У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Інгульського районного суду м. Миколаєва від 26 вересня 2025 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

-підозрюваного за ч. 3 ст. 410, ч. 4 ст. 425 КК України.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Інгульського районного суду м. Миколаєва від 26 вересня 2025 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 23.11.2025. Визначено ОСОБА_7 заставу 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 454 200 грн. У разі звільнення під заставу покладено на ОСОБА_7 обов`язки: прибувати до слідчого у справі щовівторка о 10 год. 00 хв.; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, тобто м. Миколаєва, без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні, а також ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , а також військовослужбовцями, які пов`язані з діяльністю служб ПММ (окрім виняткових службових питань); повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати і постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) ТУ ДБР у м. Миколаєві та застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000032 від 15.02.2024 за ч.4 ст. 425, ч. 3 ст. 410 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Визначити підозрюваному ОСОБА_7 заставу у 8090 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 24 496 520 грн. У разі внесення застави, підозрюваного ОСОБА_7 з-під варти звільнити та покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України: прибувати до слідчого у справі щовівторка о 10 год.; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, тобто м. Миколаєва, без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні, а також ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , а також військовослужбовцями, які пов`язані з діяльністю служб ПММ (окрім виняткових службових питань); повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

На думку апелянта, оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого корупційного військовий злочину, беручи до уваги ймовірне вчинення вказаною особою протягом тривалого часу аналогічних кримінальних правопорушень, суттєву збагаченність за рахунок можливого системного вчинення злочинів, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, слід визначити ОСОБА_7 заставу у розмірі не менше 8090 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 24 496 520 грн.

Встановлені слідчим суддею обставини.

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави8090 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 24 496 520 грн.

Слідчий суддя встановив, що підозра у вчиненні кримінальних правопорушень є обґрунтованою та підтверджується доданими до клопотання матеріалами, зокрема, повідомленням про вчинення кримінального правопорушення направленого 7 управлінням ДВКР СБ України; матеріалами службового розслідування з додатками, проведеного на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 17.08.2024 №500; матеріалами службового розслідування з додатками, проведеного на підставі наказу Командувача Повітряних сил ЗС України від 28.06.2024 №82ад; матеріалами службового розслідування з додатками, проведеного на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 03.08.2025 №445; заявою про вчинення злочину направленого військовою частиною НОМЕР_2 від 28.06.2024; аудиторським звітом військової частини НОМЕР_1 від 24.02.2025 №520/2/аз; протоколами огляду речей та документів від 30.01.2025, 11.08.2025, 15.09.2025; протоколами допиту свідків ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_10 , ОСОБА_31 (допитаний в судовому засіданні), ОСОБА_32 ; висновком експерта за результатами проведення судової військової експертизи від 19.09.2025; іншими матеріалами досудового розслідування у своїй сукупності.

Враховуючи обставини кримінального провадження, ступінь тяжкості кримінальних правопорушень, які відноситься до категорії тяжкого та особливо тяжкого злочину, слідчий суддя дійшов висновку про доведення прокурором обставин, які свідчать про те, що існують заявлені ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на та свідків у даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити вчинення аналогічного правопорушення.

Слідчий суддя вважав, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, на даному етапі досудового розслідування не зможе запобігти встановленим ризикам.

Частково задовольняючи клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави.

Слідчий суддя вважав за доцільне визначити підозрюваному заставу в межах ч. 5 ст. 182 КПК України, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор ОСОБА_5 підтримав апеляційну скаргу.

Підозрюваний ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_6 заперечували проти задоволення апеляційної скарги.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів встановила таке.

Слідчим Першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №000032 від 15.02.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 425, ч. 3 ст. 410 КК України.

26.09.2025 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 410, ч. 4 ст. 425 КК України, тобто у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років та у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8років.

Положення закону, яким керувався суд апеляційної інстанції.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд, відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків, передбачених ч. 4 ст. 183 КПК України.

Згідно вимогам ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається у щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В рішенні ЄСПЛ у справі «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010 суд вказав, «що гарантії, передбачені п. 3 ст. 5 Конвенції, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а, зокрема, явку обвинуваченого на судове засідання. Таким чином, сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечить його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні. При цьому має бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого».

В рішенні ЄСПЛ у справі «Істоміна проти України», в якому суд зазначив: «зосереджуючись на розмірі шкоди, як стверджувалося, завданої заявницею, не здійснивши ретельної оцінки всіх відповідних факторів, у тому числі її спроможність сплатити визначений розмір застави, і відсутність задовільного пояснення, чому застава була визначена у такому надзвичайно великому розмірі, національні суди не дотрималися зобов`язання навести відповідне та достатнє обґрунтування для своїх рішень про визначення розміру застави, як вимагає пункт 3 статті 5 Конвенції. Отже, було порушено це положення».

Окрім того, у рішенні ЄСПЛ у справі «Ноймайстер проти Австрії» суд дійшов до наступних висновків: «Як сума гарантії, передбачена п. 3 ст. 5 Конвенції повинна бути оціненою переважно стосовно обвинуваченого і його активів, а не можливих розмірів збитків. Так, намагання прив`язати суму гарантії від затриманої особи виключно до суми збитку приписуваного йому не відповідає ст. 5 (3) Конвенції. Гарантії, передбачені цією статтею, призначені не для відшкодування збитків, а скоріше для забезпечення присутності обвинуваченого на слуханні. Тож її сума повинна бути встановлена в основному шляхом посилання на нього, його активи і його відносини з особами, які повинні надати заставу, іншими словами, перспектива втрати застави чи дій проти гарантів у разі його неявки до суду буде виступати в якості достатнього стримуючого фактора, щоб розсіяти будь-яке бажання з його боку переховуватись від правосуддя».

Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали,

Щодо наявності обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення. Обґрунтованість підозри на даному етапі досудового розслідування підтверджується долученими до клопотання матеріалами, на які послався слідчий суддя в обґрунтування оскаржуваного рішення.

На думку колегії суддів, ці дані здатні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_7 міг вчинити кримінальні правопорушення, а отже, підтверджують наявність обґрунтованої підозри. Прокурор висновки слідчого судді в цій частині не оспорює.

Щодо наявності достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу, які встановлені слідчим суддею, під час апеляційного розгляду встановлено, що висновки слідчого судді в частині обґрунтування ризиків, які виправдовують обрання запобіжного заходу у вигляді застави, є вмотивованими.

Прокурором під час розгляду клопотання, відповідно до вимог п. 2 ч.1 ст. 194 КПК України, доведено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Колегія суддів зазначає, що підозрюваний ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів, за яке передбачене покарання до 12 років позбавлення волі, є військовою посадовою особою. Він підозрюється у вчиненні злочинів, вчинених під час особливого періоду та воєнного стану, що дає підстави стверджувати про можливість переховування підозрюваним від органів досудового розслідування та суду. Тобто є доведеним існування ризику, зазначеного у п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, як зазначає сторона обвинувачення, на даний час не встановлене точне місцезнаходження всіх документів та інших матеріальних носіїв, їх повний перелік, які містять важливі відомості про привласнення військового майна - палива, також на даний час не проведено всіх необхідних слідчих дій.

Крім того, ОСОБА_7 може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, шляхом залякування, оскільки у зв`язку з врученням підозрюваному копій матеріалів, останній володіє інформацією про місце проживання та іншими контактними даними вказаних осіб, у тому числі підлеглих. Також є підстави стверджувати, що існують ризики знищення, схову або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні та перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином (ризики, зазначені у п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Також слідчий суддя зазначив, що наявний ризик вчинення інших кримінальних правопорушень чи продовження вчинення аналогічного правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам.

Оцінивши в сукупності вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, його репутацію, слідчий суддя дійшов обгрунтованого висновку про необхідність застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ані слідчим суддею, ані колегією суддів під час апеляційного розгляду апеляційної скарги не встановлено.

Щодо застави. Слідчий суддя дійшов обгрунтованого висновку про визначення застави як альтернативного запобіжного заходу, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 183 КПК України.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення, слідчий суддя визначив менший розмір застави, ніж просив слідчий у поданому клопотанні.

Як слідує з доводів прокурора, апелянт просить визначити розмір застави на суму, яка дорівнює сумі вірогідній шкоді, завданій внаслідок вчинення інкримінованого злочину.

Колегія суддів наголошує, що вірогідний розмір завданих збитків не є підставою для визначення розміру застави.

Також колегія суддів звертає увагу, що Європейський суд з прав людини (надалі ЄСПЛ) неодноразово у своїх рішеннях звертав увагу щодо розміру застави.

Зокрема, у рішеннях ЄСПЛ у справі «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010, «Істоміна проти України», «Ноймайстер проти Австрії» вказують чіткий перелік критеріїв та вимог, якими повинні керуватися суди національних інстанцій при визначенні розміру застави та встановлювати такий розмір застави, щоб підозрюваний/обвинувачений мав можливість його сплатити.

ЄСПЛ наголошує на тому, що застава повинна бути оціненою переважно стосовно обвинуваченого і його активів, а не можливих розмірів збитків. Такі висновки ЄСПЛ додатково підтверджують, що розмір застави не має бути оцінений з погляду потенційних завданих збитків.

Тому, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 застави - 150 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у межах, передбачених п.3 ч.5 ст.182 КПК України. Саме в цьому розмірі застава здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. 404, 405, 407 ч. 3, 409, 422, 532 КПК України,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Інгульського районного суду м. Миколаєва від 26 вересня 2025 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3