У Х В А Л А

23.09.2025 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_6 , погоджене прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , неодруженого, непрацюючого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, в кримінальному провадженні № 0002383 від 06.04.2025,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з указаним клопотанням, в якому вказав, що 24.02.2022 строком на 30 діб по всій території України Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджений Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022, запроваджено воєнний стан, дія якого безперервно продовжувалась Указами Президента України, які затверджувались Верховною радою України, тобто станом на 18.12.2024 його дію не було припинено або скасовано.

Як зазначено в клопотанні, досудовим розслідуванням встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 №263 від 27.08.2024 (по стройовій частині) солдата ОСОБА_4 призначено на посаду водія автомобільного відділення взводу з безпечення командних пунктів батальйону матеріального забезпечення військової частин НОМЕР_1 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та на всі види забезпечення. ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем Збройних сил України, в порушення вимог ст.ст. 11, 16, 40, 49, 58, 59, 200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Розділу І Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від військової служби, без дозволу відповідних командирів (начальників) та без поважних причин, в умовах воєнного стану, 18.12.2024, близько о 08 год. 00 хв., самовільно залишив місце служби місце дислокації НОМЕР_2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , яка була розташована за адресою: АДРЕСА_2 , та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням службових обов`язків до 08.09.2025, коли у супроводі працівників ІНФОРМАЦІЯ_2 прибув до органу досудового розслідування, а саме в другий слідчий відділ Територіального управління ДБР, розташованого у місті Хмельницькому, що по вул. Перемоги, 54 у м. Житомирі. У зв`язку з наявністю достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення 22.09.2025 ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру в порядку, передбаченому ст. 278 КПК України, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України. Того ж дня ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 615 КПК України.

Окрім того, слідчий вказав, що у вересні 2025 року ОСОБА_4 виявив бажання продовжити проходження військової служби у резервному батальйону, проте після прибуття у резервний батальйону (військова частина НОМЕР_3 АДРЕСА_3 ) та будучи постановленим на тимчасовий облік, військовослужбовець ОСОБА_4 12.09.2025 самовільно покинув військову частину НОМЕР_3 .

Підставою до внесення клопотання стало те, що військовослужбовцю ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, і під час досудового розслідування встановлено наявність визначених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, через що застосування запобіжного заходу є необхідним для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Тому слідчий за погодженням із прокурором просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з викладених у ньому підстав.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, просили обрати більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, переховуватися від органів досудового розслідування або суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Частиною 2 ст. 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав, а відтак слідчий суддя приймає до уваги, що за рішенням ЄСПЛ у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Подане до суду клопотання відповідає вимогам ст. 184 КПК України та в ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, що підтверджується, зокрема: повідомленні військової частини НОМЕР_1 про вчинення кримінального правопорушення, від 04.02.2025; рапортом командира 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 про факт відсутності на службі військовослужбовця ОСОБА_4 ; актовом службового розслідування, проведеного військовою частиною НОМЕР_1 щодо самовільного залишення місця служби - розташування підрозділу військової частини НОМЕР_1 військовослужбовцем ОСОБА_4 ; наказом командира військової частини НОМЕР_1 про результати службового розслідування щодо самовільного залишення місця служби -розташування підрозділу військової частини НОМЕР_1 військовослужбовцем ОСОБА_4

22.09.2025 о 17-45 год. органом досудового розслідування ОСОБА_4 було затримано та наступного дня йому вручено повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , слідчий суддя враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного (обвинуваченого), а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років. При обранні запобіжного заходу слідчий суддя враховує стан здоров`я підозрюваного, відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, оскільки, з його слів, він неодружений та проживає зі своєю матір`ю, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, до призову на військову службу не працював.

За правилами ч. 8 ст. 176 КК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті (тримання під вартою).

Тому за наведених обставин та з огляду на характер злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , слідчий суддя дійшов до висновку про необхідність застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, так як застосування більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім для запобігання ризику переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності під загрозою призначення судом реального строку відбуття покарання у вигляді позбавлення волі.

Дані обставини є істотними та такими, що виправдовують тримання підозрюваного під вартою в межах строку досудового розслідування, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини повинно забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначає розмір застави в силу п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України, згідно чого під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109 - 114-2, 258 - 258-6, 260, 261, 402 - 405, 407, 408, 429, 437- 442 КК України.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 186, 187, 193-194, 196, 197, 202, 205, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 20 листопада 2025 року включно.

Строк дії ухвали до 20 листопада 2025 року включно.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оголошення повного тексту ухвали о 15-30 год. 25.09.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1