Справа № 603/29/26
Провадження № 1-кп/603/24/2026
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2026 рокум. Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Монастириська кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000011 від 08.01.2026 року, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красновка Волноваського району Донецької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, ветерана війни особи з інвалідністю другої групи внаслідок війни, який не працює, не депутата, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_6 ,

у с т а н о в и в:

07.01.2026 року приблизно о 20:00 год ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенніжитлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , в порушення вимог ст. 28 Конституції України, Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їхні суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, на ґрунті неприязних відносин, під час словесного конфлікту зі своєю співмешканкою ОСОБА_5 , з якою спільно проживав однією сім`єю, але не перебував у шлюбі, мав взаємні права та обов`язки, був пов`язаний спільним побутом, схопив її правою рукою за шию та почав стискати, внаслідок чого потерпіла відчула різкий фізичний біль.

Після цього ОСОБА_3 , продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на завдання насильницький дій, діючи умисно, своєю лівою рукою схопив ОСОБА_5 за волосся та, застосовуючи фізичну силу, потягнув на себе, внаслідок чого ОСОБА_5 втратила рівновагу та впала на підлогу.

У цей час ОСОБА_3 , не зупиняючись на досягнутому, діючи на ґрунті особистої неприязні до потерпілої, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їхні суспільно небезпечні наслідки, бажаючи їх настання, схопив ОСОБА_5 , яка в цей час перебувала у лежачому положенні на спині, двома руками за праву ногу та почав викручувати її у ліву сторону, від чого потерпіла відчула різкий фізичний біль, проте тілесних ушкоджень не отримала.

Внаслідок вчинених насильницьких дій ОСОБА_5 відчула різкий фізичний біль, проте тілесних ушкоджень не отримала.

Такими умисними діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 126 КК України, а саме умисне вчинення насильницьких дій, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

19.01.2026 року між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 укладено угоду про примирення.

За цією угодою потерпілий та підозрюваний дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 126 КК України та всіх істотних для цього кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 , а саме у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510,00 грн. Підозрюваний погодився на призначення вищевказаного покарання, а також взяв на себе зобов`язання вибачитися перед потерпілою ОСОБА_5 та активно сприяти суду і прокуратурі у забезпеченні виконання завдання кримінального провадження в частині забезпечення швидкого судового розгляду кримінального провадження, проведення судового провадження в розумні строки.

Наслідки укладення, затвердження та невиконання угоди підозрюваному зрозумілі.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, за обставин, викладених в обвинувальному акті та угоді про примирення, визнав повністю, зазначив, що розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, яке до нього буде застосоване в результаті затвердження угоди про примирення, просив затвердити вищевказану угоду та призначити йому узгоджену міру покарання.

Окрім того, обвинувачений в підготовчому засіданні також вибачився перед потерпілою ОСОБА_5 за вчинене відносно неї кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КК України.

Захисник ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду про примирення.

Потерпіла ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні підтвердила, що примирилася з обвинуваченим, який вибачився перед нею, їй зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, визначенні ст. 473 КПК України, та просила затвердити вищевказану угоду.

Прокурор ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні просила затвердити угоду і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження цієї угоди про примирення, суд враховує таке.

Відповідно до приписів ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні можуть бути укладені такі види угод: 1) угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим; 2) угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Абзацом 1 ч. 1 ст. 469 КПК України передбачено, що угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді).

Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винуватим, згідно з приписами ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків.

Судом встановлено, що укладення угоди про примирення сторонами є добровільним. Умови угоди відповідають вимогам КПК України.

Окрім того, суд з`ясував, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, те, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Узгоджена між сторонами угоди міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України, та не суперечить інтересам суспільства.

Враховуючи вищевикладене, з огляду на те, що умови угоди про примирення, укладеної 19.01.2026 року в цьому кримінальному провадженні між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 , відповідають вимогам закону, заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання, яке з врахуванням таких пом`якшуючих обставин як щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, буде справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Витрати на залучення експерта, речові докази в кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід не обирався, цивільний позов не пред`являвся.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 376, 468, 469, 471, 473-475 КПК України, суд

у х в а л и в:

Затвердити угоду про примирення, укладену 19 січня 2026 року між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000011 від 08.01.2026 року.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 19 січня 2026 року покарання у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) грн.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

У разі невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Головуючий суддя ОСОБА_1