ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 листопада 2025 року у кримінальному провадженні №0001329 від 29 жовтня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не одруженого, військовослужбовця за призовом по мобілізації, який проходить службу в в/ч НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407 КК України,-

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_6

захисника ОСОБА_8

прокурора ОСОБА_9

В С Т А Н О В И Л А:

За ухвалою слідчого судді Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 листопада 2025 року задоволено клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 25 грудня 2025 року включно, з визначенням застави у вигляді 50 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 151 400 (сто п`ятдесят одну тисячу чотириста) гривень.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України на підозрюваного у разі внесення застави покладено відповідні обов`язки.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, що підтверджується долученими до клопотання слідчого процесуальними документами у їх сукупності.

Слідчим суддею визнано доведеним ризики: переховування; вчинення іншого кримінального правопорушення та продовження злочинної діяльності та зазначено, що про вагомість вказаних ризиків свідчить характер та тяжкість інкримінованого злочину, оскільки ОСОБА_6 у іншому кримінальному провадженні підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 162 КК України, а тому розуміючи невідворотність покарання останній може вдатися до спроб переховування.

При оцінки ризиків слідчим суддею враховано, що підозрюваний не працевлаштований, легального джерела доходу, соціальних зв`язків не має, а тому перебуваючи на свободі може продовжити протиправну діяльність. При цьому, ризик незаконного впливу на свідків слідчим суддею визнано недоведеним.

Крім того, слідчий суддя зазначив, що на даному етапі досудового розслідування жоден із більш м`яких запобіжних заходів, аніж визначена застава з урахуванням обставин кримінальних правопорушень не зможе запобігти вищевказаним ризикам та не забезпечить виконання покладених на підозрюваного обов`язків.

В апеляції:

- захисник просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання чи застави у меншому розмірі.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає про недоведеність заявлених ризиків та непомірний розмір визначеної застави.

Зауважує, що підозрюваний є військовослужбовцем, який під час проходження служби отримав мінно-вибухову травму, в підтвердження чого стороною захисту долучено довідку військово-лікарської комісії №2025-184-7 від 28.10.2025 року, при цьому ОСОБА_6 , є особою раніше не судимою та після отриманого поранення потребує лікування.

Вважає, що слідчим суддею безпідставно застосовано винятковий запобіжний захід, оскільки прокурором не надано будь-яких доказів на підтвердження заявлених ризиків. Звертає увагу, що визначений розмір застави є завідомо непомірним та таким, що не відповідає тяжкості скоєного кримінального правопорушення та майновому стану підозрюваного.

Заслухавши сторони кримінального провадження, підозрюваного та його захисника, які кожен окремо підтримали вимоги апеляційної скарги та просили ухвалу слідчого судді скасувати з мотивів, наведених у скарзі, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін, перевірив доводи апеляції, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 404 КПК України ухвала слідчого судді переглядається в межах доводів апеляційної скарги.

За приписами ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

За вимогами ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, клопотанням слідчого та доданими до нього доказами підтверджується, що Самарівським ВП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001329 від 29.10.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

30 жовтня 2025 року у відповідності до ст. 276-278 КПК України ОСОБА_6 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для застосування запобіжного заходу, колегія суддів зважає на відсутність законодавчого визначення поняття «обґрунтованісті підозри» та усталену практику Європейськогосуду зправ людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв її визначення. Зокрема, як зазначеноу рішенні ЄСПЛ «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011р., наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробивби висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, що підтверджується, в сукупності долученими до клопотання доказами.

В даному випадку, пред`явлена підозра не є вочевидь безпідставною, а причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого йому злочину є достатньо вірогідною для вирішення питання про застосування запобіжного заходу.

Розглядаючи питання наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, враховується, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у скоєнні тяжкого злочину проти порядку несення військової служби, за вчинення якого законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, що може спонукати останнього до здійснення спроб переховування з метою уникнення від відповідальності.

Надаючи оцінку ризику переховування, приймається до уваги, що існує певна ймовірність того, що ОСОБА_6 з метою уникнення від покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, може вдатися до відповідних дій.

З огляду на характер та тяжкість скоєного злочину та наявність інших кримінальних проваджень щодо цього підозрюваного, свідчить про його схильність до протиправної поведінки, у зв`язку з чим ризик вчинення іншого кримінального правопорушення є вагомим.

Ствердження захисту про те, що підозрюваний має стійкі наміри у дотриманні належної процесуальної поведінки та проходженні військової служби, ґрунтуються на припущеннях, оскільки до моменту офіційного затримання підозрюваний самостійно до військової частини не повернувся, а тому враховуючи, що в іншому кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 162 КК України здійснюється досудове розслідування, ризики ймовірного переховування з метою уникнення подальшої кримінальної відповідальності, а також ризик вчинення аналогічного злочини проти порядку несення військової служби є вагомими.

Отже, за наведеного, доводи захисту про недоведеність заявлених ризиків не є слушними.

Також, приймається до уваги, що досудове розслідування продовжується, та на даний час проводяться слідчі розшукові та інші процесуальні дії, враховуючи що слідством не отримані усі докази по справі, отже заявлені ризики не є нівельованими.

Твердження захисника, щодо позитивно характеризуючих даних ОСОБА_6 не є самодостатньою підставою для застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки вказані обставини існували і на час вчинення інкримінованого злочину та не слугували стримуючим фактором для підозрюваного.

Отже, наведені захистом дані про особу підозрюваного отримали належну правову оцінку слідчого судді, яким ОСОБА_6 попри положення ч. 6 ст. 183 КПК України була визначена альтернативна застава.

Доводи захисника щодо непомірного розміру застави, є також необґрунтованими, з огляду на таке.

Приписи ч. 4 ст. 182 КПК України визначають, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

З урахуванням даних про особу підозрюваного його майнового стану та об`єкта злочинного посягання, а саме встановленого порядку несення військової служби, застава у визначеному розміру у даному випадку не є непомірною і буде цілком достатньою для виконання ОСОБА_6 процесуальних обов`язків, а перспектива втрати такого грошового забезпечення у випадку порушення ним встановлених обов`язків послужить достатнім стримуючим фактором, що виключає з його сторони будь-яке бажання переховуватися від суду або вчиняти інші кримінальні правопорушення.

З огляду разом на викладене, підстав для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді з мотивів викладених в апеляційній скарзі не вбачається, а тому апеляційну скаргу захисника , слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 листопада 2025 року у кримінальному провадженні №0001329 від 29 жовтня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4