Справа № 571/3135/25
Провадження № 1-кс/571/442/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2025 року с-ще Рокитне

Слідча суддя Рокитнівського районного суду Рівненської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчої СВ відділення поліції №2 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000252 від 27.10.2025 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.289 КК України,

в с т а н о в и л а:

До Рокитнівського районного суду Рівненської області надійшло клопотання слідчого СВ відділення поліції №2 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 (далі слідчий), погоджене з прокурором Рокитнівського відділу Сарненської окружної прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно: мопед марки «HONDA DIO», номер рами AF341507061, червоного кольору, реєстраційний талон серії НОМЕР_1 , куртку червоного кольору та шапку червоного кольору.

Слідча ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася. Надійшло клопотання про розгляд без участі слідчої, вимоги клопотання підтримує у повному обсязі.

Володільці майна про час та місце розгляду клопотання повідомлялась належним чином, однак в судове засідання не з`явилися, що у відповідності до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши клопотання та додані до нього копії документів, якими обґрунтовується клопотання, слідча суддя приходить до наступного висновку.

Як вбачається з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, 27.10.2025 внесено відомості за №0000252, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, зокрема за фактом того, що 26.10.2025 о 22:16 зі служби 102 надійшло повідомлення від гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , про те, що 26.10.2025 за адресою: АДРЕСА_2 виявила відсутність мопеду марки «Хонда-Діо», д.н.з НОМЕР_2 , бордового кольору, який залишила без нагляду поблизу залізниці.

29.10.2025, на підставі заяви ОСОБА_6 , проведено огляд місця події, у ході якого вилучено мопед марки «HONDA DIO», номер рами AF341507061, червоного кольору, реєстраційний талон серії НОМЕР_1 , який упаковано до сейф-пакету Національна поліція України №NPU5156991, куртку червоного кольору, яку упаковано до сейф-пакету Національна поліція України №7234164, та шапку червоного кольору, яку упаковано до сейф-пакету Національна поліція України №ЕХРО264399.

Постановою слідчого ОСОБА_3 від 29.10.2025 мопед марки «HONDA DIO», номер рами AF341507061, червоного кольору, реєстраційний талон серії НОМЕР_1 , який упаковано до сейф-пакету Національна поліція України №NPU5156991, куртку червоного кольору, яку упаковано до сейф-пакету Національна поліція України №7234164, та шапку червоного кольору, яку упаковано до сейф-пакету Національна поліція України №ЕХРО264399, визнано речовими доказами оскільки вони відповідають критеріям зазначеним в ст.98 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.1 ст.100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166,170-174цього Кодексу.

Відповідно до п. 1,3 ч. 2 ст. 167 КПК України,тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані,виготовлені,пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

Відповідно до ч.7 ст.237 КПК України, вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Згідно вимог ст.170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. і такий допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Слідчий суддя звертає увагу, що з урахуванням положень ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, задля збереження речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Доданими до клопотання документами прокурор довів, що вказане у клопотанні майно, зберегло на собі сліди кримінального правопорушення та може бути використане як доказ обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідають критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, та у випадку не накладення арешту на вказане майно, може призвести до подальшого його відчуження або до інших наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя доходить висновку, що клопотання прокурора про арешт тимчасового вилученого майна підлягає задоволенню з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, так як незастосування арешту може призвести до відчуження або знищення такого майна.

Також згідно з п. 5 ч. 2, ч. 4 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Враховуючи, що для встановлення обставин, що мають значення у даному кримінальному провадження, необхідним є проведення в подальшому ряду судових експертиз, кількість та види яких на даній стадії досудового розслідування визначити неможливо, слідчий суддя доходить висновку про необхідність накладення арешту з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування даним майном.

Доходячи такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що у даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження, а обставини кримінального провадження станом на час прийняття процесуального рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Одночасно роз`яснюю, що згідно ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власника бо володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею ,а під час судового провадження -судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст.167, 170, 172, 173, 174 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и л а:

Клопотання про арешт тимчасово вилученого майна задовольнити.

Накласти арешт на :

- мопед марки «HONDA DIO», номер рами AF341507061, червоного кольору, володільцем якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборонивши користуватися та розпоряджатися даним майном, до проведення всіх необхідних слідчих дій у кримінальному провадженні;

- реєстраційний талон серії НОМЕР_1 , який упаковано до сейф-пакету Національна поліція України №NPU5156991 володільцем (користувачем) якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборонивши користуватися та розпоряджатися даним майном, до проведення всіх необхідних слідчих дій у кримінальному провадженні;

- куртку червоного кольору, яку упаковано до сейф-пакету Національна поліція України №7234164 та шапку червоного кольору, яку упаковано до сейф-пакету Національна поліція України №ЕХРО264399 володільцем майна якого є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заборонивши користуватися та розпоряджатися даним майном, до проведення всіх необхідних слідчих дій у кримінальному провадженні.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали.

Слідча суддя ОСОБА_1