Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/7428/24
Провадження № 1-кп/279/327/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.11.2025 року Коростенський міськрайонний суд

Житомирської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Коростені кримінальне провадження №0000709 від 08.11.2024 року по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Коростенського р-ну, ст.Омелянівна, Житомирської

області, громадянин України, не працюючий, з середньою освітою,

має на утримані малолітню дитину, не депутат, в силу ст.89 КК України раніше судимого, інвалідом не являється, проживаючого за

адресою: АДРЕСА_1 , -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_7 відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» являючись військовозобов`язаним та придатним за станом здоров`я до військової служби, що підтверджується довідкою військово-лікарської комісії № 1884 від 06.11.2024, на виконання Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ, Указом від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ, Указом від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-ІХ, Указом від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-ІХ, Указом від 7 листопада 2022 року № 757/2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738-ІХ, Указом від 6 лютого 2023 року № 58/2023, затвердженим Законом України від 7 лютого 2023 року № 2915-ІХ, Указом від 1 травня 2023 року № 254/2023, затвердженим Законом України від 2 травня 2023 року № 3057-ІХ, Указом від 26 липня 2023 року № 451/2023, затвердженим Законом України від 27 липня 2023 року № 3275-ІХ, Указом від 6 листопада 2023 року № 734/2023, затвердженим Законом України від 8 листопада 2023 року № 3429-ІХ, Указом від 5 лютого 2024 року № 49/2024, затвердженим Законом України від 6 лютого 2024 року № 3564-ІХ, Указом від 6 травня 2024 року № 271/2024, затвердженим Законом України від 8 травня 2024 року № 3684-ІХ, та Указом 23 липня 2024 року № 469/2024, затвердженим Законом України від 23 липня 2024 року № 3 891-IX), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 12 серпня 2024 року строком на 90 діб, 06.11.2024 був у встановленому законом порядку повідомлений про час, дату та місце прибуття для відправки у складі команди зі збірного пункту, розташованого у АДРЕСА_2 (приміщення ІНФОРМАЦІЯ_2 ), для подальшого проходження військової служби під час мобілізації, але останній відмовився від отримання повістки про виклик про, що було складено відповідний акт щодо відмови від отримання повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 від 06 листопада 2024 року.

Проте, ОСОБА_7 , діючи всупереч вимогам ст. 65 Конституції України, ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого протиправного діяння, маючи для цього можливість та не маючи права на відстрочку від призову за мобілізацією, з метою ухилення від проходження військової служби під час мобілізації, на особливий період, який 06.11.2024 був у встановленому законом порядку повідомлений про час, дату та місце прибуття для відправки у складі команди зі збірного пункту, розташованого у АДРЕСА_2 (приміщення ІНФОРМАЦІЯ_2 ), для подальшого проходження військової служби під час мобілізації, але останній відмовився від отримання повістки про виклик, без поважних на те причин, умисно не прибув 07.11.2024 до пункту збору за адресою: АДРЕСА_2 (приміщення ІНФОРМАЦІЯ_2 ), для відправлення у складі команди для проходження військової служби, чим умисно ухилився від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Своїми умисними діями, вираженими в ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період ОСОБА_7 обвинувачується у

вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України.

Відповідно до ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи ОСОБА_7 , якому висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 , свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України не визнав та пояснив, що 05.11.2024 його зупинили, привезли до військкомату, по питанню облікованих даних, він повідомив, що він "списаний", йому пояснили, що дані необхідно подати. Йому дали повістку на 06.11.2025 він прийшов пройшов комісію під супроводом працівників військкомату, при цьому вони на нього кричали, погрожували, на що він сказав, що з такими відношенням він не погоджується взагалі будь куди йти. Крім того, у нього є захворювання: артроз 2-го ступеню, нікуди не звертався, займався самолікуванням, а також матір є лежачою, після інсульту. Попросив час, щоби зібрати папери, до цього він нікуди не звертався, будь яких документів не оформлював. Також зазначив, що він ніколи не воював, зброю в руки вчили не брати, вірує в Бога. За таких обставин, він відмовився будь що отримувати, працівники складали якісь документи, вже потім з`ясувалось, що це була бойова повістка, він не знає, він її не бачив. Згідно висновку вйськово-лікарської комісії він придатний, лікарі не слухали, що він їм говорив. Даний висновок не оскаржував. При оформленні паперів у військкоматі він нічого не підписував, про що повідомив працівників військкомату: "Нічого підписувати не буду..".

На запитання прокурора повідомив, що з хворою матір`ю разом не проживає, вона хворіє давно, він приїздить, допомогає при можливості. Взагалі дітей в родині семеро, всі повнолітні. У вказаний період в листопаді 2024 на лікуванні в будь якій медичній установі не перебував. Коли є біль, приймає знеболюючі, також повідомив, що офіційно в жодних релігійних організаціях не перебуває. Всі дії: проходження ВЛК, та спілкування з працівниками ТЦК відбувались 06.11.2024 року, 07.11.2024 він і не збирався кудись йти, йому повідомили, що до нього прийдуь працівники поліції, при цьому жодних повісток на руки він не отримував, працівники ТЦК нічого не давали. Вважає, що за станом здоров`я не може служити.

Незважаючи на повне невизнання своєї вини у скоєнні кримінального правопорушення за ст.336 КК України, вина ОСОБА_7 , повністю доводиться наступними зібраними та дослідженими у кримінальному провадженні доказами, обсяг яких був визначений за погодженням з учасниками судового провадження, а саме зібраними доказами відповідно до вимог ст.ст. 352, 353 КПК України та дослідженими в судовому засіданні: показаннями свідків, протоколами слідчих дій та долученими до матеріалів кримінального провадження письмовими доказами, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення факту і обставин кримінального провадження, що відповідає вимогам ст.358 КПК України, а саме:

Так, допитаний в ході судового розгляду кримінального провадження свідок ОСОБА_8 зазначив, що служить в ІНФОРМАЦІЯ_3 , точної дати не пам`ятає, але гр. ОСОБА_7 було визнано придатним до війської служби військово-лікарською комісією, в той же момент йому вручалась бойова повістка для відправлення в начальний центр, від отримання якої він відмовився.

На запитання прокурора пояснив, що до кола його посадових обов`язків входить направлення на ВЛК, вручення повісток. Молодший сержант ОСОБА_9 складав акт відмови ОСОБА_7 від отримання повістки.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні зазначив, що працює в мобілізаційному відділенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , показав що в коло його обов`язків входит здійснення прийому громадян, які приходять самостійно, або ж їх доставляють працівники поліції, в подальшому ним з`ясовуються дані про особу та складається лист вивчення. Після складання листу вивчення приймається рішення про подальші дії як працівників так і осіб, які є на прийомі, а саме: чи особа направляє на ВЛК, чи є у особи право на відстрочку від мобілізації. Безпосередньо з ОСОБА_7 не спілкувався, був свідком при складанні відносно нього листа вивчення та складання акту відмови ОСОБА_7 від мобілізації, відмова була засвідчена на камеру під запис.

Свідок ОСОБА_11 суду показала, що є дружиною ОСОБА_7 , 06.11.2024 року, їй зателефонували та повідомили, що чоловіка затримали, пізніше він перетелефонував та сказав, що знаходиться біля лікарні, вона до нього приїхала і вони пішли проходити медичний огляд. Комісія тривала 10 хвилин. Підіймаючись ліфтом зустріли невропатолога, він був разом з представником ТЦК, і лікар тут же підписав огляд. На зауваження, про те, що чоловік хворіє ніхто не реагував, потім вони поїхали до військкомату, там їм дали повістку про те, щоби з`явитися до військкомату на наступний день.

На запитання прокурора свідок повідомила, що у чоловіка, є такі хвороби як грижа, шпори, пласкостопість, їздили до м.Житомира, є відповідні медичні документи, проте ніхто не хотів слухати. В грудні 2024 року була проведена операція, видалення гематоми на голові, є відповідні медичні документи. Вважає, що чоловік не може бути мобілізованим з причин наявності ряду хвороб.

Бойової повістки чоловіку не вручали, дали тільки повістку на проходження ВЛК та обхідний лист, весь час була присутня з чоловіком поряд, повістки не вручали. Потім після повернення до приміщення ТЦК вона сиділа в коридорі 20 хвилин, чекала його, оскільки до кабінету її не пустили, потім він вийшов повістки на руках у нього не було, зі слів чоловіка, він відмовився від отримання повістки, мотивував тим, що раніше ходив до церкви, зараз не відвідує.

Свідок ОСОБА_12 суду зазначив, що є працівником ІНФОРМАЦІЯ_2 , показав, що ОСОБА_7 05.11.2024 року був направлений на проходження ВЛК, 06.11.2024 року проходження ВЛК закінчив та був призваний, оскільки висновок ВЛК був, що він придатний до військової служби. ОСОБА_7 була виписана бойова повістка на 07.11.2024 на 07-00 год. на прибуття, він відмовився її підписувати, відповідно було складено акт відмови від отримання, акт відмови від мобілізації, його позиція одразу була така, що він служить не буде. Наступного ранку він, свідок, був присутнім на зборах ОСОБА_7 не було.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні зазначив, що на даний час працює начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 , гр. ОСОБА_7 після проходження ВЛК було запропоновано отримати бойову повістку, від отримання якої він відмовився, що було зафіксовано під запис відеокамери, також йому було роз`яснено про кримінальну відповідальність за ухилення від призову на військову службу.

На запитання свідок суду показав, що на момент вручення ОСОБА_7 повістки, він був на посаді заступника начальника РТЦК та СП, начальником мобілізаційного відділення, в його обов`язки входило здійснювати контроль за мобілізаційними заходами. Якщо особа придатна до проходження військової служби за висновком ВЛК, особу направляють до загально-навчального центру для проходження підготовки. ОСОБА_7 відмовився від отримання бойової повістки, було складено акт відмови.

Встановлені судом обставини також підтверджуються зібраними в кримінальному провадженні та дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, які суд вважає належними та допустимими, а саме:

- згідно довідки військово-лікарськоїкомісії №1884 від 06.11.2024 та картки обстеження та медичного огляду від 05.11.2024 щодо солдата ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , останній визнаний придатним до військової служби (а.с. 46, 54);

- в розпиці повістки на ім`я ОСОБА_7 про прибуття на 07-00 год. 07.11.2024 за адресою: АДРЕСА_2 за підписом ТВО Начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_13 в графі "підпис військовозобов`язаного" підпис ОСОБА_7 відсутній;

- згідно Акту відмови від призову на військову службу під час мобілізації, в особливий період від 06.11.2024 ОСОБА_7 відмовився від призову на військову службу під час мобілізації, в особливий період з причини у зв`язку з релігійними переконаннями. ОСОБА_7 зі змістом акту ознайомлений під особистий підпис;

- переглядом в судовому засіданні відеозапису з оптичного носія диску для лазерних систем зчитування інформації DVD-R формату встановлено факт відмови ОСОБА_7 від отримання бойової повістки, роз`яснення про настання кримінальної відповідальності за відмову від призову на військову службу під час мобілізації, в особливий період, складання акту відмови від мобілізації;

- протоколом огляду речей і документів від 19.11.2024 та фототаблицею до нього.

Зауважень з приводу належності, допустимості поданих суду та досліджених судом в судовому засідання доказів сторонами не подано.

Всі покази свідків є логічними, послідовними та не суперечать один одному. Свідки попереджені про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показів та приведені до присяги, а тому підстав не вірити їх показам у суду немає. Підстав у свідків оговорювати обвинуваченого, судом не встановлено.

У судовому засіданні обвинувачений не надав суду жодних спростувань викладених у показаннях свідків, а також письмових доказів - фактів по справі, чи доказів, які б об`єктивно ставили під сумнів ці докази чи надавали право на відстрочку від мобілізації.

Таким чином оцінивши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в судовому засіданні вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ст.336КК України доведена повністю та кваліфікація його дій за ст.336 КК України правильна, оскільки ОСОБА_7 ухилився від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Так, статтею 17 Конституції України передбачено, що захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки, є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Згідно ст. 65 Конституції України та ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України.

Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який продовжено до теперішнього часу.

Указом Президента України "Про загальну мобілізацію" № 69/2022 від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України - оголошено про проведення загальної мобілізації.

Об`єктивна сторона злочину за ст.336 КК України, яка інкримінована обвинуваченому, виявляється в бездіяльності - ухиленні будь-яким способом від призову за мобілізацією, на особливий період.

Безпосереднім об`єктом цього злочину є відносини, що забезпечують обороноздатність України, зокрема комплектування її Збройних Сил, на які відповідно до ч.2 ст.17 Конституції покладаються найважливіші функції: оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканості.

Суспільна небезпечність ухилення від призову за мобілізацією обумовлена тим, що мобілізація пов`язується з умовами особливого періоду в державі - з загрозою нападу, небезпекою державній незалежності України.

Суб`єктивна сторона злочину за ст.336 КК України - прямий умисел. Мотиви на кваліфікацію не впливають, особа усвідомлює, що ухиляється від призову на військову службу (зокрема, під час мобілізації), і бажає вчинити такі дії.

Суб`єкт - особа що підлягає мобілізації. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» це: військовозобов`язані, що знаходяться в запасі, та громадяни, що підлягають на час мобілізації призову на військову службу і отримали мобілізаційні посвідчення (повістки).

Вручення повістки документується, і відмова від підпису фіксується складанням акту про відмову у присутності свідків.

Згідно до абзацу п`ятого статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Стаття 3 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" визначає загальну мобілізацію як складову частину організації оборони держави, змістом якої, зокрема, є переведення Збройних Сил України, інших військових формувань на організацію і штати воєнного часу.

Саме це і є підставою криміналізації ухилення від призову за мобілізацією осіб, які підлягають такому призову.

Згідно з вимогами ч.3 статті 22 Закону України"Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" - під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Суд вважає доведеним, що викладене в обвинуваченні діяння мало місце і містить склад кримінального правопорушення. Встановлено, що в діях обвинуваченого ОСОБА_7 є склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України - ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Відповідно до ст. 65 КК України, суд призначає покарання особі, у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання; особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_7 вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_7 одружений, непрацюючий, має утриманні неповнолітню дитину, в силу ст.89 КК України не судимий, на обліках у психіатра та нарколога не перебуває, на початку судового розгляду вину не визнавав, заперечував зазначені в обвинувально акті обставини, в судових дебатах та останньому слові свою позицію змінив та зазначив, що вину визнає.

Обставин, що згідно зі ст.ст. 66, 67 КК України пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Необхідно зазначити, що у правовій державі покарання передусім є виправним та превентивним засобом, в якій мають використовуватися не надмірні, а лише необхідні й зумовлені метою заходи. Виправлення як мета покаранняце той наслідок, якого прагне досягнути держава передбаченими законом заходами примусу, це ті певні зміни в особистості винної особи, які утримують її в подальшому від вчинення нових злочинів. З моральної точки зору, виправлення обвинуваченого і є кінцевою метою покарання.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню.

Суд зазначає, що ухилення від захисту Батьківщини у період воєнного стану під час військової агресії ворога свідчить про підвищену суспільну небезпеку вчиненого злочину, оскільки це могло призвести до підриву військової дисципліни, розлагодження дій, спрямованих на захист суверенітету держави, що в умовах воєнного стану неприпустимо.

Крім того, у даному випадку відсутнє щире каяття обвинуваченого, безпосередньо в судовому засіданні він також не виявив наміру проходити військову службу в подальшому.

В умовах воєнного стану наслідки ухилення від військової служби повинні через покарання досягати такої мети, яка зможе запобігти вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, про що зазначено в ч.1 ст.1 та ч.2 ст.50 КК України.

За наведених обставин, суд не знаходить підстав для застосування до обвинуваченого положень ст.ст. 69, 75 КК України і погоджується з позицією прокурора, що його виправлення можливе лише шляхом призначення йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ст.336 КК України, у мінімальному розмірі.

Визначена форма відбування покарання в умовах ізоляції від суспільства є співмірною із вчиненим обвинуваченим злочинним діянням, а також є справедливим і виваженим заходом примусу, що буде ефективним в аспекті превенції вчинення ним чи іншими особами аналогічних злочинів, тоді як звільнення від відбування покарання з випробуванням не сприятиме виправленню винної особи, а також призведе до збільшення свідомого та відвертого ігнорування особами, які підлягають мобілізації, отриманого письмового повідомлення про необхідність несення військової служби.

Суд зазначає, що з урахуванням ситуації, яка наразі склалася в країні - збройною агресією РФ та конституційним обов`язком кожного громадянина по захисту Батьківщини, вчинений ОСОБА_7 умисний нетяжкий злочин представляє значну суспільну небезпечність, тому звільнення останнього від відбування призначеного покарання з випробуванням створює в очах громадян та суспільства в цілому негативне враження безладдя та безкарності, тим паче під час введеного на всій території України воєнного стану та мобілізації. (Постанова ВС колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду від 15 листопада 2023 року справа N 641/1067/23 провадження N 51-5308 км 23).

А тому, на думку суду, таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення й попередження вчинення як обвинуваченим, так і іншими особами, нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід ОСОБА_7 в даному кримінальному провадженні не обирався. Підстав для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу судом не вбачається.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі ч.15 ст.615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд обмежується проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Керуючись ст. ст.368,369,370,373,374 КПК України,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

До набрання вироком законної сили до ОСОБА_7 запобіжний захід не застосовувати

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Речові докази: рапорт т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_13 ; копію картки медичного огляду військовозобов`язаного; копію довідки військово-лікарської комісії; копію картки медичного огляду військовозобов`язаного; копію рапорту т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_14 ; оптичний носій, на якому наявний відеозапис із врученням повістки ОСОБА_7 ; копію повістки про на відправку, копію витягу з наказу уповноважених осіб вручати повістки та складати акти про відмову отримувати повістку; копію акту про відмову отримувати повістку; копію службового посвідчення, які знаходяться при матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Коростенський міськрайонний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_15

Копія згідно з оригіналом