Справа № 552/7561/24
Провадження № 1-в/541/119/2025
У Х В А Л А

25 грудня 2025 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Миргород клопотання начальника Миргородського міського сектору філії ДУ «Центр пробації» в Полтавській області ОСОБА_5 про звільнення від призначеного покарання в зв`язку із закінченням випробувального іспитового строку засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Радченки Миргородського району Полтавської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 02.12.2024 року Київським районним судом м. Полтава за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 190 КК України до покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік та покладенням обов`язків, -

ВСТАНОВИВ:

До Миргородського міськрайонного суду Полтавської області звернулася із клопотанням начальник Миргородського міського сектору філії ДУ «Центр пробації» в Полтавській області ОСОБА_5 про звільнення засудженого ОСОБА_4 від відбуття призначеного вироком Київського районного суду м. Полтава від 02.12.2024 за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 190 КК України до покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік. Згідно ст. 76 КК України на засудженого покладено обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання.

Начальник сектору пробації ОСОБА_5 не з`явилася в судове засідання, разом з поданням направила заяву в якій виклала прохання провести судове засідання без участі представників органу пробації. Подання підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 підтримала дане клопотання та не заперечувала проти його задоволення судом.

Засуджений ОСОБА_4 також з`явився у судове засідання, клопотання підтримав у повному обсязі та просив задовольнити.

Суд, заслухавши пояснення прокурора та засудженого, дослідивши матеріали клопотання у їх сукупності, дійшов висновку, що останнє підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку.

Згідно з ч.ч. 3, 5, 6 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, розглядається протягом десяти днів з дня його надходження до суду суддею одноособово згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст.ст. 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цього розділу.

Відповідно до вимог ст. 78 КК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, звільняється судом від призначеного йому покарання.

За змістом ст. 165 Кримінально-виконавчого кодексу України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

Судом встановлено, що 02.12.2024 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено Київським районним судом м. Полтава за ч ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 190 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 (один) рік з покладенням обов`язків, визначених у ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання.

Як визначено положеннями п. 9 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003, іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного до трьох років (ч. 3 ст. 75 КК), а неповнолітньому від одного до двох років (ч. 3 ст. 104 КК). Цей строк обчислюється з дня постановлення вироку незалежно від того, судом якої інстанції застосовано ст. 75 КК України.

Перебіг іспитового строку починається з моменту оголошення вироку, отже у даному випадку встановлений вироком Київського районного суду м. Полтава від 02.12.2024 року іспитовий строк ОСОБА_4 закінчився 02.12.2025 року.

Згідно матеріалів клопотання засудженого ОСОБА_4 17.01.2025 було поставлено на облік до Миргородського міського сектору з питань пробації.

27.01.2025 року засудженому роз`яснено порядок та умови здійснення соціально-виховної роботи та обов`язки, визначені законом та покладені на нього судом відповідно до п.п. 1, 2, ч. 1 ст. 76 КК України. Того ж дня під підпис гр. ОСОБА_4 було ознайомлено з постановою про встановлення днів явки на обов`язкову періодичну реєстрацію до Миргородського МС філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області в 1-шу середу кожного місяця. Проте, при складанні оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, дослідивши статистичні фактори, визначивши рівень впливу історії правопорушень на протиправну поведінку як високий, 02.04.2025 року засудженому ОСОБА_4 було змінено періодичність явки на реєстрацію та призначено дні явки: 1-ша та 4-та середа кожного місяця.

Засуджений ОСОБА_4 неявок на обов`язкову періодичну реєстрацію до Миргородського МС з питань пробації не допускав.

Обов`язок щодо повідомлення уповноваженого органу з питань пробації про зміну місця проживання або роботи не порушував.

Протягом іспитового строку засуджений ОСОБА_4 нового злочину не скоїв, до адміністративної відповідальності не притягувався.

Під час перебування на обліку в Миргородському міському секторі з питань пробації, заплановані заходи індивідуального плану роботи із засудженим виконано частково.

Відповідно до ст. 165 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду. Після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

Отже, звільнення засудженого від призначеного йому судом покарання після закінчення іспитового строку можливе лише за умов, що він виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення.

За змістом ч.ч. 2, 3 ст. 78 КК України у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими ст.ст. 71, 72 КК України.

У п. 10 Постанови «Про практику призначення судами кримінального покарання» Пленум Верховного Суду України наголосив, що виходячи з положень ч. 2 ст. 75, ч. 3 ст. 78 КК України, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового кримінального правопорушення суди мають розцінювати це як порушення умов застосування ст. 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

При цьому, суд зауважує, що закон пов`язує вказані вище правові наслідки саме з датою вчинення нового кримінального правопорушення, а не датою обвинувального вироку суду (в разі його ухвалення).

Іспитовий строк, визначений вироком Київського районного суду м. Полтава від 02.12.2024 року, закінчився 02.12.2025 року, отже на час розгляду подання в суді термін випробування закінчився.

За правилами п. 9 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку.

Частина 1 статті 539 КПК України визначає, що питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

За таких обставин, дослідивши усі зібрані докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що поведінка засудженого свідчить про те, що він став на шлях виправлення, а тому є всі підстави для задоволення клопотання начальника Миргородського міського сектору філії ДУ «Центр пробації» в Полтавській області ОСОБА_5 про звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, у зв`язку із закінченням іспитового строку.

На підставі ч. 3 ст. 75, ч. 1 ст. 78 КК України та керуючись ст.ст. 247, 369, 372, 392, 395, 537, 539 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання начальника Миргородського міського сектору філії ДУ «Центр пробації» в Полтавській області ОСОБА_5 про звільнення від призначеного покарання в зв`язку із закінченням випробувального іспитового строку засудженого ОСОБА_4 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання, призначеного вироком Київського районного суду м. Полтава від 02.12.2024 року за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі на 3 (три) роки, у зв`язку із закінченням іспитового строку.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом 7 (семи) днів з моменту її проголошення до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області.

СуддяОСОБА_1