СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/6269/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2025 року м. Київ

слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ст. лейтенанта поліції ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0001037, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.09.2025 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великий Карашин Макарівського району Київської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України -

ВСТАНОВИВ:

01.10.2025 року до слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ст. лейтенанта поліції ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0001037, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.09.2025 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що слідчим відділом Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києвіпроводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001037, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.09.2025 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , раніше судимий за аналогічні кримінальні правопорушення, на шлях виправлення не став та протягом року після засудження за ст. 309 КК України, вчинив умисний злочин у сфері обігу психотропних речовин, за наступних обставин 05.09.2025 у невстановлений досудовим розслідуванням час, у невстановленому слідстві місці ОСОБА_4 знайшов закладку (схованку) замотану в чорну ізоляційну стрічку з поліетиленовим пакетом з психотропною речовиною всередині, після чого забрав її собі та почав незаконно зберігати з метою подальшого особистого вживання.

Усвідомлюючи, що знайдена ним речовина, відноситься до психотропних речовин, ОСОБА_4 маючи умисел, спрямований на незаконне зберігання психотропної речовини без мети збуту, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, поклав поліетиленовий пакет із вмістом особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - 4ММС, до правої кишені власних штанів, таким чином став зберігати при собі без мети збуту, для особистого вживання.

В подальшому, того ж дня, приблизно о 10 год., знаходячись за адресою: м. Київ, вул. Володимира Покотила 5, ОСОБА_4 був викритий працівниками поліції після чого в присутності двох понятих добровільно видав з правої кишені штанів, у які був одягнений, згорток змотаний в чорну ізоляційну стрічку з поліетиленовим пакетом зі вмістом психотропної порошкоподібної речовини всередині, яку зберігав для власного вживання без мети збуту.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/111-25/55638-НЗПРАП від 24.09.2025, надана на дослідження порошкоподібна речовина білого кольору містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - 4-ММС (4-метилметкатинон). Маса 4-ММС (4-метилметкатинону) в речовині становить 0,280 г.

4-ММС (4-метилметкатинон), згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів». «Список № 2 Особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено» в «Таблиці 1», є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено. Згідно Таблиці 2 затвердженою Наказом МОЗ України № 188 від 01.08.2000 (у редакції наказу МОЗ України від 29.07.2010 № 634) «Невеликі, великі та особливо великі розміри психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу», 4-ММС (4-метилметкатинон) в речовині масою 0,280 г, становить невеликий розмір.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини без мети збуту, вчиненому протягом року після засудження за цією статтею, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

У вчиненні даного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Київської обл. с. Великий Карашин, українець, громадянин України, із середньою освітою, не одружений, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий,-

- 12.05.2025 Святошинським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді пробаційного нагляду строком на 1 рік.

- 03.09.2025 Святошинським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік. На підставі ч. 1, ст. 71, ч. 1 ст. 72 КК України за сукупністю вироків до покарання призначеного цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання, остаточно визначивши до відбуття покарання у виді 1 (одного) року 2(двох) місяців позбавлення волі.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 , інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

1.протоколами огляду місця події

3. протоколами допиту свідків.

4. висновком експерта

5. протоколом допиту підозрюваного.

6. іншими матеріалами в їх сукупності.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтю 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства на момент обрання запобіжного заходу встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 1, п. 3 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме про те, що підозрюваний ОСОБА_4 у випадку не застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, або застосування більш м`якого запобіжного заходу, може вчинити спроби:

-переховуватися від органів досудового розслідування або суду;

-вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вважати так дають наступні обставини:

ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, який згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії кримінальних правопорушень та за вчинення якого, передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років. Тобто тяжкість покарання, яка загрожує підозрюваному у разі визнання судом його винуватим, вже обґрунтовує ризик того, що з метою уникнення покарання він може вчинити спробу переховування.

Крім того, згідно з Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», на всій території України від 24 лютого 2022 року, введений воєнний стан, який в подальшому було неодноразово продовжено та який діє по сьогоднішній день. Тобто ОСОБА_4 , користуючись ситуацією в країні, має змогу переховуватися від органів досудового розслідування, зокрема, в місцях постійного проведення бойових дій або місцях непідконтрольних органам державної влади України.

Також ОСОБА_4 раніше не одноразово притягувався до кримінальної відповідальності востаннє 03.09.2025 Святошинським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік. На підставі ч. 1, ст. 71, ч. 1 ст. 72 КК України за сукупністю вироків до покарання призначеного цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання, остаточно визначивши до відбуття покарання у виді 1 (одного) року 2(двох) місяців позбавлення волі.

Також в ході досудового розслідування стало відомо, що останній 05.09.2025, 11.09.2025 не з`явився до Святошинського РС м. Києва для слухання кримінального провадження, у наслідок чого слідчий суддя Святошинського РС

м. Києва ОСОБА_6 постановила ухвалу про здійснення повторного приводу ОСОБА_4 .

Все це вказує на те, що перебуваючи на свободі ОСОБА_4 , може переховуватися від органів досудового розслідування та суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Згідно п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 КПК України, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.

До підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання не може бути застосований у зв`язку з тим, що він не буде дієвим на підставі тієї інформації, яка зазначена вище у цьому клопотанні.

Також, до підозрюваного ОСОБА_4 , не може бути застосований запобіжний захід у вигляді особистої поруки у зв`язку з тим, що відповідно до

ч. 1 ст. 180 КПК України особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважатиме такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, проте з оточення підозрюваного вказані особи, які могли б бути поручителями, відповідні заяви не подавали.

Відповідно до ст. 181 КПК України запобіжний захід у виді домашнього арешту не може бути застосований до ОСОБА_4 , у зв`язку з тим, що даний запобіжний захід не зможе перешкодити переховування від органу досудового розслідування та суду.

З метою забезпечення виконання підозрюваного покладених на нього обов`язків, приймаючи до уваги що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим п. 1, п. 3 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, беручи до уваги особу підозрюваного, обставини вчинення злочину, суспільно небезпечні наслідки спричинені вказаним злочином, які виразились в порушенні та нехтуванні найвищими невід`ємними правами кожної особи, передбаченими ст. 3 Конституції України, згідно якої людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, та для дієвого виконання кримінального провадження вважаю доцільним застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування.

В судовому засіданні прокурор Святошинської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 клопотання підтримала, просила задовольнити.

Згідно ст. 48 КПК України, захисник може у будь-який момент бути залученим підозрюваним, обвинуваченим, їх законними представниками, а також іншими особами за проханням чи згодою підозрюваного, обвинуваченого до участі у кримінальному провадженні. Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд зобов`язані надати затриманій особі чи особі, яка тримається під вартою, допомогу у встановленні зв`язку із захисником або особами, які можуть запросити захисника, а також надати можливість використати засоби зв`язку для запрошення захисника. Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд зобов`язані утримуватися від надання рекомендацій щодо залучення конкретного захисника.

Захисник залучається слідчим, прокурором, слідчим суддею чи судом для здійснення захисту за призначенням у випадках та в порядку, визначених статтями 49 та 53 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 54 КПК України, підозрюваний, обвинувачений має право відмовитися від захисника або замінити його.

Згідно ч. 3 ст. 54 КПК України, відмова від захисника не приймається у випадку, якщо його участь є обов`язковою. У такому випадку, якщо підозрюваний, обвинувачений відмовляється від захисника і не залучає іншого захисника, захисник повинен бути залучений у порядку, передбаченому статтею 49 цього Кодексу, для здійснення захисту за призначенням.

Згідно ст. 59 Конституції України кожен має право на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Для забезпечення права на захист від обвинувачення та надання правової допомоги при вирішенні справ у судах та інших державних органах в Україні діє адвокатура.

Відповідно до ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав та основних свобод людини від 1950 року кожна людина, обвинувачена у вчиненні кримінального злочину має право захищати себе особисто чи використовувати правову допомогу захисника на свій власний вибір, або, якщо вона не має коштів для оплати правової допомоги захисника, одержувати таку допомогу безкоштовно, якщо цього вимагають інтереси правосуддя.

Отже, суд вважає за можливе провести судове засідання за відсутності захисника ОСОБА_4 .

Підозрюваний ОСОБА_4 будь яких заперечень щодо міри запобіжного заходу не висловив.

Слідчий суддя, перевіривши наданні матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думки усіх учасників даного кримінального провадження дійшов висновку про задоволення клопотання, з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001037 від 08.09.2025 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

ОСОБА_4 підозрюється у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини без мети збуту, вчиненому протягом року після засудження за цією статтею, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України вручено ОСОБА_4 30.09.2025 року.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Положення п. «с» ч. 1 ст. 5 Конвенції «Про захист прав і основоположних свобод» передбачає законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Згідно п. 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Котій проти України», рішення п. 32 Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин.

Дослідивши матеріали, долучені до клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя дійшов висновку, що ОСОБА_4 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення.

Слідчий суддя бере до уваги, що ОСОБА_4 раніше не одноразово притягувався до кримінальної відповідальності востаннє 03.09.2025 Святошинським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік. На підставі ч. 1, ст. 71, ч. 1 ст. 72 КК України за сукупністю вироків до покарання призначеного цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання, остаточно визначивши до відбуття покарання у виді 1 (одного) року 2(двох) місяців позбавлення волі.

Також в ході досудового розслідування стало відомо, що останній 05.09.2025, 11.09.2025 не з`явився до Святошинського РС м. Києва для слухання кримінального провадження, у наслідок чого слідчий суддя Святошинського РС м. Києва ОСОБА_6 постановила ухвалу про здійснення повторного приводу ОСОБА_4 .

Аналізуючи сукупність доказів, які отримані органом досудового розслідування на даний час та вказані вище, не викликає сумніву факт існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому протиправного діяння як в розрізі національного законодавства, так і практики Європейського суду з прав людини.

Крім того, під час розгляду клопотання слідчого у кримінальному провадженні про обрання запобіжного заходу підозрюваному слідчий суддя дійшов висновку про доведення прокурором наявності обґрунтованої підозри. Сторона обвинувачення вважає, що на даний час існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, відповідно до п. 48 рішення Європейського суду з прав людини в справі «Чеботарі проти Молдови», для ухвалення рішення про арешт особи на підставі обгрунтованої підозри, згідно з п. 1(с) статті 5 Конвенції, на момент взяття особи під варту або під час її затримання необов`язково мати достатні докази винності цієї особи. Так само є необов`язковим, щоб затриманій особі було висунуто обвинувачення або щоб справа проти особи була надіслана до суду.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що для забезпечення виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків та запобігання, встановленим у судовому засіданні ризикам, передбаченим п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є неможливим застосування до нього таких запобіжних заходів як особисте зобов`язання, порука чи домашній арешт.

Під час розгляду клопотання про застовування запобіжного заходу у вигляді тримання підозрюваного ОСОБА_4 під вартою - враховуються особа підозрюваного, стан його здоров`я, вік, особливості його життєдіяльності. Також слідчим суддею враховується відсутність як обставин, так і підстав вважати, що підозрюваний не може утримуватися в арештному домі/іншому місці утримання осіб під вартою.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, оскільки інший запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної останнього.

Крім того, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , слідчий суддя не вбачає підстав для застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 202 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів, тобто до 29 листопада 2025 року включно та утримувати його в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , взяти під варту в залі суду та утримувати його в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Строк дії ухвали - до 29 листопада 2025 року включно.

Копію ухвали вручити підозрюваному та прокурору, а також надіслати до Державної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України на виконання.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складений 03.10.2025.

Слідчий суддя: ОСОБА_1