Провадження № 1-кп/369/2169/25
В И Р О К

іменем України

03.11.25 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні за відсутності учасників судового провадження матеріали кримінального провадження відомості про яке 20 серпня 2025 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000083 за обвинуваченням:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Боярка Київської області, маючого середньо-спеціальну освіту, одруженого, військовослужбовця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України, -

установив:

25.05.2022 солдата ОСОБА_2 призвано на військову службу під час мобілізації на особливий період ІНФОРМАЦІЯ_2 .

11.10.2024 наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №215-РС солдата ОСОБА_2 призначено на посаду водія міноментного взводу 2 стрілецького батальйону цієї ж військової частини.

Солдат ОСОБА_2 , як військовослужбовець Збройних Сил України, повинен керуватися вимогами ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 4, 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, які зобов`язують його свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованими.

ОСОБА_2 , в установленому законом порядку, згідно Єдиного державного реєстру головного сервісного центру МВС, посвідчення водія на право керування транспортними засобами не отримував.

Однак, з метою безперешкодного керування транспортними засобами у ОСОБА_2 , всупереч пункту 16 постанови КМУ від 08.05.1993 №340, який не бажав проходити медичний огляд, підготовку в закладі та складати теоретичний і практичний іспити у територіальному сервісному центрі МВС для отримання посвідчення водія на своє ім`я, виник кримінально-протиправний умисел, направлений на пособництво у підробленні посвідчення водія, з метою подальшого його використання для підтвердження права керування транспортними засобами.

З цією метою, у перших числах жовтня 2020 року ОСОБА_2 перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , використовуючи світову мережу Інтернет, знайшов оголошення від невстановленої особи про виготовлення підробленого посвідчення водія на право керування транспортним засобом категорій «В» шляхом внесення до нього його зображення та анкетних даних. У подальшому, останній, використовуючи контактні дані наявні в оголошенні, домовився з невстановленою особою, про виготовлення на його ім`я підробленого посвідчення водія на право керування транспортним засобом категорій «В». Реалізовуючи свій умисел, ОСОБА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що його особисті дані, фото та документи будуть використані для підроблення офіційного документа - посвідчення водія, виступаючи пособником злочинних дій невстановленої особи, передав фотокопії свого паспорта громадянина України та власну фотографію та грошові кошти у сумі 1000 грн., тобто надав засоби та сприяв підробленню посвідчення водія.

Після цього, невстановлена особа виготовила підроблений офіційний документ - посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_2 , яке видане ТСЦ 8044 від 13.10.2020 на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке не відповідає аналогічним посвідченням водія, що перебувають в офіційному обігу на території України, так яке виготовлене не у відповідності до вимог, які пред`являються до даного виду документів.

Таким чином, ОСОБА_2 , достовірно знаючи, що він незаконно отримав підроблений офіційний документ - посвідчення водія серія НОМЕР_2 , яке видане ТСЦ 8044 від 13.10.2020 на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , всупереч встановленому порядку отримання посвідчення водія, який передбачений постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 08.05.1995 «Про затвердження положення про порядок видачі посвідчення водія та допуск громадян до керування транспортним засобом», залишив дане посвідчення у себе для подальшого пред`явлення працівникам поліції та іншим уповноваженим особам при управлінні транспортними засобами з метою підтвердження свого права на керування транспортними засобами.

Крім того, 19.08.2025, близько 19 години 50 хвилин, ОСОБА_2 , під час складання адміністративних матеріалів за керування транспортним засобом - автомобілем марки «BMW» моделі «Х-5», державний реєстраційний знак НОМЕР_3 , на автодорозі М-05 «Одеса - Київ», реалізовуючи свої протиправні наміри, направлені на використання завідомо підробленого офіційного документа, а саме посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 13.10.2020, виданого на його ім`я, достовірно розуміючи, що отримане ним посвідчення є підробним, оскільки містить недостовірні відомості щодо того, що ОСОБА_2 має дійсне право керування транспортними засобами та отримано у незаконний спосіб, маючи умисел на використання завідомо підробленого документа, з метою підтвердження права керування вищевказаним транспортним засобом, під час перевірки документів на підставі п. 5 постанови Кабінету Міністрів України від 29.12.2021 № 1456 «Про затвердження Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану», на автодорозі М-05 «Одеса -Київ» 14 км поблизу смт. Чабани Фастівського району Київської області, в напрямку міста Києва, у порушення вищенаведених вимог законодавства, діючи умисно, з метою підтвердження права керування транспортним засобом, на вимогу поліцейських взводу №2 роти №2 батальйону №1 патрульної поліції в місті Біла Церква та Білоцерківському районі управління патрульної поліції у Київській області екіпажу поліції «Д-Вулкан 0708», пред`явив вищезазначене підроблене посвідчення водія, таким чином використавши його.

Згідно з висновком експерта № СЕ-19/111-25/52385-ДД від 27.08.2025 за результатами проведення судово-технічної експертизи, бланк посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_2 , виданий на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не відповідає за способами друку та спеціальними елементами захисту аналогічним бланкам посвідчень водія, що перебувають в офіційному обігу на території України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_2 кваліфіковані за ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358 КК України, як пособництво у підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи, і яке надає права, з метою використання його іншою особою та за ч.4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

Положення ст. 12 КК України в сукупністю із санкціями ч.ч. 1,4 ст. 358 КК України свідчать, що ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні кримінальних проступків.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

Прокурор ОСОБА_3 враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_2 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини і згоден на розгляд обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до ч. 1 ст. 302 КПК України, просить розглядати обвинувальний акт у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Судом встановлено, що у відповідності до ст. 302 КПК України до обвинувального акту додано заяву ОСОБА_2 складену в присутності захисника ОСОБА_4 , відповідно до якої ОСОБА_2 беззаперечно визнає свою вину у вчинені кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоден на розгляд кримінального провадження у спрощеному провадженні.

Вказана позиція учасників провадження та факт того, що ОСОБА_2 обвинувачується у вчинені кримінальних проступків, свідчить про наявність підстав для розгляду вказаного обвинувального акту без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження у відповідності до ч. 2 ст. 381 КПК України.

Згідно із ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Із заяви ОСОБА_2 , наданої в присутності захисника, судом встановлено, що обвинувачений беззаперечно визнає свою вину за ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України за описаних у формулюванні обвинувачення обставин, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами. Обвинуваченим не оспорюються встановлені органами досудового розслідування обставини щодо часу, дати, місця вчинення кримінальних правопорушень. Добровільність вказаного судом встановлено із змісту заяви обвинуваченого, складеної за участю захисника.

Враховуючи сукупність вказаного, а саме факт того, що обвинувачений та його захисник не оспорюють всі встановлені обставини кримінальних проступків, зазначених в обвинувальному акті, учасники судового провадження згодні з розглядом обвинувального акту без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без їх виклику, суд вважає за можливе здійснити розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, відповідно до положень ст. 381-382 КПК України.

Здійснивши розгляд справи у спрощеному провадженні, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, оцінивши встановлені органом досудового розслідування обставини, позицію учасників судового провадження щодо цих обставин, висловлену з дотриманням вимог ст. 302 КПК України, встановивши, що учасники не оспорюють жодну із встановлених досудовим розслідуванням обставин, суд дійшов висновку про достатність даних для ухвалення вироку із визнанням обвинуваченого винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України.

На підставі вказаного, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_2 за ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358 КК України, як пособництво у підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи, і яке надає права, з метою використання його іншою особою та за ч.4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_2 суд у відповідності із ст. ст. 65-67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання та обтяжують покарання.

Згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставинами, що пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Також суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_2 вчинив кримінальні правопорушення, які в силу вимог ст. 12 КК України відносяться до кримінальних проступків, а також враховує особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання скарг на його поведінку не надходило, та вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_2 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання в межах санкцій статей обвинувачення у виді штрафу.

Крім того, кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_2 , яке є кримінальним проступок, відповідно до ст.12 КК України, та як вбачається з обвинувального акту, подія якого мала місце у жовтні 2020 року.

Будь-яких даних про те, що перебіг давності зупинявся або переривався, судом не встановлено.

Отже, строки давності притягнення ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, станом на даний час закінчились.

Згідно ч. 5 ст. 74 КК України особа може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених статтею 49 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

За таких обставин, суд приходить до висновку про звільнення ОСОБА_2 від відбування покарання ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, у зв`язку із закінчення строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено.

Процесуальні витрати відповідно до ст.ст. 118, 124, 126 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 373, 374, 375, 376, 381-382 КПК України, -

ухвалив:

ОСОБА_2 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України і призначити йому покарання:

- за ч.4 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень;

- за ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

На підставі ст. 49 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень, у зв`язку із закінчення строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ) процесуальні витрати, на користь держави в сумі 2674,20 грн (дві тисячі шістсот сімдесят чотири грн 20 коп.).

Речові докази:

- бланк посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_2 , виданий на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке зберігається при матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження;

- один оптичний носій DVD-R диск, який зберігається при матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1