Провадження № 1-кс/638/2555/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2025 року м. Харків

Шевченківський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Шевченківського районного суду м.Харкові скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого та постанову про відмову у визнанні потерпілим,-

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського районного суду м. Харкова зі скаргою, в якій просить відмінити постанову СВ Харківського районного управління поліції №3 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 02 жовтня 2025 року в кримінальному провадженні № 0001089 від 06 червня 2025 року про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_3 , як таку, що не відповідає нормам чинного законодавства.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що в провадженні СВ ХРУП №3 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0001089 від 06 червня 2025 року за його заявою від 24 травня 2025 року. ОСОБА_3 вважає, що відповідно до ст. 55 КПК України він вже є потерпилим. Тому, 18 червня 2025 року ОСОБА_3 була подана додаткова заява про визнання його потерпілим. 19 червня 2025 року ОСОБА_3 отримав постанову слідчого СВ ХРУП №3 ГУНП в Харківській області, згідно якої йому було відмовлено у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0001089 від 06 червня 2025 року. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 20 серпня 2025 року вказано постанова скасована. 09 вересня 2025 року ОСОБА_3 повторно подав заяву про визнання його потерпілим. 11 вересня 2025 року слідчий відмовив у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про визнання його потерпілим. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 29 вересня 2025 року вказана постанова скасована. Постановою слідчого СВ ХРУП №3 ГУНП в Харківської області від 02 жовтня 2025 року у задоволені клопотання ОСОБА_3 , яке 09 вересня 2025 року надійшло на адресу ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області у кримінальному провадженні № 0001089 від 06 червня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України відмовлено. Вважає, що постанова слідчого не є вмотивованою, тому як не містить жодної підстави вважати його особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у ч. 1 ст. 55 КПК України.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 13 жовтня 2025 року відкрито провадження за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого та постанову про відмову у визнанні потерпілим. Витребувано з Харківського районного управління поліції №3 ГУНП в Харківській області матеріали кримінального провадження № 0001089 від 06 червня 2025 року для огляду в судовому засіданні.

В судове засідання ОСОБА_3 не з`явився. Надав до суду заяву про розгляд скарги за його відсутністю.

Слідчий в судове засідання не з`явився. Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши скаргу та матеріали додані до неї, суд дійшов висновку про таке.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, а саме: рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим, особою, якій відмовлено у визнанні потерпілим.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження № 0001089, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 червня 2025 року за ч. 1 ст.366 КК України.

18 червня 2025 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого СВ ХРУП №3 ГУНП в Харківській області з заявою про визнання його потерпілим.

Постановою слідчого СВ Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 від 19 червня 2025 року ОСОБА_3 було відмовлено у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні № 0001089.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 20 серпня 2025 року скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого та постанову про відмову у визнанні потерпілим задоволено частково. Скасовано постанову слідчого СВ Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 про відмову у визнанні потерпілим від 19 червня 2025 року у кримінальному провадженні № 0001089. В іншій частині вимог скарги відмовлено.

09 вересня 2025 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого СВ ХРУП №3 ГУНП в Харківській області з заявою про визнання його потерпілим.

Постановою слідчого СВ Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 від 11 вересня 2025 року ОСОБА_3 було відмовлено у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні № 0001089.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 29 вересня 2025 року скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого та постанову про відмову у визнанні потерпілим задоволено частково. Скасовано постанову слідчого СВ Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 про відмову у визнанні потерпілим від 11 вересня 2025 року у кримінальному провадженні № 0001089.

Постановою слідчого СВ Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 від 02 жовтня 2025 року ОСОБА_3 було відмовлено у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні № 0001089.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до частини 2 статті 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Статтею 94 КПК України визначено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Аналізуючи на предмет законності та обґрунтованості прийняте процесуальне рішення, слід зазначити, що відповідно до змісту ст.110 КПК України, у постанові слідчого обов`язково повинні бути зазначені зміст обставин, які є підставою для прийняття постанови, мотиви прийняття рішення, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

У свою чергу, слідчий суддя, на якого кримінальним процесуальним законодавством України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови.

Слідчий суддя зазначає, що станом на дату розгляду вказаної скарги, матеріали кримінального провадження № 0001089 до суду не надійшли.

Так, зі змісту оскаржуваної постанови, яка була надана ОСОБА_3 вбачається, що слідчий відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_3 про визнання його потерпілим, посилається на те, що у ході досудового розслідування не встановлено спричинення ОСОБА_3 матеріальної шкоди, фізичної або моральної шкоди. Частина 1 ст. 366 КК України має формальний склад злочину, тобто спричинення матеріальної або фізичної шкоди не могло бути заподіяно. Під час допиту в якості свідка ОСОБА_3 не зазначав про те, що йому завдано моральної шкоди, клопотань щодо призначення психологічної експертизи щодо встановлення моральної шкоди не надходило.

Дослідивши вказану постанову, слідчий суддя зазначає, що постанова слідчого від 11 вересня 2025 року є необгрунтованою та такою що не відповідає вимогам ст. 9, 110 КПК України оскільки носить формальний характер.

Слідчий постановляючи оскаржувану постанову, не обґрунтував мотиви свого рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_3 про визнання його потерпілим, з посиланням на докази, які були зібрані в ході досудового розслідування, а лише обмежився посиланням на протокол допиту ОСОБА_6 .

Відповідно до ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.

Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає, що скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ ХРУП №3 ГУНП в Харківській області від 02 жовтня 2025 року про скасування постанови слідчого підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 220, 303, 369, 371, 372 КПК України, суд,-

постановив:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого та постанову про відмову у визнанні потерпілим задовольнити.

Скасувати постанову слідчого СВ Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 про відмову у визнанні потерпілим від 02 жовтня 2025 року у кримінальному провадженні № 0001089.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1