ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кс/803/8236/25 Справа № 1-13/2009 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_1
УХВАЛА

03 грудня 2025 року м. Дніпро

Суддя - доповідач судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду ОСОБА_1 ознайомившись із клопотанням захисника ОСОБА_2 в інтересах засудженого ОСОБА_3 про звільнення засудженого від відбування додаткового покарання, призначеного вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 16.02.2009 року,

В С Т А Н О В И В:

02 грудня 2025 року до Дніпровського апеляційного суду надійшло клопотання захисника ОСОБА_2 в інтересах засудженого ОСОБА_3 про звільнення засудженого від відбування додаткового покарання, призначеного вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 16.02.2009 року.

Перевіривши клопотання захисника апеляційний суд вважає, що її слід повернути особі, яка її подала, з таких підстав.

Вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 16.02.2009 року ОСОБА_3 засуджено за п.п. а, і ст. 93, ч. 1 ст. 123, ст. 42 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді позбавлення волі строком на 12 років з конфіскацією всього особисто належного йому майна.

З вказаного вироку видно, що його було ухвалено апеляційним судом, в порядку ст. 34 КПК України (1960 рок), як судом першої інстанції.

Статтею 533 КПК України передбачено, що вирок або ухвала суду, які набрали законної сили, обов`язкові для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягають виконанню на всій території України.

Відповідно до ст. 535 КПК України у разі якщо судове рішення або його частина підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем, суд видає виконавчий лист, який звертається до виконання в порядку, передбаченому законом про виконавче провадження.

Положеннями ст. 80 КК України визначено підстави та умови для звільнення особи від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано.

Частиною другою цієї статті, передбачено, що строки давності щодо додаткових покарань визначаються основним покаранням, призначеним за вироком суду.

Порядок вирішення судом питань, пов`язаних із виконанням вироку передбачений ст. 539 КПК України, зокрема частиною першою визначено, що питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Так, під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 КПК України, має право вирішувати питання, в тому числі, про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, що передбачено п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України.

Зокрема, п. 4 ч. 2 ст. 539 КПК України визначено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до суду, який ухвалив вирок, зокрема, у разі необхідності вирішення питань, п. 14 ч.1 ст. 537 цього Кодексу.

Однак, згідно з ч. 1 ст. 33 КПК України, апеляційні суди не є судами першої інстанції у зв`язку зі зміною чинного законодавства України і позбавлені можливості вирішувати питання щодо виконання вироку, переглядати за нововиявленими або виключними обставинами вироки, постановлені апеляційними судами у першій інстанції за правилами КПК України 1960 року і заяви про перегляд таких вироків апеляційних судів в порядку глави 34 КПК України повинні розглядатися місцевими судами, виходячи з правил територіальної підсудності визначених ст. 32 КПК України.

Відповідно до вимог діючого на цей час кримінального процесуального Кодексу України, судами першої інстанції є лише районні, районні у місті, міські та міськрайонні суди, які мають право ухвалювати вироки або постановлювати ухвали про закриття кримінального провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 32 КПК України, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення.

Враховуючи вищезазначене, та, виходячи з положень ст. 539 КПК України, розгляд клопотання захисника ОСОБА_2 в інтересах засудженого ОСОБА_3 про звільнення засудженого від відбування додаткового покарання, призначеного вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 16.02.2009 року повинен відбуватися у суді першої інстанції за місцем вчинення злочину.

З огляду на те, що подане захисником клопотання не може бути розглянуте судом апеляційної інстанції, тому воно повинно бути повернуто захиснику для її подачі до належного суду.

Керуючись п. 3 ч. 3 ст. 399 КПК України, суддя-доповідач,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника ОСОБА_2 в інтересах засудженого ОСОБА_3 про звільнення засудженого від відбування додаткового покарання, призначеного вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 16.02.2009 року - повернути особі, яка його подала.

Копію ухвали невідкладно надіслати захиснику ОСОБА_2 разом з клопотанням та додатками до нього.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1