У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю : прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіднні в залі суду в м.Ужороді, клопотання прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні відомості щодо якого внесено до ЄРДР за №0000486 від 13.11.2025 року за кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В:

Прокурор ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із даним клопотанням, яке обґрунтовує тим, що 12 листопада 2025 року близько 23 годин 45 хвилин водій ОСОБА_5 керуючи технічно-справним легковим автомобілем марки «Tesla Model Y», реєстраційний номер НОМЕР_1 рухаючись по автодорозі вулиці Закарпатській та під`їжджаючи до перехрестя з вул. Собранецькою в місті Ужгороді, діючи в супереч вимогам п.п. 1.3, 1.5, 1.10, 2.3 б), 2.10, 10.1, 11.3. 12.1, 12.2, 16.11 та вимоги дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» «Правил дорожнього руху» затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалася та її зміни, не забезпечив безпеку дорожнього руху, виїхав на перехрестя, виконуючи маневр проїзду через нього у напрямку вул. В. Лендєла, чим створив аварійно-небезпечну ситуацію в якій не надав першочергового проїзду автомобілю марки "Skoda Superb" реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 , який в той час рухаючись по головній дорозі зі сторони КПП «Ужгород» в напрямку вул. Митної, запобігаючи зіткненню вдався до маневрування ліворуч, внаслідок чого втратив контроль та керованість автомобілем і в подальшому у стані заносу виїхав на ліве узбіччя та зіткнувся з сироростущим деревом, а водій ОСОБА_5 тим часом не зупиняючись поїхав з місця у напрямку до місця свого проживання. Внаслідок вище вказаної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля марки "Skoda Superb" реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від отриманих травм померла на місці ДТП.

13.11.2025року в період часу з 04:30 годин по 05:00 годин заступником начальника СВ Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_8 , було проведено огляд місця події за адресою м. Ужгород, вулиця Карпатської України, будинку під № 10а, в ході проведення якого було виявлено та вилучено: легковий автомобіль марки «Tesla», моделі «Model Y», реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , білого кольору, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ..

Прокурор у клопотанні зазначає, що вказаний транспортний засіб являється тимчасово вилученим та згідно п.3 ч.2 ст.167 КПК України є предметом кримінального правопорушення та має суттєве значення речового доказу, а також враховуючи те, що на вилученому автомобілі, наявна інформація яка має значення для з`ясування обставин настання ДТП, та обстановки після неї, для їх подальшого детального огляду та проведення експертних досліджень та судових експертиз (технічного стану транспортного засобу, транспортно-трасологічної експертизи, авто-технічної експертизи, та інших), що неможливо без вказаного транспортного засобу, а тому, з метою унеможливити розпоряджатися власникам вказаним транспортним засобом знищення до проведення необхідних експертиз, а також беручи до уваги, що потерпілою стороною може бути заявлений цивільний позов, про відшкодування моральних та матеріальних витрат, з метою забезпечення кримінального провадження, збереження речових доказів, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, прокурор у клопотанні просить накласти арешт на вилучені в ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди та огляду місця події речі - легковий автомобіль марки «Tesla», моделі «Model Y», реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , білого кольору, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав, просив таке задовольнити з підстав та мотивів викладених у ньому.

Представник власника майна ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання прокурора, зазначив, що таке ґрунтується на припущення і даний автомобіль не має жодного відношення до кримінального правопорушення.

Власник майна ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

За змістом ч.1 ст.170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов),чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. За змістом ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.98КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 6 ст. 170 КПУ України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна;можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Частиною 11 ст.170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні Головного управління Національної поліції в Закарпатській області перебувають матеріали кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000486 від 13.11.2025 року за ч.2 ст. 286 КК України, в ході якого досліджуються обставини порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом.

Так, за даними клопотання та матеріалів кримінального провадження слідує, що до дорожньо-транспортної пригоди, обставини якої встановлюються у даному кримінальному провадженні, може бути причетний автомобіль марки «Tesla», моделі «Model Y», реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , білого кольору.

Згідно копії протоколу огляду місця поді від 13.11.2025 року слідує, що в ході такого було виявлено та вилучено: автомобіль марки «Tesla», моделі «Model Y», реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , білого кольору, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до постанови слідчого відділу СУ ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_9 від 13.11.2025 року вилучений автомобіль визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Таким чином, з урахуванням наведеного слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість доводів прокурора, що тимчасово вилучене майно має значення речового доказу у даному кримінальному проваджені та відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, оскільки таке могло зберегти на собі сліди злочину, містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Також прокурором, на виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України, доведено слідчому судді необхідність такого арешту майна з метою збереження речового доказу, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

Прокурором у клопотанні наведено достатньо підстав для застосування такого виду заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, а відтак, за наведених вище обставин, слідчий суддя при розгляді даного клопотання вбачає потенційну загрозу та шкоду для кримінального провадження в разі відмови у накладенні арешту та повернення вилученого майна.

Така шкода може виразитись у втраті речового доказу стороною обвинувачення та унеможливить подальше провадження досудового розслідування, проведення відповідних судових експертиз та встановленню істини у справі, що очевидно переважає над неможливістю власником (володільцем) тимчасово володіти, розпоряджатися та користуватися вказаним майном.

Разом з тим, що стосується доводів клопотання про необхідність накладення арешту з метою забезпечення цивільного позову, слідчий суддя приходить до переконання, що в цій частині таке до задоволення не підлягає, оскільки до матеріалів клопотання не долучено жодного доказу, що ОСОБА_5 має який-небуть процесуальний статусу даному кримінальному провадженні, зокрема підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Згідно ч.2 ст.174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для арешту вказаного майна з метою забезпечення його збереження як речового доказу у даному кримінальному провадженні, враховує можливість використання його як доказу, оскільки за його допомогою може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , подане у кримінальному провадженні відомості щодо якого внесено до ЄРДР за №0000486 від 13.11.2025 року за кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, про арешт майна, - задовольнити .

Накласти арешт на вилучене під час проведення огляду місця події від 13.11.2025 року в м.Ужгород вул.Карпатської України б.10а, майно а сааме : легковий автомобіль "Tesla " моделі " Model Y ", реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , білого кольору , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом заборони користування та розпорядження зазначеним транспортним засобом .

Роз`яснити, що у відповідності до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала слідчого судді не набрала законної сили.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Копію ухвали вручити слідчому, а іншим учасникам направити не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Повний текст ухвали складено та проголошено 24.11.2025 року о 13 год. 25 хв..

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1