Справа № 466/9927/25
Провадження № 1-кп/466/912/25
У Х В А Л А

16 грудня 2025 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

представника потерпілого, адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Львові кримінальне провадження №0001014 від 02.09.2025 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 286-1, ч. 1 ст. 135 КК України

в с т а н о в и в:

в провадженні Шевченківського районного суду м. Львова знаходиться кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 286-1, ч. 1 ст. 135 КК України.

На адресу суду надійшло клопотання обвинуваченого про зупинення даного кримінального провадження, оскільки він з 17.07.2025 року призваний на військову службу за призовом під час мобілізації та направлений для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 , що підтверджується Довідкою №553 від 19.11.2025, виданою командиром Військової частини НОМЕР_1 МОУ.

В судовому засіданні обвинувачений клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання обвинуваченого підтримав та просив зупинити провадження.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти зупинення кримінального провадження, просив відмовити у його задоволенні.

Потерпіла та представник потерпілої в судовому засіданні заперечували проти зупинення кримінального провадження та просили відмовити у його задоволенні.

Заслухавши думку учасників судового засідання, з`ясувавши обставини у справі, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог частини першої ст.335 КПК України, у разі якщо обвинувачений був призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, суд зупиняє судове провадження стосовно такого обвинуваченого до його звільнення з військової служби.

Визначення поняття особливого періоду наведене у Законах України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від21.10.1993 за № 3543-XII та «Про оборону України» від 06.12.1991 за № 1932-XII, а саме - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на території України із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 введено воєнний стан. Цей Указ затверджений Законом України від 24.02.2022 № 2402-ІХ.

Окрім того, Указом Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 оголошено загальну мобілізацію. Цей Указ затверджений Законом України від 03.03.2022 №2105-IX.

У подальшому строк проведення загальної мобілізації та воєнного стану в Україні продовжено в тому числі на момент розгляду поданого клопотання.

Згідно ч.1 ст. 335 КПК України у разі якщо обвинувачений був призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, суд зупиняє судове провадження стосовно такого обвинуваченого до його звільнення з військової служби.

Вказане положення кримінального процесуального закону орієнтує суд на те, що перебування обвинуваченого на військовій службі за призовом під час мобілізації, унеможливлює проведення судового провадження щодо нього та вимагає зупинення такого провадження. Воно покликане максимально мобілізувати ресурси для надання збройної відсічі державі-агресору та забезпечити можливість проходження обвинуваченим військової служби за призовом під час мобілізації. З іншого боку, таке зупинення провадження може створити загрозу реалізації однієї із засад кримінального провадження - розумності строків. Ця засада має своєю метою встановити темпоральну межу невизначеності підозри й обвинувачення та гарантувати право насамперед підозрюваного та обвинуваченого, а також інших осіб, права та законні інтереси яких обмежуються під час провадження, від необґрунтованого і надмірного його затягування.

Вирішуючи питання конкуренції положень, які визначають процесуальну форму здійснення судового розгляду (до якої можна віднести також і положення про зупинення судового провадження) та положень щодо обов`язку суду забезпечити розумність строків судового розгляду, суд виходить зі змістовної характеристики належної правової процедури.

Так, недотримання належної правової процедури тягне за собою порушення гарантованого Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод права на справедливий суд (постанова Верховного Суду від 24.05.2021 у справі №640/5023/19).

Стаття 6 §1 цієї Конвенції надає кожній особі право на розгляд справи упродовж розумного строку, яке має на меті забезпечити, аби обвинувачений не залишався занадто довгий час під тягарем обвинувачення, обґрунтованість якого має бути доведена (Wemhoff v. Germany, § 18;Kartv.Turkey[GC], § 68).

Якщо положення ч.1 ст.335 КПК України сприймати як такі, що безальтернативно вимагають зупинення судового провадження у випадку призову за мобілізацією обвинуваченого, то можна дійти висновку, що законодавець не врахував засади кримінального провадження при формулюванні відповідних положень.

Однак ч.3 ст.7 КПК України вказує, що зміст та форма кримінального провадження в умовах воєнного стану повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у частині першій цієї статті, з урахуванням особливостей здійснення кримінального провадження, визначених розділом IX-1 цього Кодексу.

Конструкція ст.335 КПК України дозволяє дійти висновку, що зупинення судового провадження можливе за наявності об`єктивних перешкод для його продовження. Наприклад, у випадку ухилення обвинуваченого від явки до суду, суд може прийняти рішення щодо приводу обвинуваченого (ст.140 КПК України), накладення на нього грошового стягнення (ст.139 КПК України) або ж звернення застави у дохід держави (ст.182 КПК України). Зупинення з підстав захворювання обвинуваченого на психічну чи іншу тяжку тривалу хворобу можливе у тих випадках, коли ця хвороба виключає його участь у судовому провадженні. Ці висновки щодо тлумачення положень ст.335КПК України забезпечують дотримання належної правової процедури та з урахуванням диференціації процесуальної форми дозволяють уникнути надмірного формалізму у правозастосуванні.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що положення ст.335 КПК України у частині зупинення судового провадження у зв`язку із мобілізацією не є імперативною. Позаяк, на відміну від інших підстав для зупинення судового провадження, при зупиненні у зв`язку із мобілізацією обвинуваченого необхідно враховувати реальну можливість його участі у судових засіданнях, зокрема виходячи з 1) роду військ, 2) завдань, які виконує відповідний військовий підрозділ, його дислокації, 3) посади обвинуваченого тощо.

В судовому засіданні встановлено, що згідно довідки військової частини НОМЕР_1 обвинувачений ОСОБА_5 перебуває на військовій службі за призовом під час мобілізації на особливий період у військовій частині НОМЕР_1 з 17.07.2025 по теперішній час.

Суд виходить з того, що обвинувачений ОСОБА_5 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , однак на теперішній час відсутні відомості щодо неможливості участі обвинуваченого в судовому провадженні через безпосередню участь в бойових діях.

При цьому, слід зазначити, що кримінальне провадження стосовно обвинуваченого, який був призваний для проходження військової служби та судове провадження стосовно якого не зупинено, здійснюється з урахуванням порядку (умов) проходження такої служби, зокрема, з урахуванням обставин безпосереднього виконання обвинуваченим бойових завдань, поставлених перед військовою частиною, в дати призначених судових засідань, що є беззаперечними факторами (поважними причинами), які самі по собі впливають на можливість дотримання обвинуваченим покладеного на нього обов`язку явки до суду, в тому числі в режимі відеоконференції, та не спричиняють для нього негативних наслідків.

Отже, оскільки судом на даний час не отримано категоричних відомостей щодо неможливості ОСОБА_8 брати участь в жодному з призначених у справі судових засіданнях, суд вважає, що наведені в клопотанні про зупинення судового провадження стосовно цього обвинуваченого твердження та висловлені в судовому засіданні доводи не містять обґрунтованих підстав для такого зупинення, а тому у задоволенні поданого клопотання необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 335, 372, 376 КПК України суд

постановив:

клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про зупинення кримінального провадження №0001014 від 02.09.2025 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 286-1, ч. 1 ст. 135 КК України, у зв`язку з проходженням військової служби залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1