Провадження по справі № 1-кс/752/449/26
У Х В А Л А

іменем України

"15" січня 2026 р. слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва клопотання прокурора Голосіївської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001565 від 21.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.270 КК України,-

за участю:

прокурора - ОСОБА_4 ,

представників власника майна - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

встановив:

09 січня 2026 року засобами поштового зв`язку прокурор Голосіївської окружної прокуратури ОСОБА_4 подав до слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні №0001565 від 21.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.270 КК України, яке було виявлено та вилучено за наслідками обшуку, проведеного у приміщенні адміністративної будівлі ГАК «ІНФОРМАЦІЯ_1» за адресою: АДРЕСА_1.

Вилучене в ході обшуку майно визнано речовим доказом, оскільки воно може містити відомості про обставини, що підлягають встановленню у кримінальному проваджені. Прокурор просить накласти арешт на майно, що зазначено у клопотанні з метою його збереження як речового доказу, а також заборонити користуватися та розпоряджатися ним.

У судовому засіданні прокурор надав відповідні пояснення та просив клопотання про арешт майна задовольнити. Також вказував на те, що у даному кримінальному провадженні встановлюються обставини та причини за яких у гаражному приміщенні, яке розташовано на території ГАК «ІНФОРМАЦІЯ_1», сталася пожежа, яка призвела до пошкодження та знищення майна третіх осіб. Зокрема розглядається версія щодо причетність посадових осіб ГАК «ІНФОРМАЦІЯ_1», до вчинення кримінального правопорушення. Для встановлення причин та обставин за яких сталося пожежа, осіб причетних до неї тощо орган досудового розслідування неодноразово звертався з відповідними клопотаннями про надання документів до голови ГАК «ІНФОРМАЦІЯ_1», але ОСОБА_7 ігнорував запити, або надавав документи не у повному обсязі, який витребувало слідство, тому була отримана ухвала слідчого суддя на проведення обшуку. Щодо мети накладання арешту, прокурор вказав, що вилучені документи постановою слідчого визнані речовими доказами, вони будуть передані експерту для дослідження, тому метою їх арешту є забезпечення їх збереження як речового доказу. Після проведення експертиз, документи можуть бути повернуті. Також звертав увагу, що досудове розслідування триває, підозра у даному провадженні нікому не вручалася.

Представника володільця майна - ГАК «ІНФОРМАЦІЯ_1» - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 проти задоволення клопотання заперечували. Вказували на те, що прокурор не довів для якої потреби вилучалися документи, які є установчими та технічними документами зокрема і з землеустрою ГАК «ІНФОРМАЦІЯ_1» й для чого слід накладати на них арешт, враховуючи обставини пожежі, які розслідуються у даному провадженні. Документи не відповідають ознакам речових доказів, відповідно до ст. 98 КПК України. Також звертали увагу, що пожежа, яка призвела до знищення майна, сталася у гаражі, якій на праві власності належить певній фізичній особі - ОСОБА_8 , тому саме він повинен відповідати за наслідки пожежі. Крім того, прокурор на їх думку, порушив строки звернення до слідчого судді із вказаним клопотанням. Також вважали, що слідчий та прокурор могли зняти копії з документів та повернути оригінали кооперативу, оскільки установчі документи повинні зберігатися у кооперативі, бо ж потреба у їх користуванні є постійною.

Представники ГАК «ІНФОРМАЦІЯ_1» просили відмовити прокурору у задоволенні клопотання.

Розглянувши клопотання, дослідивши додані до нього додатки у виді копії матеріалів досудового розслідування, надавши оцінку відомостям, що у них містяться, вислухавши доводи прокурора, представників власника майна слідчий суддя дійшов до наступного.

Розгляд даного клопотання належить до повноважень слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва відповідно до положень п.1 ч.2 ст. 132 КПК України.

Клопотання про арешт майна подане прокурором з дотриманням строку, передбаченого ч.5 ст. 171 КПК України, оскільки відповідно до матеріалів доданих до клопотання, вилучення документів відбулося 08.01.2026 під час санкціонованого обшуку у ГАК «ІНФОРМАЦІЯ_1», а з відповідним клопотанням прокурор звернувся до слідчого судді 09.01.2026, скориставшись засобами поштового зв`язку

Так, зі змісту клопотання вбачається, що слідчим відділом Голосіївського УП ГУНП у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001565 від 21.05.20024 за ознаками кримінального правопорушення. передбаченого ч.1 ст. 270 К України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 21 травня 2024 року, близько 17 год., під час виконання робіт ОСОБА_9 , які полягали у різанні болгаркою матеріалу вентиляційного каналу малярної камери, що мали місце у приміщенні гаража № НОМЕР_1 (бокс НОМЕР_1), який знаходяться на території ГАК «ІНФОРМАЦІЯ_1», що розташований за адресою: АДРЕСА_1, виникла пожежа у приміщенні вказаного гаражу, яка поширилася на приміщення гаражів № НОМЕР_2 (бокс НОМЕР_2), НОМЕР_3 (бокс НОМЕР_3) та АДРЕСА_2, в результаті чого було пошкоджено та знищено майно та заподіяно майнову шкоду.

08.01.2026 року на підставі ухвали слідчого судді 8.12.2025 в ході проведення обшуку в приміщенні адміністративної будівлі ГАК «ІНФОРМАЦІЯ_1» за адресою: АДРЕСА_1 працівниками поліції було виявлено та вилучено: технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) ГАК «ІНФОРМАЦІЯ_1» (з диском), статут ГАК «ІНФОРМАЦІЯ_1», висновки перевірки технічного стану та випробування діючого електроустаткування, технічний звіт з вимірювань мереж електроустаткування, інформаційне повідомлення ОСОБА_10 щодо ситуації з гаражем НОМЕР_1.

Постановою слідчого СВ Голосіївського УП ГУНП у місті Києві від 08.01.2026 вилучена під час обшуку документація визнана речовими доказами.

Орган процесуального керівництва вказує на те, що арешт зазначених у клопотанні документів обумовлений необхідністю їх збереження як речових доказів, оскільки вилучені документи можуть містити відомості, які будуть використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а саме обставин та причин, за яких 21 травня 2024 року у гаражних приміщеннях, які розташовані на території ГАК «ІНФОРМАЦІЯ_1» сталася пожежа, яка призвела до пошкодження та знищення майн, що завдало майнову шкоду, й осіб, причетних до виникнення пожежі.

Згідно з п.7 ч.2 ст.131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися)для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч.2 ст.168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України арешт також може бути накладений на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.

Аналізуючи вимоги клопотання у сукупності з відомостями, що містяться у матеріалах, які додані до клопотання, слідчий суддя вважає доведеним, що технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) ГАК «ІНФОРМАЦІЯ_1» (з диском), статут ГАК «ІНФОРМАЦІЯ_1», висновки перевірки технічного стану та випробування діючого електроустаткування, технічний звіт з вимірювань мереж електроустаткування, інформаційне повідомлення ОСОБА_10 щодо ситуації з гаражем НОМЕР_1, на арешті яких наполягає прокурор, які вилучені за місцем розташування ГАК «ІНФОРМАЦІЯ_1» під час санкціонованого обшуку, є такими, що відповідають критеріям речових доказів, відповідно до ст. 98 КПК України, оскільки можуть містити відомості про обставини, що підлягають встановленню під час кримінального провадження.

Враховуючи, що володільцем зазначеного майна є ГАК «Юпірер», можлива причетність посадових осіб якого до вчинення кримінального правопорушення встановлюється під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, не накладання арешту може призвести до знищення, приховування, спотворення інформації, яка міститься у вилучених документах.

Під час розгляду клопотання про арешт майна на стадії досудового розслідування у кримінальному провадженні слідчий суддя уповноважений лише оцінити можливість використання майна, на яке слідчий, прокурор просить накласти арешт, як доказу у кримінальному провадженні. Оцінка доказів із точки зору їх допустимості є заключним етапом доказування та здійснюється судом за наслідком розгляду справи по суті. Під час здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування, вказане питання не входить до повноважень слідчого судді.

Враховуючи, що вилучені за наслідками обшуку документи можуть бути використані як доказ фактів чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зважаючи на необхідність їх дослідження зокрема під час проведення експертного дослідження, а також враховуючи існування ризиків знищення, приховування або втрати майна, у тому числі відомостей, що вони містять/можуть містити, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, про що заявлено прокурором у клопотанні, із забороною розпорядження та користування ним.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що вимоги клопотання в цій частини є обґрунтованими. Арешт на вказане майно підлягає накладанню з метою його збереження як речового доказу, що відповідає п.1) ч.2 ст. 170 КПК України.

Зазначене свідчить про те, що потреби кримінального провадження виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи власника майна, як арешт майна.

При цьому, відомостей щодо негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею на момент розгляду клопотання не встановлено, а володільцем майна не доведено необґрунтованість поданого клопотання чи відсутність потреби у накладенні арешту.

За таких обставин, вимоги клопотання підлягають задоволенню.

На підстав викладеного, керуючись ст. 40, 131, 132, 168, 170-173, 175 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

клопотання прокурора задовольнити.

Накласти арешт на майно з забороною розпорядження та користування, яке вилучено 08.01.2026 під час проведення обшуку у приміщенні адміністративної будівлі ГАК «ІНФОРМАЦІЯ_1» за адресою: АДРЕСА_1, а саме: технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) ГАК «ІНФОРМАЦІЯ_1» (з диском), статут ГАК «ІНФОРМАЦІЯ_1», висновки перевірки технічного стану та випробування діючого електроустаткування, технічний звіт з вимірювань мереж електроустаткування, інформаційне повідомлення ОСОБА_10 щодо ситуації з гаражем НОМЕР_1.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Організацію виконання ухвали покласти на прокурора Голосіївської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1