Справа № 203/3732/23
Провадження № 1-кп/203/394/2024
УХВАЛА

26 вересня 2025 року м. Дніпро

Соборний районний суд міста Дніпра у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Соборного районного суду міста Дніпра кримінальне провадження № 0000329 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпропетровська, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченої у вчиненні злочинів передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 311, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4

обвинуваченого у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 311, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_5

обвинуваченого у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 311 КК України,

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_6

обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

захисники ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

ОСОБА_11

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Соборного районного суду міста Дніпра перебуває кримінальне провадження № 0000329 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні злочинів передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 311, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317 КК України, ОСОБА_4 у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 311, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 311 КК України.

На адресу суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_8 , який представляє інтереси ОСОБА_3 про заміну запобіжного заходу відносно останньої із застави на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

В обґрунтування клопотання захисник посилався на те, відносно його підзахисної ОСОБА_3 , нині діє запобіжний захід у виді застави, згідно ухвали Дніпровського апеляційного суду від 21.08.2023 року.

Захисник зазначав, що з моменту застосування щодо ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді застави минуло понад два роки, протягом яких не зафіксовано жодних фактів неналежної процесуальної поведінки обвинуваченої. У зв`язку з цим відсутні будь-які законні підстави для подальшого утримання застави або накладання додаткових процесуальних обов`язків.

Захисник додатково наголосив, що станом на 23.09.2023 року ОСОБА_3 не має жодного додаткового процесуального обов`язку, передбаченого ст. 194 КПК України. У такій ситуації внесена застава втрачає своє процесуальне значення, оскільки немає обов`язків, виконання яких вона могла б забезпечувати.

Крім того, було підкреслено, що застава була внесена третіми особами з власних накопичень. Тривале утримання цих коштів призводить до створення матеріальних труднощів для зазначених осіб, що набуває особливої актуальності в умовах воєнного стану в Україні.

Враховуючи викладене, захисник просив суд змінити запобіжний захід, з огляду на відсутність ризиків, а також те, що чинна застава не виконує своєї процесуальної функції.

Обвинувачені та їх захисники у судовому засіданні підтримали думку захисника ОСОБА_8 , вважали його клопотання цілком обґрунтованим та просили задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання сторони захисту посилаючись на те, що ризики передбачені ст.177 КПК України не втратили своєї доцільності, а тому просив відмовити у задоволенні вищевказаного клопотання.

Суд, дослідивши клопотання та додані додатки до нього, вислухавши думку учасників, приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Частиною1 ст. 201 КПК України визначено, що обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Так, відповідно до ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.

Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Кримінальне процесуальне законодавство не визначає переліку підстав зміни запобіжного заходу за клопотанням сторони захисту. Зміна чи скасування запобіжного заходу обумовлюється тим, що в ході кримінального провадження змінюються підстави застосування чи обставини, що враховувалися при обранні запобіжного заходу, внаслідок чого запобіжний захід може бути скасований або замінений на інший - більш або менш суворий. Зміна запобіжного заходу може полягати у зміні виду запобіжного заходу, скасуванні, зміні або покладенні додаткових обов`язків, передбачених ч. 5 ст.194 КПК України, чи у зміні способу виконання цих обов`язків.

Тобто, підставами звернення з клопотанням про зміну запобіжного заходу є обставини, які або існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які не було відомо сторонам, або виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу. Такими підставами, наприклад, може бути суттєва зміна обставин, що їх було взято до уваги при обранні запобіжного заходу, а саме: змінилася кваліфікація кримінального правопорушення, погіршився стан здоров`я обвинуваченого, змінився склад його родини чи утриманців, або майновий стан, інші обставини, які мають суттєве значення.

Судом встановлено, що в рамках кримінального провадження № 0000329 стосовно обвинуваченої ОСОБА_3 діє запобіжний захід у вигляді застави, згідно ухвали Дніпровського апеляційного суду від 21.08.2023 року.

Вказаним судовим рішенням була визначена застава у розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 402 600 (чотириста дві тисячі шістсот) грн. з покладенням ряду, передбачених ст. 194 КПК України, обов`язків строком дії до 23.09.2023 року.

В подальшому, повну суму застави було внесено третіми особами, а саме, ОСОБА_7 , який вніс 201 300,00 гривень та ОСОБА_8 , який вніс 201 300,00 гривень, що підтверджується випискою з Державної казначейської служби України за 22.08.2023 року, згідно якої встановлено, що останніми, внесена повна сума застави, яка становила 402 600,00 гривень.

Суд, приймаючи до уваги доводи сторони захисту щодо відсутності ризиків, передбачених п.п.4,5 ч.1 ст.177 КПК України, встановлює, що обвинувачена не створює ризику перешкоджання кримінальному провадженню та відсутні обґрунтовані підстави вважати, що вона може вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні завершено, справа передана до суду, де її розгляд здійснюється по суті, що спростовує доцільність існування зазначених ризиків.

Додатково, суд наголошує, що ризик вчинення нового кримінального правопорушення також не підтверджується, оскільки, незважаючи на те, що обвинувачена обвинувачується у вчиненні злочинів різної кваліфікації, вони стосуються одних і тих самих дій, після чого нові обвинувачення не висувалися, а також враховується відсутність у обвинуваченої раніше судимості, що свідчить про низьку ймовірність реалізації цього ризику.

Водночас суд звертає увагу на те, що ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик ухилення від суду, залишається суттєвим. Посилання захисту на те, що тяжкість інкримінованих злочинів сама по собі не є підставою для визнання наявності зазначеного ризику, береться судом до уваги. Разом з тим, суд враховує обставину, що чоловік обвинуваченої ОСОБА_3 перебуває у розшуку, що підвищує ймовірність реалізації зазначеного ризику. Крім того, соціальні зв`язки обвинуваченої не є достатньо міцними, щоб обґрунтувати зміну запобіжного заходу на більш м`який.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, про те, що клопотання сторони захисту щодо зміни запобіжного заходу є передчасним, а тому вважає за можливе відмовити у задоволенні вказаного клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 176, 177, 201, 194, 331 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу з застави на особисте зобов`язання відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст. 392 КПК України.

Повний текст ухвали буде оголошено 30.09.2025 о 15:00 годин

Головуючий суддя ОСОБА_1