Справа № 461/7099/25
Провадження № 1-кп/461/609/25
УХВАЛА

10.12.2025 року Галицький районний суд м. Львова, у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участі:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Бужок Золочівського району Львівської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

за матеріалами кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001470 від 23.08.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Галицького районного суду м. Львова перебуває зазначене кримінальне провадження.

Прокурором заявлено клопотання про застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів із можливістю внесення застави в сумі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 121120 гривень.

Подане клопотання мотивував тим, що згідно з обвинувальним актом 22.08.2025, приблизно о 20 годині 13 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні магазину «Аврора», ТОВ «ВИГІДНА ПОКУПКА», що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. В`ячеслава Чорновола, 2Б, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), діючи з корисливих мотивів та з метою власного незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер вчинюваних дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, під час дії воєнного стану, введеного відповідно до Указу Президента України № 271/2022, у зв`язку із збройною агресією російської федерації, строк якого у подальшому неодноразово продовжено, будучи переконаним, що його дії не помітні для інших осіб, попросив неповнолітню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка не була обізнана в протиправній діяльності ОСОБА_4 , про те, щоб вона взяла із стелажів вищевказаного магазину наступний товар, а саме:

- навушники вставні бездротові з гарн. HAVIT TW976 білі, Код 101882 у кількості 1 шт., вартістю за 1 шт. 415 грн. 83 коп. без ПДВ;

- навушники вакуумні Bluetooth Grand-X GB-99 B чорні, Код 96294 у кількості 2 шт., вартістю за 1 шт. 290 грн. 83 коп. без ПДВ;

- смарт годинник наручний колір в асорт. Код 110446 в кількості 2 шт., вартістю за 1 шт. 499 грн. 17 коп. без ПДВ;

- смарт годинник наручний колір в асорт. Код 110447 в кількості 2 шт., вартістю за 1 шт. 665 грн. 83 коп. без ПДВ, а всього на загальну суму 3327 грн. 49 коп, та помістила у наплічну сумку (рюкзак) темного кольору ОСОБА_4 . При цьому ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_6 , що здійснить оплату на касі за цей товар, однак насправді наміру оплачувати він не мав, після чого почав рух в сторону виходу з магазину.

В подальшому, приблизно о 20 годині 14 хвилин ОСОБА_4 , пройшов повз касові апарати зазначеного магазину в сторону виходу і не розрахувався за взятий товар, однак почувши вимогу зупинитися, висловлену працівником охорони магазину ОСОБА_7 , який за допомогою системи відеоспостереження побачив дані протиправні дії, ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправний, суспільно небезпечний характер вчинюваних дій та бажаючи їх настання, розуміючи, що його дії були викриті, ігноруючи вимогу ОСОБА_7 , пришвидшив хід та втік із вищевказаним товаром із приміщення магазину. Тобто дії ОСОБА_4 , розпочаті як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), викриті іншою особою, та продовжені з метою заволодіння майном, переросли у відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Після вчинення грабежу, ОСОБА_4 розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим завдав ТОВ «ВИГІДНА ПОКУПКА» майнову шкоду в сумі 3327 грн. 49 коп.

Окрім того, прокурор вказує, що ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 28.08.2025 до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту та заборонено йому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 із покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

29.08.2025 обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні №0001470 від 23.08.2025 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України Галицькою окружною прокуратурою міста Львова скеровано до Галицького районного суду м. Львова.

У підготовче судове засідання, призначене на 20.10.2025 року обвинувачений прибув, однак просив відкласти таке засідання у зв`язку, у зв`язку з необхідністю укладення договору із захисником.

В подальшому, в підготовчі судові засідання, призначені на 23.10.2025 року, 11.11.2025 року, обвинувачений не прибував, документів що підтверджують поважність причини не прибуття не надав.

Прокурор зазначив, що станом на день розгляду клопотання про застосування стосовно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого, існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Сукупність зазначених ризиків свідчить про неможливість застосування до ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів.

Прокурор в судовому засіданні клопотання просив задовольнити.

Обвинувачений та захисник в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечували. Обвинувачений зазначив, що у підготовчі судові засідання не з`явився, оскільки поїхав до м. Самбір, а мобільний телефон залишив у своєї дівчини. Відтак, не міг повідомити суд причини неявки до суду.

Захисник вказав, що обвинувачений має намір відшкодувати завдану ним шкоду та, в подальшому, належним чином виконувати покладені на нього зобов`язання.

З урахуванням вищевикладеного, просили суд застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту або визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в мінімальному розмірі, передбаченому КПК України.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов до переконання про необхідність задоволення клопотання прокурора, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що на розгляді в Галицькому районному суді м. Львова перебуває кримінальне провадження № 0001470 від 23.08.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України.

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 28.08.2025 року в рамках вказаного кримінального провадження до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту та заборонено йому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 із покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

29.08.2025 обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні було скеровано до Галицького районного суду м. Львова.

У підготовче судове засідання, призначене на 20.10.2025 року обвинувачений прибув, однак просив відкласти таке засідання у зв`язку, у зв`язку з необхідністю укладення договору із захисником.

Натомість, у підготовчі судові засідання, призначені на 23.10.2025 року, 11.11.2025 року, ОСОБА_4 до суду не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату і час їх проведення, що підтверджується особистим підписом обвинуваченого на судовій розписці. Причин неявки суду не повідомив.

Крім того, ухвалою Галицького районного суду м. Львова, від 23.10.2025 року було застосовано до обвинуваченого примусовий привід в підготовче судове засідання Галицького районного суду м. Львова на 11.11.2025 року, однак такий виконаний не був.

Ухвалою суду від 19.11.2025 року обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було оголошено у розшук. Зупинено провадження у справі на час розшуку обвинуваченого. Надано дозвіл на затримання обвинуваченого для подальшої доставки в судове засідання для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

10.12.2025 року обвинуваченого було затримано та доставлено до суду працівниками поліції, у зв`язку з чим, ухвалою суду від 10.12.2025 року відновлено провадження з розгляду вказаного кримінального провадження.

Відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК України).

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

При вирішенні питання про обрання, а так само і продовження строку дії запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення (1); тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується (2); вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого (3); міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців (4); наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання (5); репутацію підозрюваного, обвинуваченого (6); майновий стан підозрюваного, обвинуваченого (7); наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого (8); дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше (9); наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення (10); розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини (11); ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї (12) (п. п. 1-12 ч. 1 ст. 178 КПК України).

Під час розгляду клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе. Продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку перебування під вартою має оцінюватися у кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Тримання під вартою та продовження строку такого тримання може бути виправдано тим, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Вказане кримінальне провадження знаходиться на стадії підготовчого судового провадження, метою якого відповідно до глави 27 КПК України є вирішення питань, пов`язаних з підготовкою до судового розгляду. Відтак, оцінці судом на зазначеній стадії кримінального провадження підлягають характер та тяжкість кримінального правопорушення, а також наявність та/або продовження існування наведених прокурором ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Суд враховує, що слідчим суддею під час обрання запобіжного заходу було вирішено питання обґрунтованості підозри.

Вирішуючи питання щодо можливості застосування запобіжного заходу у вигляді тримання особи під вартою, суд має встановити існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки такої особи та можливість запобігти цим ризикам шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Суд вважає, що стороною обвинувачення доведене існування ризиків, а саме:

-ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто переховування обвинуваченого від суду. Про наявність вказаного ризику свідчить те, що у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого злочину обвинуваченому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, а тому страх та невідворотність в майбутньому покарання за вчинене ним діяння, може спонукати останнього перебуваючи на волі ухилитися (змінити місце проживання, виїзд на непідконтрольні території у т.ч. шляхом виїзду за кордон, тощо) від суду з метою уникнення покарання. Крім цього, ОСОБА_4 раніше судимий, неодружений, не має стійких соціальних зв`язків та законних джерел заробітку. Обвинувачений з 19.11.2025 року перебував у розшуку у зв`язку з ухиленням від явки до суду, що підтверджує існування наведеного ризику;

ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто незаконно впливати на cвідків у даному кримінальному провадженні. Вказаний ризик обґрунтовується тим, що з урахуванням принципу безпосередності дослідження показань, речей і документів (ст. 23 КПК України) такі ще судом не допитані та надані ними під час досудового розслідування показання не можуть лягти в основу обвинувального вироку відносно нього.

Сукупність наведених ризиків свідчать про неможливість застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Суд зазначає, що ризиком у кримінальному провадженні є небажані для провадження наслідки дій обвинуваченого, спрямовані на створення перешкод кримінальному провадженню. Ризик стає реальним через невизначеність поведінки особи у певній ситуації, яку (поведінку) неможливо достеменно передбачити. Таким чином, у контексті кримінального провадження ризиком неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого слід вважати таку поведінку цієї особи, настання якої характеризується високим ступенем ймовірності.

З урахуванням викладеного, для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_4 , дотримання розумних строків розгляду кримінально провадження, суд приходить до переконання про необхідність застосування стосовно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів з дня проведення судового засідання.

Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до п.1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Пунктом 2 ч. 5 ст. 182 КПК України встановлено, що розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи викладені в обвинувальному акті фактичні обставини кримінального провадження, з урахуванням особи обвинуваченого, відсутності у нього законних джерел доходу, суд прийшов до висновку про можливість застосування стосовно нього альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у сумі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 194, 199, 331, 369 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора, задовольнити повністю.

Застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, терміном на 60 діб, тобто до 07 лютого 2026 року включно.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_4 заставу, в розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 121120 гривень, та у разі внесення застави покласти на обвинуваченого строком на 60 діб наступні обов`язки:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Повний текст ухвали проголошено 15 грудня 2025 року о 16 год. 40 хв.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1