Справа № 461/9059/25
Провадження № 1-кс/461/6808/25
У Х В А Л А

про арешт майна

03.11.2025 року. м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого в ОВС 2 відділення слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_3 про арешт майна,-

в с т а н о в и в :

Cлідчий в ОВС 2 відділення слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим З заступником начальника відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Львівської обласної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000294 від 01.11.2025 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 305 КК України про накладення арешту на предмети виявлені та вилучені в ході проведення огляду місця події 01.11.2025, в кімнаті для поглибленого огляду ручної поклажі та багажу зони митного контролю пункту митного поста «Краківець» Львівської митниці, який розташований за адресою: Львівська область, Яворівський район, с.Краківець, зокрема: прозорий поліетиленовий зіп-пакет в якому міститься зіп-пакет прозорого кольору із ззовні схожими на таблетками білого кольору в кількості 102 шт.

Подане клопотання мотивує тим, що перелічені речі, які були вилучені в ході огляду речі також мають доказове значення, оскільки містять інформацію щодо обставин вчинення кримінального правопорушення.

На підставі ч.2 ст.172 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без виклику представника власника майна, та у відсутності прокурора.

На підставі ч.4 ст.107 КПК України, фіксування судового засідання з допомогою технічних засобів не здійснювалося.

Дослідивши та перевіривши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до такого висновків.

Слідчим суддею встановлено, що СВ Управління СБ України у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні провадження № 0000294 від 01.11.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 305 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що З матеріалів даного кримінального провадження вбачається, що 01.11.2025 близько 19 год. 11 хв. в зону митного контролю пункту пропуску «Краківець» Львівської митниці по смузі руху «зелений коридор» в напрямку вїзд в Україну прибув автомобіль марки «VW Crafter» реєстраційний номер НОМЕР_1 , в якому в якості пасажира перебувала громадянка України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт № НОМЕР_2 , виданий 19.09.2022. Під час огляду вищевказаного транспортного засобу з використанням службової собаки за кличкою «АЙРОН» в боксі поглибленого огляду, під час огляду особистих речей ОСОБА_5 , було виявлено в поліетиленовому пакеті таблетки білого кольору в кількості 102 шт, які попередньо знаходився в кишені куртки ОСОБА_5 та які при усному опитуванні були не заявлені, до митного контролю не пред`явлені і переміщувалися з приховуванням від митного контролю в кишені куртки одягненої на неї.

Під час здійснення митного контролю гр. ОСОБА_5 з метою приховування від митного контролю намагалася виявлені таблетки непомітно перекласти в рюкзак митний огляд речей якого було завершено.

01.11.2025 року під час проведення огляду місця події в кімнаті для поглибленого огляду ручної поклажі та багажу зони митного контролю пункту митного поста «Краківець» Львівської митниці, який розташований за адресою: Львівська область, Яворівський район, с.Краківець виявлено та вилучено: прозорий поліетиленовий зіп-пакет в якому міститься зіп-пакет прозорого кольору із ззовні схожими на таблетками білого кольору в кількості 102 шт.

03.11.2025 року вказані вилучені в ході огляду місця події таблетки визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно зі ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є: арешт майна.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно з ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Таким чином, метою накладення арешту на майно є виконання завдань кримінального провадження та забезпечення збереження речових доказів.

Слідчий довів, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження

Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого.

Оцінюючи надані стороною обвинувачення докази слідчий суддя вважає їх належними та допустимими, їх сукупність та взаємозв`язок між ними достатній для прийняття процесуального рішення про арешт майна.

Враховуючи вищевикладене, а також правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, а також з метою виконання завдань кримінального провадження та збереження речових доказів, вважаю, що клопотання підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в :

клопотання слідчого в ОВС 2 відділення слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_3 - задовольнити.

Накласти арешт предмети виявлені та вилучені в ході проведення огляду місця події 01.11.2025 року, в кімнаті для поглибленого огляду ручної поклажі та багажу зони митного контролю пункту митного поста «Краківець» Львівської митниці, який розташований за адресою: Львівська область, Яворівський район, с.Краківець, зокрема: прозорий поліетиленовий зіп-пакет в якому міститься зіп-пакет прозорого кольору із ззовні схожими на таблетками білого кольору в кількості 102 шт.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого в ОВС 2 відділення слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п?яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1