Справа № 347/2328/21
Провадження № 1-в/347/55/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2025 року Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Косів клопотання представника заявника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту нерухомого майна,

В С Т А Н О В И В:

08.09.2025 року представник заявника ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про скасування арешту нерухомого майна в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000550 від 01.07.2020 за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.364,366 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 19.10.2020 року з метою забезпечення кримінального провадження №000550 від 01.07.2020 за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.364,366 КК України, накладено арешт на земельну ділянку кадастровий номер :01:002:1007, площею 0,104 га, розташовану в с. Пістинь Косівського району Івано-Франківської області, яка належить на праві власності ОСОБА_3 .

Представник заявника вказує, що ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 19 серпня 2025 року кримінальне провадження №000550 від 01.07.2020 закрито (Справа №347/2328/21).

Представник заявника посилається на те, що частиною 2 статті 131 КПК України визначено, що арешт відноситься до заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до частини 4 статті 132 КПК України ухвала слідчого судді або суду про застосування заходів забезпечення кримінального провадження припиняє свою дію після закінчення строку її дії, скасування запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Керуючись положеннями статей 131,132 КПК України ОСОБА_3 звернувся до Косівського відділу ДВС з клопотанням про зняття арешту з земельної ділянки кадастровий номер :01:002:1007.

Листом №33260/25.8-24/01 від 05.09.2025р. Косівський відділ ДВС відмовив ОСОБА_3 у знятті арешту з земельної ділянки кадастровий номер :01:002:1007, мотивуючи відмову відсутністю в ухвалі Івано-Франківського апеляційного суду від 19.08.2025р. пункту про скасування арешту.

19.09.2025 року від заявника ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4 до суду надійшли заяви, в яких вони просять розгляд клопотання провести без їхньої участі та задовольнити клопотання.

Прокурор Івано-Франківської обласної прокуратури в судове засідання не з`явився, що не перешкоджає розгляду клопотання по суті.

На підставі ч. 4 ст.107 КПК України фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснювалося.

Слідчим суддею встановлено, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухоме майно власником земельної ділянки кадастровий номер :01:002:1007 площею 0,104 га, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий 10.04.1998 року Косівським РВ УМВС України в Івано-Франківській області (а.с.19-20).

На підставі ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 19.10.2020 року в межах кримінального провадження за №000550 від 01.07.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.364-1 КК України накладено арешт з забороною відчуження, розпорядження та користування на майно земельну ділянку із кадастровим номером :01:002:1007, площею 0,104 га, власником якої є ОСОБА_3 до його скасування у встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку (а.с.4-5).

Відповідно до копії ухвали Івано-Франківського апеляційного суду від 19.08.2025 року кримінальне провадження №000550 за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч.1 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України закрито, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України (а.с.6-18).

Зі змісту копії листа №33260/25.8-24/01 від 05.09.2025 Косівського відділу ДВС у Косівському районі Івано-Франківської області вбачається, що 03.09.2025 року ОСОБА_3 звернувся із заявою про зняття арешту з земельної ділянки із кадастровим номером :01:002:1007, площею 0,104 га, однак його повідомлено про те, що не можливо зняти арешт (обтяження) з даного майна, оскільки арешт накладався на підставі ухвали Івано-Франківського міського суду від 19.10.2020 року в рамках кримінального провадження, а в ухвалі Івано-Франківського апеляційного суду від 19.08.2025 року відсутній пункт про скасування арешту (а.с.21).

Дослідивши матеріали клопотання, зважаючи на позицію заявника та його представника, суд вважає його обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з нижче наведених підстав.

Відповідно до ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна. А згідно ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Європейський суд з прав людини також зазначає, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.

Так, у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Зокрема, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.), ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним.

Статтею 174 КПК України передбачено, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

За змістом ч.1 ст.539 КПК України: питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач та інші особи мають право звертатися до суду з клопотаннями про вирішення питань, які безпосередньо стосуються їх прав, обов`язків чи законних інтересів.

З огляду на вище наведене, суд вбачає підстави для скасування арешту на земельну ділянку із кадастровим номером :01:002:1007, площею 0,104 га, яка розташована в с. Пістинь Косівського району Івано-Франківської області та належить на праві власності ОСОБА_3 , оскільки кримінальне провадження, в рамках якого було накладено арешт, закрито і в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 170-175, 372, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання задовольнити повністю.

Скасувати арешт нанерухоме майно - земельну ділянку кадастровий номер :01:002:1007, площею 0,104 га, яка розташована в с. Пістинь Косівського району Івано-Франківської області та належить ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1