КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Провадження № 1-кп/552/888/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.12.2025 м. Полтава

Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та їх захисників адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001324 від 16.10.2025, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України,

встановив:

До Київського районного суду м. Полтави 17.12.2025 надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001324 від 16.10.2025, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України, та внаслідок автоматизованого розподілу судової справи між суддями надійшов до провадження судді ОСОБА_1 .

У підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою на 60 днів, посилаючись на наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме тим, що останні можуть переховуватися від суду, що унеможливить своєчасне виконання процесуальних рішень та призначення їм покарання за скоєні кримінальні правопорушення, незаконно впливати на свідків, можуть вчинити інше кримінальне правопорушення. Також зазначив, що в разі застосування до обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу неможливо запобігти вищевказаним ризикам, оскільки такі запобіжні заходи передбачають перебування на волі, що дає можливість вчинити дії вказані у наведених ризиках, тим самим негативно вплинути на повне, об`єктивне та всебічне встановлення істини у кримінальному провадженні.

Суд, заслухавши прокурора, який підтримав клопотання, думку обвинувачених, захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_6 , яка вказала на відсутність доказів обґрунтованої підозри та доказів вини обвинуваченого, адвоката обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_7 , яка вказала, що заявлені прокурором ризики на даний час не існують. Крім того, зазначила, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання, на утриманні має батьків, які є особами з інвалідністю 2 групи безтерміново, та малолітнього сина, просила суд застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, а саме нічний домашній арешт у період часу з 20 год вечора до 08 год ранку, або визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у мінімальному розмірі, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Так, строк дії обраного обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчується 11 січня 2026 року, та строк дії обраного обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчується 27 грудня 2025 року. У зв`язку з чим виникло питання про продовження обвинуваченим запобіжного заходу.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Відповідно до частини 1 статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до частини 2 статті 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Частиною 3 статті 176 КПК України встановлено, що суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

За змістом положень пункту 4 частини 2 статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Як вбачається з обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Полтави від 29.10.2025 до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою. Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Полтави від 14.11.2025 до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою. Тобто, обґрунтованість підозри в даному випадку була предметом перевірки слідчим суддею Київського районного суду м. Полтави від 29.10.2025 та 14.11.2025.

Вирішуючи питання доцільності продовження обвинуваченому ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує те, що він обвинувачується у вчинені особливо тяжкого злочину, за які передбачено покарання до 12 років позбавлення волі. З урахуванням тяжкості інкримінованого обвинуваченому злочину і суворості покарання, яке може бути призначено обвинуваченому судом в разі доведення його винуватості, відсутності міцних соціальних зв`язків, існують обґрунтовані ризики можливості переховування обвинуваченого від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Оскільки на даний час судове слідство у кримінальному провадженні ще не розпочато, обвинувачені та свідки у судовому засіданні не допитувалися, ОСОБА_5 перебуваючи на волі може чинити тиск на свідків з метою зміни показів у суді. Також, на думку суду ОСОБА_5 , який не має постійного місця роботи та законного джерела доходу може продовжити злочинну діяльність у сфері незаконного обігу наркотичних засобів. Суд вважає необґрунтованими доводи сторони захисту, що встановлена непрацездатність батьків ОСОБА_5 виключає існування наведених ризиків, адже саме після звільнення обвинуваченого із військової служби з підстав необхідності догляду за непрацездатними батьками, ним були вчинені інкриміновані діяння. Одночасно, у судовому засіданні ОСОБА_5 не пояснив, яким чином здійснював утримання своїх батьків, не повідомив про їх будь-яке матеріальне утримання чи допомогу, додавши, що інколи возив батька на автомобілі до лікарні. Натомість, малолітня дитина обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає окремо разом із своєю матір`ю ОСОБА_9 , яка і здійснює обов`язки з виховання.

Отже, наявні ризики існували на час обрання та продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 , не зменшилися та продовжують мати місце на даний час.

При цьому, суд враховує те, що обвинувачений має місце проживання, на утриманні має батьків та малолітнього сина, раніше не судимий, але вважає, що у даному випадку ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Отже зазначені доводи не є достатніми для зміни обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який.

Вирішуючи питання доцільності продовження обвинуваченому ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує те, що він обвинувачується у вчинені особливо тяжкого злочину, за які передбачено покарання до 12 років позбавлення волі. З урахуванням тяжкості інкримінованого обвинуваченому злочину і суворості покарання, яке може бути призначено обвинуваченому судом в разі доведення його винуватості, а також вчинення ОСОБА_4 інкримінованих злочинів в період розгляду судом іншого кримінального провадження за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, існують обґрунтовані ризики можливості переховування обвинуваченого від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Оскільки на даний час судове слідство у кримінальному провадженні ще не розпочато, обвинувачені та свідки у судовому засіданні не допитувалися, ОСОБА_4 перебуваючи на волі може чинити тиск на свідків з метою зміни показів у суді. Також на думку суду ОСОБА_4 може продовжити злочинну діяльність у сфері незаконного обігу наркотичних засобів.

Такі ризики існували на час обрання та продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 , не зменшилися та продовжують мати місце на даний час.

При цьому, суд враховує те, що обвинувачений має місце проживання, раніше не судимий, але вважає, що у даному випадку ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Отже зазначені доводи не є достатніми для зміни обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який.

Суд враховує принцип презумпції невинуватості, в той же час в даному кримінальному провадженні справжні інтереси суспільства полягають у якнайшвидшому та ефективному розгляді даного кримінально провадження в порядку, визначеному Кримінальним процесуальним кодексом України, для чого суд має забезпечити зокрема відсутність будь-якого впливу обвинуваченого на свідків, а також його належну процесуальну поведінку.

На думку суду, застосування щодо обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не зможе запобігти вказаним ризикам.

На підставі п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, а також те, що інкриміновані обвинуваченим кримінальні правопорушення належать до категорії особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, суд дійшов висновку не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.

Отже клопотання прокурора є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176, 181-183, 314-316 КПК України,

ухвалив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 21 лютого 2026 року включно.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 21 лютого 2026 року включно.

Підготовче судове засідання відкласти на 10 год 00 хв 14 січня 2026 року.

Копію ухвали направити начальнику ДУ «Полтавська установа виконання покарань (№23)», для виконання.

Ухвала може бути оскаржена обвинуваченим протягом п`яти днів з моменту її проголошення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Повний текст ухвали оголошений судом 24.12.2025 о 14 год 00 хв.

Суддя ОСОБА_1