ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11-сс/818/1356/25 Доповідач ОСОБА_2
Категорія: закриття кримінального провадження
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

представника заявника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харків в режимі відеоконференції апеляційну скаргу представника заявника ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Салтівського районного суду м.Харкова від 15 жовтня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні скарги представника заявника ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на постанову слідчого СВ ХРУП №2 ГУНП в Харківській області від 12 вересня 2025 року про закриття кримінального провадження № 0001202 від 28 березня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, -

УСТАНОВИЛА:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

06.10.2025 року представник заявника ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 подав до суду скаргу, в якій просив скасувати постанову старшого слідчого від 12.09.2025 року про закриття кримінального провадження №0001202 від 28.03.2024 року.

В обґрунтування скарги адвокат ОСОБА_7 зазначав, що постанова про закриття кримінального провадження винесена передчасно, з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою слідчого судді Салтівського районного суду м.Харкова від 15 жовтня 2025 року відмовлено у задоволенні скарги представника заявника ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на постанову слідчого СВ ХРУП №2 ГУНП в Харківській області від 12 вересня 2025 року про закриття кримінального провадження № 0001202 від 28 березня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі представник заявника просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою задовольнити скаргу.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що слідчий суддя безпідставно відмовив у задоволенні скарги та не надав належної оцінки неповноті досудового розслідування. Так слідчим не було проведено одночасний допит свідків, не пред`явлено для впізнання свідкам предмети, вилучені в ході обушку, не було призначено товарознавчу експертизу для встановлення вартості викраденого майна, не надано належної оцінки співпадінню знайдених в ході обшуку грошових коштів з матеріалами, наданими потерпілими.

Позиції учасників судового провадження

Заслухавши суддю-доповідача, доводи представника заявника на підтримання вимог апеляційної скарги, пояснення прокурора, який заперечував щодо задоволення вимог апеляційної скарги, посилаючись на законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді, на підтримання вимог апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Мотиви суду

Відмовляючи у задоволенні скарги, слідчий суддя мотивував таке рішення тим, що при здійсненні досудового розслідування були проведені всі необхідні слідчі дії та ретельно перевірені обставини даного провадження, надано належну оцінку доказам, досліджено та проаналізовано їх у сукупності, та відповідно до ст. 284 КПК України прийнято рішення про закриття кримінального провадження, а також при закритті даного провадження дотримано процесуального порядку винесення постанови, з`ясовано фактичні обставини, які є предметом розслідування саме у даному провадженні, вказана постанова винесена уповноваженою особою, з проведенням усіх необхідних для прийняття рішення за фактом можливого вчинення вказаного кримінального правопорушення.

З таким висновком ухвали слідчого судді колегія суддів не погоджується.

Статтею 55 Конституції України гарантовано кожному право на оскарження до суду будь-яких рішень, дій чи бездіяльності органів влади, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч.1 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до положень ч.2 ст.9 КПК України під час кримінального провадження слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законного та неупередженого рішення.

Закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосується цього провадження у сукупності.

Крім того, постанова слідчого про закриття кримінального провадження згідно з положеннями ст.110 КПК України має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи.

Під слідчою (розшуковою) дією, відповідно до вимог, зазначених в ст. 223 КПК України, слід розуміти передбачений Кримінальним процесуальним кодексом захід, який застосовується компетентними особами для збирання, дослідження, оцінки та використання доказів під час конкретного кримінального провадження. Вони мають пізнавальний і водночас процесуальний характер та розшукову спрямованість, сутність якої полягає у намаганні процесуальної особи розшукати й належним чином зафіксувати у відповідних процесуальних джерелах фактичні дані, що мають значення для кримінального провадження. Не менш важливою метою слідчих (розшукових) дій є перевірка раніше отриманих у кримінальному провадженні доказів або інших встановлених фактів.

Дізнання чи досудове розслідування в усякому разі визнаються однобічними і неповними, в разі, якщо не були допитані певні особи, не були витребувані і досліджені документи, речові та інші докази для підтвердження чи спростування обставин, які мають істотне значення для правильного вирішення справи або, якщо необхідність дослідження тієї чи іншої обставини випливає з нових даних, встановлених при розгляді справи в суді .

При цьому слід врахувати, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню (частина перша статті 84 КПК). Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів (частина друга статті 84 КПК).

Чинним КПК України встановлений процесуальний порядок, форма та певна послідовність дій при прийнятті кримінальних процесуальних рішень і здійснення кримінальних процесуальних дій.

Законодавцем у ст. 91 КПК України викладено перелік обставин, що відносяться до предмета доказування у кримінальному провадженні, як сукупності фактів і обставин об`єктивної дійсності, що мають матеріально-правове, цивільно-правове, кримінальне процесуальне значення та є необхідними і достатніми фактичними обставинами для вирішення кримінального провадження по суті. Аналіз змісту зазначеної статті вказує на те, що в ній йдеться про обставини, які вказують на наявність або відсутність у досліджуваному діянні складу злочину, що впливають на визначення міри покарання чи звільнення від кримінальної відповідальності або є підставами для закриття кримінального провадження.

Після виконання вимог ст. 91 КПК України щодо встановлення обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, досудове розслідування визнається закінченим, тобто, якщо немає необхідності у проведенні ще будь-яких слідчих (розшукових) дій або негласних слідчих (розшукових) дій, спрямованих на збирання, перевірку та оцінку доказів, коли жодна з версій, які виникли, не залишилась неперевіреною.

Однією з форм закінчення досудового розслідування, зокрема, є закриття кримінального провадження. Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Як убачається із системного аналізу наданих матеріалів кримінального провадження, СВ ХРУП №2 ГУН в Харківській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0002343 від 08.07.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 262 КК України.

На підставі ухвали слідчого судді Московського районного суду м.Харкова (справа № 643/2349/24) були внесені відомості до ЄРДР№ 0001202 від 28 березня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України за фактом заяви ОСОБА_8 про те, що в період часу з 19.09.2022 року по 27.06.2023 року невстановлена особа вчинила крадіжку грошових коштів та майна батьків у особливо великих розмірах із домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою прокурора Салтівської окружної прокуратури м.Харкова від 08.04.2025 року матеріали досудового розслідування № 0002343 від 08.07.2023 року та 0001202 від 28 березня 2024 року об`єднані під загальним номером № 0002343.

Постановою слідчого СВ ХРУП №2 ГУНП в Харківській області від 12.09.2025 року кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001202 від 28 березня 2024 року закрито у зв`язку із відсутністю події кримінального правопорушення.

Як убачається зі змісту зазначеної постанови про закриття кримінального провадження, слідчий хоча і прийшов до висновку про закриття кримінального провадження, однак в постанові не наведено обґрунтування відсутності події кримінального правопорушення.

Так, зі змісту постанови вбачається, що слідчий зазначає про те, що «сторона обвинувачення, а саме потерпілі, не надали слідству та суду жодних достовірних доказів, які б безпосередньо вказували на причетність їхнього близького родича до вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного із викраденням грошових коштів загиблих. Крім того, не було надано жодних об`єктивних документальних чи матеріальних підтверджень, які б встановлювали належність вказаних грошових коштів саме потерпілій стороні. У зв`язку з цим твердження про протиправні дії родича залишаються недоказаними та не мають підстав для притягнення його до відповідальності.»

Колегія суддів зазначає, що такі твердження слідчого є суперечливими, оскільки слідчий таким чином перекладає тягар доказування у кримінальному провадженні на потерпілих. Крім того, саме до повноважень органів досудового розслідування покладено обов`язок з`ясування причетності осіб до кримінального правопорушення, а не на потерпілих. Також, слідчим не було надано оцінку можливості причетності інших осіб до кримінального правопорушення.

В постанові про закриття кримінального провадження висновки слідчого містять суперечності щодо фактичних обставин, а саме слідчий зазначає, що ухвалою слідчого судді Московського районного суду м.Харкова від 29.05.2024 року (справа № 643/5279/24) було накладено арешт на майно, вилучене в ході обшуку у ОСОБА_9 , в тому числі і на грошові кошти у сумі 98 000 доларів США. При цьому, ухвалою слідчого судді Московського районного суду м.Харкова від 24.09.2024 року було частково задоволено клопотання власника майна ОСОБА_9 про скасування арешту на грошові кошти у сумі 28 405 доларів США та 7 650 євро, решту коштів залишено під арештом. Таким чином, слідчий прийшов до висновку про те, що ОСОБА_9 зміг підтвердити законне походження вилучених грошових коштів. Однак, слідчим не надано оцінки тому факту, що ОСОБА_9 відповідно до ухвали слідчого судді зміг підтвердити походження лише частини вилучених у нього грошових коштів.

Зі змісту постанови слідчого вбачається, що ним зроблено висновок про відсутність доказів щодо причетності конкретної особи до кримінального правопорушення, однак при цьому кримінальне провадження було закрито у зв`язку із відсутністю події кримінального правопорушення. Тобто висновок слідчого суперечить встановленим ним же обставинам.

Також в постанові слідчого хоча і відображено, що було проведено низку слідчих дій, що були спрямовані на встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, а саме огляди, обшуки, проведення експертиз та допити свідків, однак постанова не містить відомостей про зміст допиту свідків та самого системного аналізу зібраних у справі доказів (що саме вони доводять чи спростовують).

Відсутність в постанові про закриття кримінального провадження належної мотивації висновків про необхідність закриття кримінального провадження призводить до того, що сторона позбавляється можливості обґрунтувати свою позицію під час оскарження вказаної постанови до суду, а суд перевірити належним чином правильність таких висновків та наявність підстав для закриття кримінального провадження.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що з матеріалів кримінального провадження, наданих на огляд апеляційному суду вбачається, що слідчий формально підійшов до проведення досудового розслідування по даному кримінальному провадженню та прийняв рішення, яке належним чином не мотивував та не навів достатніх підстав для його прийняття.

А тому, в даному випадку погодитись з обґрунтованістю висновків слідчого про наявність підстав для закриття даного кримінального провадження не можна, оскільки, слідчий не вжив всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин зазначених в заявах про скоєння кримінальних правопорушень, внаслідок чого, прийняв передчасне рішення щодо закриття кримінального провадження.

При цьому, колегія суддів враховує, що слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, відповідно до вимог ч.5 ст.40 КПК України, а тому, апеляційний суд не визначає конкретного обсягу процесуальних дій, необхідних слідчому для прийняття рішення про закриття кримінального провадження, яке б відповідало вимогам, вказаним в ст.110 КПК України внаслідок дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Зазначені обставини вказують на те, що органом досудового розслідування не в повному обсязі виконані вимоги кримінального процесуального закону, досудове розслідування проведене неповно, що обумовлювало необхідність задоволення скарги слідчим суддею та скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження як такої, що прийнята передчасно.

З огляду на викладене, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням нової ухвали про скасування постанови слідчого та направленням матеріалів кримінального провадження прокурору відповідно до ч.2 ст.36 КПК України, для організації подальшого розслідування.

Керуючись ст.404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника заявника ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Салтівського районного суду м.Харкова від 15 жовтня 2025 року скасувати та постановити нову.

Скаргупредставника заявника ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на постанову слідчого СВ ХРУП №2 ГУНП в Харківській області від 12 вересня 2025 року про закриття кримінального провадження задовольнити.

Постанову слідчого СВ ХРУП №2 ГУНП в Харківській області від 12 вересня 2025 року про закриття кримінального провадження № 0001202 від 28 березня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України скасувати

Матеріали кримінального провадження № 0001202 від 28 березня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України - направити прокурору для організації досудового розслідування.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Колегія суддів:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4