490/8781/25 23.10.2025
н/п 1-кс/490/4282/2025
ЦЕНТРАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. МИКОЛАЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2025 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП №1 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Окружної прокуратури м. Миколаєва ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Свердловськ Луганської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, працюючого тренером-викладачем МОККДЮСШ №1, зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч.1 ст.129 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч.1 ст.129 КК України, за наступних обставин.

Так, 18.10.2025 року приблизно о 20:00 години ОСОБА_4 перебував в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у дворі будинку за адресою: АДРЕСА_3 , де зустрів свою дружину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою у останнього виник конфлікт.

Уникаючи конфлікт ОСОБА_7 , покинула двір та піднялась на четвертий поверх будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , де зайшла до кімнати №402, та зачинилась в ній. Після чого, ОСОБА_4 , піднявся за останньою та залишився в коридорі загального доступу на 4 поверсі біля спільної кімнати, де почав стукати в двері та висловлюватись нецензурною лайкою в бік ОСОБА_7 .

Надалі, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на погрозу вбивством, взявши із собою бойову ручну наступальну осколкову гранату «Ф-1», зібрану із корпусу гранати та бойового уніфікованого підривача дистанційної дії УЗРГМ-2, яку зберігав за місцем мешкання, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, умисно, з метою залякування та маючи на меті викликати у потерпілої реальне побоювання за своє життя та посягаючи на її особисту безпеку, поклав оборонну ручну осколкову гранату «Ф-1» в картонну коробку та повторно підійшов до дверей кімнати в якій перебувала потерпіла. При цьому, ОСОБА_4 , словесно висловлював намір на позбавлення життя потерпілої, погрожуючи її підірвати, де ОСОБА_7 достовірно чула висловлювання останнього в її бік. Такою агресивною поведінкою ОСОБА_4 , створив умови, за яких потерпіла ОСОБА_7 , сприйняла погрози її життю як реальні.

Вказані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.1 ст.129 КК України, як погроза вбивством, якщо були реальні підстави побоюватись здійснення цієї погрози.

Крім того,ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи всупереч положенням Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Положення про дозвільну систему» від 12.10.1992 року № 576, Наказу Міністерства внутрішніх справ України «Про затвердження Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів» від 21.08.1998 року № 622 у невстановленому місці, у невстановлений час, але не пізніше 18.10.2025 року, у невстановлений спосіб (придбав/знайшов) оборонну ручну осколкову гранату типу «Ф-1», яка складається із корпусу та уніфікованого модернізованого запалу ручної гранати та є бойовим припасом основного призначення.

Усвідомлюючи, що (придбаний/знайдений) ним предмет є бойовим припасом, не маючи дозволу на право зберігання і носіння бойових припасів, діючи у порушення Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21 серпня 1998 року, без передбаченого законом дозволу, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, будучи обізнаним про те, що за незаконне поводження з бойовими припасами передбачена кримінальна відповідальність, бажаючи незаконно володіти та користуватись (придбаною/знайденою) гранатою «Ф-1» з маркуванням на запалі УЗГРМ-2 583, привласнив її та переніс до місця свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де незаконного зберігав її до 19 жовтня 2025 року.

В подальшому, під час проведення огляду кімнати 19.10.2025 за адресою: АДРЕСА_2 за місцем мешкання ОСОБА_4 , було виявлено і вилучено: оборонну ручну осколкову гранату «Ф-1» з маркуванням на запалі УЗГРМ-2 583, яка складається із корпусу гранати, який відповідно до довідки УВС ГУНП в Миколаївській області відноситься до категорії небезпечний/обмежено небезпечний та УЗРГМ-2 який відповідно до довідки УВС ГУНП в Миколаївській області відноситься до категорії небезпечний.

Вказані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.1 ст.263 КК України, як зберігання, придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

19.10.2025 р. ОСОБА_4 затримано в порядку ст.208 КПК України та цього ж дня йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 129, ч.1 ст.263 КК України.

Посилаючись на те, що підозрюваний ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 129, ч. 1 ст. 263 КК України, санкція ч. 1 ст. 263 КК України передбачає покарання у вигляді позбавленням волі від трьох до семи років, що відноситься до категорії тяжких злочинів, знаючи тяжкість покарання у разі доведення його вини може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, крім того підозрюваний, перебуваючи на волі, може незаконно впливати на потерпілу ОСОБА_7 шляхом впливу є погрози фізичною розправою, що прямо спрямовано на залякування потерпілої та створення перешкод для об`єктивного досудового розслідування, оскільки підозрюваний і потерпіла мешкають за однією адресою, разом з тим перебуваючи на волі, ОСОБА_4 продовжить свою протиправну діяльність і може вчинити новий, більш тяжкий злочин, зокрема, довести погрози до кінця або завдати шкоди іншим особам, що свідчить про існування ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а також на неможливість запобігання вказаним ризикам у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, слідчий просить про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримала, з підстав у ньому викладених.

Підозрюваний ОСОБА_4 , який свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав, та його захисник адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, пославшись на недоведеність ризиків, наявність міцних соціальних зв`язків у підозрюваного, просили обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або у вигляді особисто поруки колективу Миколаївської обласної комунальної комплексної дитячо-юнацької спортивної школи №1.

Вивчивши доводи клопотання, вислухавши доводи прокурора на його підтримку, думку підозрюваного та його захисника, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 129, ч.1 ст.263 КК України, підтверджується даними: протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_7 , 18.10.2025; протоколу допиту потерпілої ОСОБА_7 від 19.10.2025; протоколу огляду місця події від 19.10.2025; протоколу допиту свідка ОСОБА_8 , від 19.10.2025; протоколу допиту свідка ОСОБА_9 , від 19.10.2025; акту перевірки об`єкта на наявність вибухових матеріалів від 18.10.2025; довідки про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів від 18.10.2025; протоколу затримання ОСОБА_4 , у порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.263 КК України від 19.10.2025; поясненнями підозрюваного ОСОБА_4 у судовому засіданні.

Досліджені у судовому засіданні дані у своїй сукупності є достатньо вагомими для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 129, ч.1 ст.263 КК України.

Згідно з визначеним Європейським судом прав людини поняття, обґрунтована підозра - це добровільне припущення про вчинення особою певного діяння, ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити у судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.

Підозра, згідно до Постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 24.11.2016р. № 5-328кс 16, є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні в справі Фокс, Кепмбел і Хартлі проти Великої Британії від 30.08.1990 року (п.32), «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів та інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що дана особа могла вчинити злочин.

У відповідності до норм КПК України, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме питань пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи не винною у вчиненні злочину.

Також матеріали кримінального провадження містять дані, які вказують на наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, виходячи з наступного.

Так, підозрюваний ОСОБА_4 , який хоча і одружений, працевлаштований, має постійне місце проживання, не судимий, проте утриманців не має, обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, що згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, та у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.129 КК України, що згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків, санкцією якого передбачено покарання у виді пробаційного нагляду на строк до двох років або обмеження волі на той самий строк, може незаконно впливати на потерпілу ОСОБА_7 , враховуючи те, що підозрюваний та потерпіла проживають за однією адресою, крім того злочинна діяльність ОСОБА_4 була припинена лише за втручання правоохоронних органів, шляхом затримання останнього, що дає обґрунтовані підстави вважати, що існують ризики переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілу ОСОБА_7 , з якою підозрюваний проживає за однією адресою, та вчинення інших кримінальних правопорушень.

Враховуючи вищевикладене, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_4 у разі визнання винним у вчиненні кримінальних правопорушень, у яких він підозрюється, серйозність звинувачення, пред`явленого підозрюваному, а також фактичні обставини ймовірно вчинених кримінальних правопорушень, слідчий суддя приходить до висновку, що інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням підозрюваного під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного у даному конкретному випадку та запобігти встановленим при розгляді клопотання ризикам на даній стадії кримінального провадження.

Відповідно до вимог ст. 183 КПК України, виходячи з обставин, викладених у підозрі, особи підозрюваного, який до кримінальної відповідальності притягується вперше, та свою винуватість у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень не заперечує, слідчий суддя приходить до висновку щодо необхідності визначення підозрюваному при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою розмір застави, передбачений п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України - 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60 560 гривень.

Керуючись ст.ст.176 - 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч.1 ст.129 КК України, ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Строк дії ухвали по 17 грудня 2025 року включно.

Визначити розмір застави 60 560 гривень, що становить 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, за умови внесення якої на призначений для цього депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області ОСОБА_4 слід негайно звільнити з - під варти.

У разі внесення вказаної застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , на строк по 17 грудня 2025 року включно обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою (залежно від стадії кримінального провадження);

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи(залежно від стадії кримінального провадження);

- не відлучатися за межі м. Миколаєва без дозволу слідчого, прокурора, суду (залежно від стадії кримінального провадження);

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1