Справа №481/98/26
Провадж.№1-кп/481/65/2026
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2026 року м. Новий Буг

Новобузький районний суд Миколаївської області у складі головуючої по справі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря - ОСОБА_2 , розглянувши, в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000001 від 09 січня 2026 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новий Буг Новобузького району Миколаївської області, українця, громадянина України, з професійно- технічною освітою, розлученого, інвалід ІІ групи, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення проти здоров`я особи за наступних обставин.

08.01.2026 близько 21 год. 30 хв. ОСОБА_4 , перебував в приміщенні свого домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , де на той час також перебував його батько ОСОБА_3 в стані алкогольного сп?яніння, де між ними виникла сварка, в ході якої на ґрунті раптово-виниклих неприязних відносин, виник кримінально-протиправний умисел, спрямований на заподіяння неповнолітньому ОСОБА_5 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , 08.01.2026 близько 20. год. 40 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні кімнати домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наніс неповнолітньому ОСОБА_5 один удар кулаком лівої руки в область правого ока.

Внаслідок умисних кримінально - протиправних дій, ОСОБА_3 спричинив неповнолітньому потерпілому ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді синця на обличчі, яке відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

Всі вищенаведені обставини не оспорюються учасниками судового провадження.

Прокурор подав до суду клопотання від 30.01.2026 про розгляд обвинувального акту в кримінальному провадженні №0000001 від 09.01.2026 рокуза обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України у спрощеному провадженні.

Обвинуваченим подано заяву, складену у присутності захисника ОСОБА_6 згідно якої він беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, тобто у заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження, згоден із встановленими досудовим розслідуванням фактами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження, згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні. Захисник ОСОБА_6 підтвердив добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду з встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності.

До обвинувального акту додані матеріали досудового розслідування.

Згідно ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Враховуючи, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, надав заяву, згідно якої не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

Неповнолітній потерпілий ОСОБА_4 та його представниця ОСОБА_7 також подали письмові заяви щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснювалось.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, дослідивши зібрані досудовим розслідуванням у справі докази в їх сукупності, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, суд вважає, що дії ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч.1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

При визначенні виду і міри покарання обвинуваченому, у відповідності із ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 125 КК України відповідно до ст. 12 КК України, класифікується як кримінальний проступок.

Обвинувачений ОСОБА_3 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався (а.к.п. 87), виключений з військового обліку на підставі ст. 75-а Наказу МОУ №402 (наслідки травм голови та шиї а.к.п.91), за місцем проживання характеризується з посередньої сторони (а.к.п. 92), на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.к.п. 89), має інвалідність ІІ групи внаслідок війни (а.к.п. 52).

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому - суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_3 є вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою перебуває у сімейних відносинах, вчинення кримінального правопорушення у присутності дитини та вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Беручи до уваги викладене, враховуючи наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, а також враховуючи те, що ОСОБА_3 вперше вчинив кримінальне правопорушення яке відноситься до кримінального проступку, тяжких наслідків від кримінального правопорушення не наступило, його ставлення до скоєного, його вік, майновий стан, наявність інвалідності, яка була отримана в результаті захисту Батьківщини від військової агресії рф проти України, суд приходить до висновку що з метою виправлення обвинуваченого та з метою попередження вчинення ним нових злочинів, міру покарання ОСОБА_3 слід призначити у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст. 125 КК України.

Підстав для застосування ст. 69 КК України судом не вбачається.

Визначене таким чином покарання обвинуваченому на переконання суду буде відповідати не тільки тяжкості вчиненого ним проступку, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, буде обґрунтованим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень і таке втручання у його права та свободи буде виправданим.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 - не обирався.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Речові докази та судові витрати у провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 302, 369, 370, 371, 373, 374, 381-382, 394, 532 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу, не застосовувати.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному проваджені не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Новобузький районний суд Миколаївської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку.

Відповідно до положень ч.1 ст.394 КПК України - вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суддя ОСОБА_8