Cправа № 127/2597/26
Провадження № 1-кс/127/1101/26
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

Іменем України

27 січня 2026 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі Вінницького міського суду Вінницької області клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу Управління Служби безпеки України у Вінницькій області підполковника юстиції ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно, яке вилучено під час обшуку 23.01.2026, в рамках кримінального провадження № 0000110 внесеного до ЄРДР 23.06.2025, за відсутності фіксації судового розгляду технічними засобами, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання слідчого ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором про накладення арешту на майно.

Клопотання мотивовано тим, що у провадженні слідчого перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000110 від 23.06.2025, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 4 ст. 345, ч. 1 ст. 114-1 КК України, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 345, ч. 1 ст. 114-1 КК України, у зв`язку із чим у органу досудового розслідування постала необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на майно.

Під час розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що ОСОБА_4 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 20.11.2025, більш точної дати на цей час не встановлено, будучи особою, яка раніше притягувалась до кримінальної відповідальності, маючи відповідний досвід та авторитет серед осіб різних соціальних статусів, а також лідерські якості, вирішив утворити та очолити організовану злочинну групу, з метою перешкоджання виконання службових обов`язків працівниками Національної поліції, та перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, які залучені до мобілізаційних заходів, шляхом здійснення психологічного тиску та погрозами застосування насильства.

Керівництво організованою злочинною групою здійснювалось особисто ОСОБА_4 , з цією метою, він вирішив створити та очолити громадську організацію «Добровольчий батальйон імені Івана Богуна», з метою протиправного збагачення шляхом вчинення злочинів проти авторитету органів державної влади України та проти основ національної безпеки.

ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що вказана діяльність є протиправною, має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовлена тяжкими наслідками в особливий період, у зв`язку з чим потребує чітких та узгоджених дій значної кількості людей, маючи намір здійснювати такі діяння протягом тривалого періоду часу, спланував досягнути поставленої мети за рахунок організації і керування діяльністю організованою злочинною групою, до складу якої в різний час увійшли: ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

З метою забезпечення функціонування організованої групи ОСОБА_4 забезпечував приховування злочинної діяльності, вживав заходів конспірації, які доводили до відома учасників злочинної організації та постійно слідкував за їх беззаперечним дотриманням.

Учасниками організованої групи постійно вживались інші заходи конспірації, зокрема надання організованій групі ознак військового формування (військового батальйону), громадського об`єднання, шляхом оренди офісного приміщення, проведення зборів, підписання контракту та складання «присяги», носіння її учасниками військової форми одягу, шевронів, використання посвідчень громадської організації з фотокартками у військовій формі та іншої атрибутики.

Таким чином, ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у період часу з 01.09.2025 до 23.01.2026 вчинили низку умисних кримінальних правопорушень з метою перешкоджання законній діяльності працівників поліції та військовослужбовців ТЦК та СП під час виконання ними повноважень щодо забезпечення мобілізаційних заходів службових обов`язків, шляхом позбавлення можливості виконання мобілізаційного плану та зриву мобілізаційних заходів в особливий період, вчинив активні психологічні дії та погрози насильством з метою впливу на працівника правоохоронного органу, з метою перешкодити виконанню ним службових обов`язків.

23.01.2026, в різний проміжок часу з 08 год. 40 хв., до 11 год. 35 хв. учасники ГО «Добровольчий батальйон імені Івана Богуна» - громадяни України ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , прибули на місце проведення спільним патрулем співробітників ГУНП у Вінницькій області та ТЦК та СП перевірки документів та мобілізаційних заходів відносно учасників ГО «Добровольчий батальйон імені Івана Богуна» Стемблівського та Сусіденка за адресами: м. Вінниця, вул. М. Оводова, 29а та м. Вінниця, вул. Грушевського, 22, де вчинили протиправні дії, спрямовані на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період.

Безпосередньо після вчинення вказаних вище злочинних дій ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 були затримані в порядку ст. 208 КПК України та у відповідності до вимог КПК України того ж дня повідомлений про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 345, ч. 1 ст. 114-1 КК України, тобто, здійсненні погроз насильством щодо працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, вчинене організованою групою та перешкоджанні законній діяльності Збройних Сил України в особливий період.

У зв`язку із затриманням керівників ГО «Добровольчий батальйон імені Івана Богуна», виникла невідкладна необхідність у проведенні обшуків у активних учасників даної організації, а також учасників, які вступили до її складу для ухилення від мобілізації шляхом їх «прикриття» у випадку проведення спільними патрулями співробітників ГУНП у Вінницькій області та ТЦК та СП перевірки документів чи інших мобілізаційних заходів, з метою врятування (унеможливлення знищення чи пошкодження) майна, яке може бути використане як докази у даному кримінальному провадженні, викрити протиправну діяльність підозрюваних та інших осіб, що причетні до вчинення згаданих вище злочинів.

Враховуючи викладене, після затримання підозрюваних ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 виникли невідкладні обставини для проведення обшуку з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення вказаного кримінального правопорушення, відшукання предметів вчинення кримінального правопорушення, врятування майна та документів.

З вказаною метою 23 січня 2026 року старшим слідчим в ОВС слідчого відділу УСБУ у Житомирській області ОСОБА_9 проведено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 233 КПК України обшук квартири за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання активного учасника ГО «Добровольчий батальйон імені Івана Богуна» ОСОБА_10 .

В ході обшуку виявлено та вилучено мобільний телефон «iPhone 15 Pro MU7ARX/A», № сер. GG3JYCFGPD IMEI: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 із SIM-карткою, № аб. НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_10 та містить відомості про його причетність до діяльності названої вище громадської організації.

За викладених обставин 24.01.2026 винесено постанову про визнання названого мобільного телефону речовим доказом.

Відповідно до положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

На підставі викладеного, відповідно до вимог ст. 40, 98, 131, 132, 170, 171, 172 КПК України, слідчий просив слідчого суддю клопотання задовольнити.

В судове засідання слідчий не з`явився, завчасно подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність.

Слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Так, згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В силу ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

В рамках кримінального провадження № 0000110 від 23.06.2025, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 4 ст. 345, ч. 1 ст. 114-1 КК України, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 345, ч. 1 ст. 114-1 КК України, під час проведення обшуку виявлено та вилучено майно, яке є предметом кримінального правопорушення.

З огляду на вищенаведене, а також враховуючи те, що майно, яке було вилучене під час обшуку є предметом кримінального правопорушення, може бути використаний як доказ під час досудового розслідування кримінального провадження, з метою з`ясування дійсних обставин події кримінального правопорушення, а також з метою унеможливлення подальшого відчуження вказаного майна на час досудового розслідування та забезпечення схоронності даного майна, тому слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 131, 132, 170, 171, 172, 174, 175 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке вилучено під час обшуку 23.01.2026, за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

мобільний телефон «iPhone 15 Pro MU7ARX/A», № сер. GG3JYCFGPD IMEI: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 із SIM-карткою, № аб. НОМЕР_3 .

Виконання та контроль за виконанням ухвали суду покласти на старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу Управління Служби безпеки України у Вінницькій області підполковника юстиції ОСОБА_3 .

Зобов`язати слідчого повідомити заінтересованих осіб про накладання арешту на вищевказане майно.

Арешт майна може бути скасований підозрюваним, обвинуваченим, їх захисником, законним представником, іншим власником або володільцем майна, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, за їх клопотанням до суду про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя Вінницького міського суду

Вінницької області ОСОБА_11