Справа № 303/6621/25
Провадження № 1-кп/303/538/25
ряд. стат. звіту № 9
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2025 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Мукачево кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000095 від 16.10.2024 року, по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Мукачево Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей та дружину з другою групою інвалідності, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 114-1 та ч.2 ст. 369-2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , будучи службовою особою, обіймаючи посаду заступника начальника структурного підрозділу «Локомотивне ДЕПО Мукачево» регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Укрзалізниця» (наказ №1470/ОС від 15.12.2023) достовірно знаючи, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України 24 лютого 2022 року був запроваджений Указом Президента України №64/2022 на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України та Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено введення в Україні воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжено відповідними Указами Президента України та який діє на даний час, а також те, що цього ж дня, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України Президентом України видано указ № 69/2022 «Про загальну мобілізацію», (строк проведення якої продовжується дотепер), яким зобов`язано місцеві органи виконавчої влади у взаємодії з територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки (далі - ТЦК та СП) за участю органів місцевого самоврядування та із залученням підприємств, установ та організацій усіх форм власності, фізичних осіб - підприємців організувати та забезпечити в установленому порядку своєчасне оповіщення громадян, які призиваються на військову службу, будучи обізнаним про намір знайомих йому осіб громадян України ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ухилитись від мобілізації, діючи умисно та підтримуючи дружні відносини з останніми, вчинив дії, спрямовані на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших формувань в особливий період, які полягають в зриві мобілізації, незабезпечення Збройних Сил України мобілізаційними ресурсами, наслідком чого є підрив обороноздатності України, за наступних обставин.

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не раніше липня 2024 року ОСОБА_4 досяг домовленості із військовозобов`язаними громадянами України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , щодо формального прийняття на роботу до виробничого структурного підрозділу «Локомотивне ДЕПО Мукачево» регіональної філії Львівська залізниця АТ «Укрзалізниця» та оформлення їх як працівників, внаслідок чого останні змогли отримати офіційні документи про працевлаштування, що дозволило їм отримати відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації

Відповідно ОСОБА_4 , будучи обізнаним про намір ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , діючи умисно, підтримуючи дружні відносини з останніми, запропонував їм реалізувати вищевказану незаконну схему ухилення від мобілізації, яка полягала у фіктивному працевлаштуванні їх на посади працівників Локомотивного ДЕПО Мукачево, що у свою чергу надавало можливість оформлення документів, необхідних для отримання бронювання від мобілізації.

Надалі, переслідуючи намір в отриманні броні, 04.07.2024 ОСОБА_7 , а 23.09.2024 ОСОБА_8 , подали заяви та відповідні документи про прийняття їх на роботу, які були особисто розглянуті ОСОБА_4 , за результатами розгляду яких останній підписав накази: № 155-ОС від 05.07.2024 про прийняття ОСОБА_7 на посаду слюсаря з ремонту рухомого складу 3 розряду в апаратний цех Локомотивного ДЕПО Мукачево, яка згідно вказаного наказу є основним місцем роботи з тривалістю семи годинного робочого дня та № 208-ОС від 24.09.2024 про прийняття ОСОБА_8 на посаду слюсаря ремонтника 5-го розряду в ремонтно-механічний цех підприємства, яка згідно вказаного наказу є основним місцем роботи з тривалістю одинадцяти годинного робочого дня.

Таким чином, за безпосередньої участі ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , були формально прийняті на роботу до підприємства та оформлені як його працівники, внаслідок чого отримали офіційні документи про працевлаштування, що дозволило їм отримати відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, а саме ОСОБА_7 із 07.09.2024, а ОСОБА_8 із 08.10.2024 року.

При цьому ОСОБА_4 , достовірно знав, що вказані особи не виконують свої трудові обов`язки, на робочих місцях не з`являються та продовжують здійснювати власну підприємницьку діяльність.

В подальшому, ОСОБА_4 , будучи достеменно обізнаним щодо продовжених та триваючих мобілізаційних заходів під час дії воєнного стану, який був запроваджений Указом Президента України №64/2022 на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України та Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено введення в Україні воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжено відповідними Указами Президента України та який діє на даний час, переслідуючи при цьому корисливі мотиви, продовжив свою злочинну діяльність, спрямовану на подальше перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період.

Так, ОСОБА_4 продовжуючи обіймаючи посаду заступника начальника Локомотивного ДЕПО Мукачево (наказ №1470/ОС від 15.12.2023), діючи з прямим умислом та з метою особистого незаконного збагачення усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, маючи на меті вчинити дії, спрямовані на одержання для себе та третіх осіб неправомірної вигоди шляхом впливу на прийняття рішення посадовими особами ТЦК та СП, які уповноважені на це згідно своїх службових обов`язків, наприкінці лютого поточного року під час особистої зустрічі із своїм знайомим ОСОБА_9 , яка відбулась у м. Мукачево, Закарпатської області, запропонував оновити військово-облікові дані та пройти військово-лікарську комісію через знайомих у ТЦК та СП без фактичного проходження зазначених процедур та забезпечити виготовлення відповідних документів без фактичної явки ОСОБА_10 , який є знайомим ОСОБА_9 , та в подальшому посприяти щодо працевлаштування громадянина України ОСОБА_10 на роботу за сумісництвом у виробничий структурний підрозділ «Локомотивне ДЕПО Мукачево» регіональної філії Львівська залізниця АТ «Укрзалізниця».

Водночас, в ході розмови ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_9 , що для успішного працевлаштування ОСОБА_10 йому необхідно оновити військово-облікові дані та пройти військово-лікарську комісію, проте за грошову винагороду у розмірі 3 500 доларів США, через знайомих у ТЦК та СП, він може забезпечити виготовлення відповідних документів без фактичної явки ОСОБА_10 . При цьому, ОСОБА_4 запевнив, що після передачі грошових коштів він надасть відповідні інструкції щодо подальших дій.

Надалі, 20.03.2025 близько 15:00 год., ОСОБА_4 , перебуваючи у салоні автомобіля марки «Ford», який перебуває у користуванні останнього, поблизу будівлі Локомотивного ДЕПО «Мукачево» структурного підрозділу «Львівська залізниця» АТ «Укрзалізниця» за адресою: Закарпатська область, місто Мукачево, вулиця Крилова, 1, в ході особистої зустрічі зі ОСОБА_9 , діючи з метою особистого збагачення за виконання попередньої домовленості, отримав від останнього заздалегідь обумовлену суму неправомірної вигоди у розмірі 3 500 доларів США, що в перерахунку у національній валюті за курсом Національного банку України станом на 20 березня 2025 року становить 145 505 грн. 50 коп. та копії документів відносно ОСОБА_10 , за вплив на посадових осіб ТЦК та СП, які відповідно до ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» та примітки до ст. 369-2 КК України є особами, уповноваженими на виконання функцій держави, щодо прийняття ними рішення проходження військово-лікарської комісії та визнання ОСОБА_10 обмежено придатним до військової служби, після чого був затриманий та викритий працівниками правоохоронних органів.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю. Пояснив, що всі обставини, які викладені в обвинувальному акті, відповідають дійсності. Він перебував в дружніх відносинах з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які приблизно літом 2024 року підійшли до нього і попросили його про послугу, а саме влаштувати їх на роботу в Локомотивне депо з метою отримання броні на період мобілізації. На цю пропозицію він погодився, після чого вчинив дії, які зазначені в обвинувальному акті. Також він підтверджує, що до нього підходив його знайомий ОСОБА_9 , який попросив посприяти в оновленні військово-облікових даних, проходженні військово-лікарської комісії без фактичного проходження зазначених процедур ОСОБА_10 , який є знайомим ОСОБА_9 , та в подальшому посприяти щодо працевлаштування ОСОБА_10 на роботу за сумісництвом у виробничий структурний підрозділ «Локомотивне ДЕПО Мукачево» регіональної філії Львівська залізниця АТ «Укрзалізниця». На дану пропозицію він також погодився і сказав, що за такі послуги необхідно сплатити 3500 доларів США. Коли вказані гроші йому передавалися, він був затриманий працівниками поліції.

Розуміє, що вчинив неправильно, у вчиненому щиро розкаюється і обіцяє ніколи не вчиняти жодних правопорушень.

Крім того, в ході судового розгляду обвинувачений заявив клопотання про перерахування частини застави в розмірі 90 000 грн на підтримку Збройних Сил України.

Визнаючи свою вину у вчиненні кримінального правопорушення обвинувачений просить не досліджувати всі обставини справи, обмежитись його допитом.

У відповідності до ст.349 КПК України, суд, враховуючи думку учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясував, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

В зв`язку з цим суд визнав недоцільним дослідження всіх доказів щодо обставин вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 114-1 та ч.2 ст. 369-2 КК України, оскільки всі ці обставини ним визнаються, ніким не оспорюються, а обмежився тільки допитом обвинуваченого, дослідженням письмових документів, що характеризують особу обвинуваченого.

Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 114-1 та ч.2 ст. 369-2 КК України, тобто в перешкоджанні законній діяльності Збройних сил України та інших військових формувань в особливий період та у пропозиції здійснити вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави за надання неправомірної вигоди для себе та третіх осіб та одержання неправомірної вигоди для себе третіх осіб за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, які пом`якшують i обтяжують покарання.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо). Досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність незнятих чи непогашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

При визначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер і ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, дані про його особу, зокрема про те, що вчинені ним кримінальні правопорушення відносяться до категорії нетяжкого та тяжкого злочинів, він раніше не судимий, характеризується посередньо, на обліку в психіатра, нарколога та фтизіатра не перебуває, має на утриманні двох неповнолітніх дітей та дружину з 2-ю групою інвалідності. Також суд враховує клопотання обвинуваченого щодо перерахування коштів в сумі 90 000 грн на підтримку ЗСУ.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства.

Зокрема, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання за ч.2 ст. 369-2 КК України у виді штрафу, що буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових злочинів, цілком відповідати тяжкості вчиненого злочину та особі винного.

При цьому, як передбачено положеннями п. 1ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених ч.2 ст. 53 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 53 КК України розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та з урахуванням майнового стану винного в межах від тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до п`ятдесяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якщо статтями Особливої частини цього Кодексу непередбачено вищого розміру штрафу. За вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, розмір штрафу, що призначається судом, не може бути меншим за розмір майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, або отриманого внаслідок вчинення кримінального правопорушення доходу, незалежно від граничного розміру штрафу, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті)Особливої частини цього Кодексу.

Санкцією ч. 2 ст. 369-2 КК України передбачено основне покарання, зокрема, у виді штрафу у розмірі від двох тисяч до п`яти тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тобто, призначаючи особі покарання за ч.2 ст. 369-2 КК України у виді штрафу необхідно враховувати положенняч.2 ст. 53 КК України та вирішувати питання про визначення штрафу у розмірі, не меншому за розмір майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, або отриманого внаслідок вчинення кримінального правопорушення доходу, незалежно від граничного розміру штрафу, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України.

Оскільки сума отриманого внаслідок вчинення кримінального правопорушення доходу обвинуваченим ОСОБА_4 становить 3 500 доларів США, що в перерахунку у національній валюті за курсом Національного банку України станом на 20 березня 2025 року становить 145 505 грн. 50 коп. то обвинуваченому варто призначити штраф в розмірі 8 560 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 145 520 грн. 00 коп.

Приймаючи рішення про звільнення ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, суд враховує, що загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

За змістом ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Приймаючи рішення про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без відбування покарання у виді позбавлення волі та можливість застосування до нього положень ст. 75 КК України, суд враховує та оцінює конкретні обставин справи, характер та спосіб скоєного, ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, наявність обставин, що впливають на покарання. Зокрема, судом враховано, що вчинені обвинуваченим кримінальні правопорушення не призвели до тяжких наслідків, а встановлені в кримінальному провадженні обставини, що пом`якшують його покарання, з урахуванням посткримінальної поведінки винного і за невстановленням даних, що виключає можливість застосування інституту звільнення від відбування покарання з випробуванням, свідчать про можливість виправлення ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства.

У відповідності до ч. 3 ст. 72 КК України основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Таким чином, на підставі ч. 3 ст. 72 КК України основне покарання, призначене ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 369-2 КК України у виді штрафу та за ч. 1 ст. 114-1 КК України у виді позбавлення волі, слід виконувати самостійно.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.03.2025 року, обвинуваченому ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави в сумі 142 175 грн. Заставодавцем ОСОБА_11 внесено заставу розміром 142 175 гривень за її чоловіка, ОСОБА_4 , після чого останнього було звільнено з ДУ «Закарпатська УПВ №9».

З моменту внесення застави і звільнення з-під варти ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави, і обвинувачений має дотримуватись обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, що покладені на нього ухвалою слідчого судді про обрання запобіжного заходу, які останній сумлінно виконував під час здійснення досудового розслідування та які виконує і на даний час під час розгляду справи в суді.

24 лютого 2022 року Національний банк України ухвалив рішення відкрити спеціальний рахунок для збору коштів на підтримку Збройних Сил України. Таке рішення ухвалене у зв`язку із введенням воєнного стану в Україні, збройною агресією російської федерації та небезпекою для державної незалежності України, її територіальної цілісності. Реквізити офіційного спеціального рахунку, зазначені на офіційному веб-сайті Національного банку України (https://bank.gov.ua/ua/news/all/natsionalniy-bank-vidkriv-spetsrahunok-dlya-zboru-koshtiv-na-potrebi-armiyi): UA0992708.

Указом Президента України від 24.02.2022 року №69/2022, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності ЗСУ та інших військових формувань, на підставі пропозиції РНБО, відповідно до ч.2 ст.102, п.1,17,20 ч.1 ст.106 Конституції України оголошено про проведення загальної мобілізації на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.

Внаслідок воєнних дій знищується інфраструктура України, наносяться ракетні та бомбові удари по воєнних та цивільних об`єктах, відбувається окупація частин території України, знищуються населенні пункти та гинуть люди, в тому числі цивільне населення. Оскільки діяльність Збройних Сил України спрямована на подолання збройної агресії, вони потребують негайної допомоги, в тому числі фінансової.

Обвинувачений ОСОБА_4 , визнаючи повністю свою вину у вчиненні злочинів, в судовому засіданні зазначив, що бажає допомогти національному супротиву з метою відвернення загрози з боку агресора шляхом підтримки ЗСУ у виді перерахування частини коштів, внесеної в якості застави, на спеціальний рахунок, відкритий Нацбанком України. Заставодавець, дружина ОСОБА_11 , також не заперечує з приводу перерахування частини внесеної нею застави за її чоловіка обвинуваченого ОСОБА_4 в сумі 90 000 грн. і має бажання перерахувати на спеціальний рахунок, відкритий Нацбанком України для підтримки ЗСУ з метою відвернення загрози Україні з боку агресора (відповідна заява додається).

З врахуванням наведеного, приймаючи рішення про повернення застави після набуття вироком законної сили, суд вважає, що клопотання обвинуваченого щодо перерахування частини застави на підтримку ЗСУ підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави слід стягнути витрати на залучення експертів, а саме, за проведення експертизи відео-звукозапису № СЕ-19/107-25/9299-ВЗ від 05.08.2025 в сумі 4457 грн., та за проведення судової почеркознавчої експертизи № 1/Л/1/6 від 08.08.2025 в сумі 8022, 60 грн., що становить 12 479,6 гривень.

Питання щодо долі речових доказів у справі суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі ч. 1 ст. 174 КПК України захід забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна з речових доказів, які зазначені в ухвалі Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.05.2025 та 22.03.2025, слід скасувати.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст. 370-371,373-374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.114-1, та ч.2 ст. 369-2 КК України, та призначити йому покарання:

-за ч.1 ст. 114-1 КК України - у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років;

-за ч.2 ст. 369-2 КК України у виді штрафу з врахуванням ст.. 53 КК України в розмірі 8500 (вісім тисяч п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 145 520 гривень.

На підставі ч.3 ст. 72 КК України основне покарання, призначене ОСОБА_4 за ч.2 ст. 369-2 КК України у виді штрафу та за ч.1 ст. 114-1 КК України у виді позбавлення волі виконувати самостійно.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі звільнити з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік та з покладенням відповідно до п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжних захід відносно ОСОБА_4 у виді застави до набрання вироку законної сили залишити без змін.

Після набрання вироком законної сили частину внесеної застави в сумі 52175 грн. повернути заставодавцю ОСОБА_11 , а частину застави в сумі 90 000 грн. за заявою заставо дався ОСОБА_11 перерахувати на спеціальний рахунок для збору коштів на підтримку Збройних Сил України (Національний банк України, МФО: 300001, рахунок UA0992708, , отримувач НБУ, призначення на підтримку ЗСУ).

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати по справі за проведення експертних досліджень в сумі 12 479,6 гривень.

Речові докази по справі особові справи ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , пластикову папку-скорозшивач синього кольору, у якій наявні документи щодо відпустки, накази про призначення та правила внутрішнього розпорядку, картки форми П-2, табелі обліку робочого часу «Цеху, відділу № 17 Котельня», розрахунок заробітної плати з лютого 2024 по лютий 2025 ОСОБА_12 на 13 арк., розрахунок заробітної плати з лютого 2024 по лютий 2025 ОСОБА_13 на 13 арк., розрахунок заробітної плати з січня 2024 по лютий 2025 ОСОБА_14 на 14 арк., мобільний телефон марки «SAMSUNG GALAXY А22», s/n: НОМЕР_1 , IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , н.м.т. НОМЕР_4 , н.м.т. НОМЕР_5 , документи особової справи ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , табелі обліку робочого часу «Цеху, відділу 19», де зазначені відомості стосовно ОСОБА_7 ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , табелі обліку робочого часу «ремонтно-механічний цех №12», де зазначені відомості стосовно ОСОБА_19 з вересня 2024 року по лютий 2025 року, розрахунок заробітної плати з липня 2024 по лютий 2025 ОСОБА_7 , розрахунок заробітної плати з вересня 2024 по лютий 2025 ОСОБА_8 , трудовий договір між ОСОБА_20 та ОСОБА_8 від 30.06.2023, журнал реєстрації наказів ОСОБА_21 НОМЕР_6 , зошит в клітинку з логотипом «M IS For MOSAURUS», з написом: «Відомість виплати заробітної плати найманим працівникам ОСОБА_22 ОСОБА_23 », дві службові картки по роботі з пацієнтами на ім?я ОСОБА_24 та ОСОБА_25 , аркуш паперу з логотипом «HALEON», де зазначені логін, пароль та код доступу до робочого ноутбука ОСОБА_26 , флеш-картку Kingston micro-CD, об?ємом 64 Гігабайти, картку форми П-2 стосовно ОСОБА_27 , ОСОБА_7 , відомості відносно заробітної плати ОСОБА_12 , відомості відносно заробітної плати ОСОБА_13 , платіжну відомість N?284 за січень 2024, посадову інструкцію начальника локомотивного депо ОСОБА_18 , які повернуті на відповідальне зберігання ОСОБА_18 , - після набрання вироком законної сили повернути ОСОБА_28 ;

- мобільний телефон марки «Iphone 14 pro» IMEI: НОМЕР_7 , IMEI 2: НОМЕР_8 з карткою мобільного оператора НОМЕР_9 , мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A5» IMEI: НОМЕР_10 , IMEI 2: НОМЕР_11 , грошові кошти в розмірі 12900 грн. - повернути ОСОБА_4 ;

- мобільний телефон «Samsung S23 Ultra», номер моделі: SM-S918B/DS, s/n: НОМЕР_12 , IMEI 1: НОМЕР_13 , IMEI 2: НОМЕР_14 , н.м.т. НОМЕР_15 та відео-реєстратор марки «Digital video recorder S/n 20191228», блокнот та документи на 368 арк., які передані на відповідальне зберігання громадянину України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , повернути останньому;

-мобільний телефон «Iphone 13 Pro», номер моделі: MLV93CN/A, s/n: НОМЕР_16 , IMEI 1: НОМЕР_17 , IMEI 2: НОМЕР_18 , н.м.т. НОМЕР_19 в чохлі синього кольору, який передано на відповідальне зберігання громадянину України ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , повернути останньому;

-мобільний телефон «Iphone 14», номер моделі: MPUF3HN/A, s/n: НОМЕР_20 , IMEI 1: НОМЕР_21 , IMEI 2: НОМЕР_22 , н.м.т. НОМЕР_23 , н.м.т. НОМЕР_24 , які передані на відповідальне зберігання громадянину України ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , повернути останньому;

-мобільний телефон марки Samsung Galaxy A32 моделі: SM-A325F/DS, серійний номер: НОМЕР_25 , IMEI 1: НОМЕР_26 , IMEI 2: НОМЕР_27 , н.м.т. НОМЕР_28 , НОМЕР_29 , який передано на відповідальне зберігання громадянину України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , повернути останньому.

-мобільний телефон марки Samsung GELAXY A33, з IMEI 1 - НОМЕР_30 , IMEI 2 - НОМЕР_31 , з двома сім-картками № НОМЕР_32 та № НОМЕР_33 , який належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та передано йому на відповідальне зберігання повернути останньому;

Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України арешт, накладений ухвалами слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.05.2025 року та від 22.03.2025 року на вказані речові докази скасувати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через цей суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим - протягом тридцяти днів з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Мукачівського

міськрайонного суду ОСОБА_29