Справа № 545/293/26
Провадження № 1-в/545/43/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2026 Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Полтавського районного суду Полтавської області подання начальника державної установи «Божковська виправна колонія (№ 16)», про умовно-дострокове звільнення із встановленням адміністративного нагляду щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Києва, з середньою освітою, неодруженого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого 31.12.2015 Дніпровським районним судом м. Києва за ч.2 ст.309 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки, звільнений від покарання згідно ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 02.09.2024 на підставі ст.80 КК України,

засудженого вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 18.12.2015 за ч.2 ст.309, ст.75, ст.76 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 14.07.2017 іспитовий строк скасовано,

в с т а н о в и в:

начальник державної установи «Божковська виправна колонія (№ 16)» звернувся до суду з поданням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання та встановлення адміністративного нагляду щодо засудженого ОСОБА_3 , обґрунтувавши його тим, що засуджений відбув 1/2 строку покарання у виді позбавлення волі, сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Від засудженого та представника установи надійшли заяви, відповідно до яких вони просили розгляд справи проводити без їх участі.

Прокурор ОСОБА_4 не заперечував проти подання.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати певні питання, зокрема, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно із ч.ч. 2, 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та відбув 1/2 частини строку покарання призначеного судом, а саме, за кримінальний проступок.

У п.17 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», надано роз`яснення, що при розгляді питання про умовно - дострокове звільнення судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці і навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, виправно-трудової установи, а також наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 засуджений вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 18.12.2015 за ч.2 ст.309, ст.75, ст.76 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки, а саме, за вчинення нетяжкого злочину відповідно до ст. 12 КК України.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 14.07.2017 направлено засудженого ОСОБА_3 для відбування призначеного йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Початок строку покарання - 10.07.2024, кінець строку покарання 10.07.2027.

Засуджений відбуває покарання з 10.07.2024, в ДУ «Божковська виправна колонія (№ 16)» перебуває з 22.08.2024. На час звернення установи до суду та розгляду справи ОСОБА_3 відбув більше 1/2 строку покарання. Невідбутий строк покарання становить 1 рік 5 місяців 6 днів.

За період відбування покарання в установі має 5 заохочень, стягнення відсутні. Згідно характеристики від 16.01.2026, затвердженої начальником ДУ «Божковської виправної колонії (№ 16)», ОСОБА_3 характеризується позитивно, вину у вчиненому злочині визнав, дотримується вимог режиму відбування покарання та розпорядку дня установи, правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом установи. До виконання передбаченим законом вимог персоналу установи ставиться сумлінно. На даний час в установі офіційно не працевлаштований, разом із тим відповідно до п.5 ст.118 КВК неодноразово залучався до виконання різних видів робіт у вільний від роботи або навчання час (не більше 2 годин на день) без оплати праці. До доручень ставиться сумлінно, проявляє ініціативу. Згідно матеріалів справи після звільнення має можливість проживати за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.2-4).

Отже, встановивши вищенаведені обставини справи та проаналізувавши законодавство України, яким врегульовані питання, порушені перед судом, суд дійшов висновку, що засуджений ОСОБА_3 , який відбув покарання у виді позбавлення волі, призначеного судом за вчинення кримінального проступку, довів своє виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці, а тому, наявні підстави для задоволення подання та умовно-дострокового звільнення засудженого від відбуття невідбутої частини покарання.

Стосовно встановлення відносно ОСОБА_3 адміністративного нагляду суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» адміністративний нагляд встановлюється з метою запобігання вчиненню кримінальних правопорушень окремими особами, звільненими з місць позбавлення волі, і здійснення виховного впливу на них.

На підставі пункту «г» статті 3 закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» адміністративний нагляд встановлюється щодо засуджених до позбавлення волі за один із злочинів, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів психотропних речовин і прекурсорів.

До осіб, щодо яких встановлено адміністративний нагляд, за постановою суду можуть бути застосовані частково або у повному обсязі обмеження, визначені ст. 10 наведеного Закону.

Отже, враховуючи, що ОСОБА_3 засуджений до позбавлення волі за злочин, пов`язаний з незаконним обігом наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів, а також, мету, визначену ст. 2 згаданого Закону, суд дійшов висновку про наявність підстав для встановлення щодо засудженого адміністративного нагляду із застосуванням обмежень.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, п. «г» ст. 3, ст. 10 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» суд,

у х в а л и в:

подання задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_3 умовно-достроково на 1 рік 5 місяців 6 днів від відбування покарання у виді позбавлення волі за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 18.12.2015.

Встановити адміністративний нагляд щодо засудженого ОСОБА_3 терміном на один рік та застосувати обмеження:

- заборона виходу з будинку (квартири) з 22 години до 5 години ранку;

- заборона перебування в ресторанах, кафе, барах району (міста) з метою придбання та вживання алкогольних напоїв;

- заборона виїзду за межі району проживання без письмового дозволу уповноваженої особи відділу поліції;

- реєстрація у відділенні поліції за місцем проживання 2 рази на місяць.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1