проваджень, що стосуються незаконного заволодіння чужим майном в особливо великих розмірах, шляхом зловживання службовим становищем, вчиненим за попередньою змовою групою осіб та в умовах воєнного стану, може спонукати його до вчинення дій, передбачених п.1 ч.1 ст. 1 ст.177 КПК України.

Крім того, ураховуючи, що ризик впливу на свідків та інших підозрюваних (обвинувачених) існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання показань та дослідження їх судом, тому ОСОБА_8 може впливати на вказаних осіб шляхом умовлянь, підкупу тощо, а тому не можна виключати можливість такого впливу підозрюваного на останніх з метою зміни їх свідчень на свою користь.

Навіть якщо підозрюваний і не має на меті ухилятися від суду, незаконно впливати на свідків, однак, обставини, за яких мало місце кримінальне правопорушення, його тяжкість та інші наведені вище обставини, дають обґрунтовані підстави уважати, що такі ризики мають місце, і їх запобіганню буде достатнім лише запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Таким чином, доводи захисника в апеляційній скарзі про те, що органом досудового розслідування не доведено існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає безпідставними, позаяк вказані доводи не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, оскільки не ґрунтуються на матеріалах судового провадження, позаяк слідчим суддею прийнято рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому досліджено належним чином всі матеріали провадження та наведено в ухвалі мотиви, з яких прийнято відповідне рішення.

Інші доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України у сукупності із вищезазначеними обставинами, слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного ОСОБА_8 , його вік та стан здоров`я, майновий та сімейний стан, репутацію, спосіб життя, та дійшов обґрунтованого висновку про те, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не здатні запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому колегія суддів вважає, що слідчий суддя, у відповідності до вимог ч. 4, 5 ст. 182, ч. 3 ст. 183 КПК України, взявши до уваги дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_8 , конкретні обставини інкримінованих кримінальних правопорушень, дійшов до обґрунтованого висновку про визначення йому альтернативного запобіжного заходу у виді застави у сумі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 242 240 гривень.

Усупереч доводам апеляційної скарги прокурора, колегія суддів погоджується з таким висновком слідчого судді та вважає, що вказаний розмір застави є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, оскільки, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Ні клопотання слідчого, ні апеляційна скарга прокурора не містять належного обґрунтування того, що застава у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб не здатна забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_8 покладених на нього обов`язків.

Колегія суддів вважає, що прокурором не доведено наявність виключних випадків для визначення застави особі, підозрюваній у вчиненні особливо тяжкого злочину, у розмірі, який перевищує максимальний розмір, установлений п.3 ч.5 ст.182 КПК України.

Що стосується доводів прокурора про невідповідність розміру застави заподіяній шкоді, то колегія судді наголошує про таке.

Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У рішенні від 13 січня 2022 року у справі «Істоміна проти України» Європейський суду з прав людини, аналізуючи обґрунтування тримання підозрюваного під вартою та визначення розміру застави, зазначив що гарантія, передбачена п.3 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, покликана забезпечити не відшкодування будь-якої шкоди, завданої внаслідок передбачуваного злочину, а лише присутність обвинуваченого у судовому засіданні.

Тому розмір застави має встановлюватися головним чином з огляду на особу обвинуваченого, належне йому майно та його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на ступінь впевненості, що можлива перспектива втрати застави або вжиття заходів проти поручителів у випадку його неявки у судове засідання буде достатнім стримуючий фактором, щоб позбавити його бажання втекти.

Оскільки відповідне питання є основоположним правом на свободу, гарантованим статтею 5 Конвенції, органи державної влади повинні докладати максимум зусиль як для встановлення належного розміру застави, так і для вирішення питання про необхідність продовження тримання під вартою.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що визначення застави у розмірі, який відповідає шкоді, заподіяній кримінальним правопорушенням, тобто 1490478 гривень, може порушити права, які гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає, що визначений слідчим суддею розмір застави є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, відповідає вимогам ч.5 ст.182 КПК України та здатний забезпечити охорону загальносуспільних прав та інтересів і не буде порушувати права підозрюваного ОСОБА_8 ..

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не встановлено.

Отже, апеляційні скарги як прокурора, так і захисника не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 405, 407, 409, 422 КПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу начальника Липовецького відділу Немирівської окружної прокуратури ОСОБА_6 та апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Іллінецького районного суду Вінницької області від 24 листопада 2025 року - залишити без змін.

Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4