УХВАЛА

18 вересня 2025 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рівне клопотання старшого слідчого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області капітана поліції ОСОБА_3 , (далі слідчий), погоджене прокурором Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження №0001886 від 13.09.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 198 КК України (далі це ж кримінальне провадження) про арешт майна , -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області капітан поліції ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням яке погоджено прокурором Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_4 у якому просить накласти арешт на майно.

В обґрунтування клопотання зазначає, що в провадженні СВ Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області перебувають матеріали кримінального провадження внесеного до ЄРДР №0001886 від 13.09.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 198 КК України.

Встановлено, що 12.09.2025 до Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області надійшло звернення від адміністратора сервісного центру за адресою: м. Рівне, вул. Київська, 108-Б (№5641), ОСОБА_5 про те, що при перевірці автомобіля MERCEDES-BENZ SPRINTER 316 CDI, номер кузова НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 , за базами «ІНТЕРПОЛ», було встановлено, що двигунданого ТЗ перебуває у міжнародному розшуку.

12.09.2025 року, о 16 годині 35 хвилин, під час проведення огляду місця події, автомобіля MERCEDES-BENZ SPRINTER 316 CDI, номер кузова НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 . Було вилучено блок двигуна 1240та поміщено на територію майданчику тимчасового утримання автомобілів, що розташований за адресою: с. Городок вул. Б. Штейнгеля, 90, Рівненського району Рівненської області.

Згідно постанови слідчого від 15.09.2025 року,двигун 1240, в рамках вказаного кримінального провадження визнаний речовим доказом.

Згідно із нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

До початку розгляду клопотання слідчим подана заява про розгляд клопотання у його відсутність, у заяві зазначено, що клопотання підтримує в повному обсязі, із підстав, наведених у ньому та просить задовольнити вказане клопотання.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутності учасників провадження, оскільки їх не прибуття не перешкоджає розгляду клопотання на підставі наданих доказів.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно ч. ч.2, 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до п. 8 глави 2.6. «Арешт майна» Узагальнення вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження арешт може бути накладено на: нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права; майно у вигляді речей, документів, грошей, якщо вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК, а саме: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та (або) є доходами від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Згідно постанови слідчого від 15.09.2025 року,двигун НОМЕР_2 , в рамках вказаного кримінального провадження визнаний речовим доказом.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди вчинення злочину або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи викладене, з метою збереження речового доказу та унеможливлення вчинення подальших дій пов`язаних із розпорядженням та використанням блока двигуна 1240, які можуть призвести до втрати чи пошкодження, знищення слідів вчинення кримінального правопорушення, необхідно накласти на нього арешт.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 173 КПК України та вищевикладене, є необхідним накласти арешт майно, вилучене за вищевказаних обставин, оскільки наявні достатні підстави вважати, що майно відповідає критеріям встановленим ст. 98 КПК України, а незастосування арешту може призвести до втрати чи його пошкодження.

Керуючись ст. 170, 171,175 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого - задоволити.

Накласти арешт на блок двигуна 1240, вилучений у гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жит. АДРЕСА_1 .

Встановити заборону власнику автомобіля, чи будь-якій іншій особі користуватися та розпоряджатися блоком двигуна 1240, до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні.

Залишити блок двигуна 1240, на зберіганні на території спеціального майданчика для зберігання тимчасово затриманих транспортних, що розташований за адресою: с. Городок вул. Б. Штейнгеля, 90, Рівненського району Рівненської області, до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні.

Роз`яснити, що відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_7