КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/7452/2025 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 303 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2025 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарях судового засідання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , з внесеними прокурором ОСОБА_8 доповненнями до апелійної скарги, на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 11 вересня 2025 року, -

за участю:

прокурора - ОСОБА_8 ,

захисника - ОСОБА_9 ,

підозрюваного - ОСОБА_10 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 11.09.2025 року задоволено скаргу адвоката ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_10 про скасування повідомлення про підозру та скасовано повідомлення про підозру від 09.07.2024 року ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369 КК України, у кримінальному провадженні № 0001009 від 21.06.2023 року.

Не погоджуючись із рішенням, прийнятим судом першої інстанції, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, з внесеними прокурором ОСОБА_8 доповненнями до апелійної скарги, в яких просять скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 11.09.2025 року, та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_10 про скасування повідомлення про підозру від 09.07.2024 року ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369 КК України, у кримінальному провадженні № 0001009 від 21.06.2023 року.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор зазначає, що оскаржувана ухвала слідчого судді не ґрунтується на вимогах закону та підлягає скасуванню через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та неповноти судового розгляду.

Вказує, що порушення правил підслідності у кримінальному провадженні № 0001009 від 21.06.2023 року відсутні, та відповідно процесуальні дії здійснено уповноваженими на те особами.

Зауважує, що в ході розгляду вказаної скарги захисника в суді першої інстанції, останній наголошував, що саме ОСОБА_11 залишав собі грошові кошти, отримані від інших підозрюваних, а не ОСОБА_12 та відповідно він не причетний до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, однак, відповідно до протоколів НСРД, а саме проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контроль за вчиненням злочину від 27.11.2023 року, 26.09.2023 року, 15.02.2024 року, зазначається, що ОСОБА_11 при всіх зустрічах з ОСОБА_12 хотів передати кошти, однак підозрюваний добровільно пропонував щоб він їх лишив собі. Тобто, по-факту ОСОБА_10 усвідомлював про які саме грошові кошти йде мова, не заперечував проти отримання їх та став володільцем таких коштів. і за власною волею розпорядився віддати їх ОСОБА_13 .

Посилається апелянт і на те, що доводи захисника, що ОСОБА_10 не є суб`єктом злочину кримінального правопорушення, передбаченого ст. 369 КК України є необгрунтованими. 21.04.2023 року ОСОБА_10 було призначено на посаду виконувача обов`язків директора Департаменту внутрішньої безпеки Держмитслужби. Таким чином, в силу займаної посади він був наділений організаційно-розпорядчими документами та адміністративно-господарськими функціями, здійснював функції представника влади, тобто згідно з ч. 3 ст. 18 та п.1 примітки ст. 364 КК України є службовою особою. По-друге, саме ОСОБА_10 організував схему щомісячного отримання неправомірної вигоди від працівників Вінницької області за нестворення штучних перешкод у діяльності співробітників Вінницької митниці Державної митної служби України.

В доповненнях до апеляційної скарги прокурор ОСОБА_8 вказує, що в оскаржуваній ухвалі зазначається про те, що дослідивши додані до скарг, матеріали, слідчим суддею встановлено, що повідомлення про підозру ОСОБА_10 було складене та вручено неналежним суб`єктом - ГСУ СБ України. Водночас, відповідно до положень КПК України, складання та вручення повідомлення про підозру у даній категорії кримінальних проваджень належить виключно до компетенції слідчих ДБР. Тобто, слідчий суддя не взяв до уваги, що підозра про вчинення кримінального правопорушення складалась та вручалась слідчими ГСУ СБУ, оскільки саме постановою від 05.10.2025 року, досудове розслідування у вказаном провадженні доручено слідчим ГСУ СБ України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, яка підтримала доводи поданої прокурором ОСОБА_7 апеляційної скаги, з внесеними доповненнями до неї, та просила скасувати ухвалу слідчого судді, пояснення захисника та підозрюваного, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги сторони обвинувачення та просили залишити без змін ухвалу слідчого судді, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції та оглянувши надані прокурором матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів, наданих до суду апеляційної інстанції, що Офісом Генерального прокурора 25.08.2023 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001411 про можливе вчинення працівниками правоохоронного органу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

Проведення досудового розслідування доручено слідчим ГСУ ДБР.

Слідчими ГСУ ДБР здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001009 від 21.06.2023 року за фактом вимагання неправомірної вигоди посадовими особами правоохоронного органу, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

25.08.2023 року постановою прокурора третього відділу першого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами ДБР Офісу Генерального прокурора ОСОБА_14 матеріали досудових розслідувань № 0001009 від 21.06.2023 року та № 0001411 від 25.08.2023 року, об`єднано в одне провадження, якому присвоєно номер № 0001009 від 21.06.2023 року.

05.10.2023 року постановою Заступника Генерального прокурора ОСОБА_15 , у зв`язку з неефективним досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень у кримінальному провадженні № 0001009 від 21.06.2023 року, подальше здійснення досудового розслідування у вказаному провадженні доручено слідчим ГСУ СБ України.

09.07.2024 року старшим слідчим в ОВС другого відділу четвертого управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_16 повідомлено ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про те, що він підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369, ч. 3 ст. 368 КК України.

14.11.2024 року постановою Заступника Генерального прокурора ОСОБА_15 , у зв`язку з неефективним досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень у кримінальному провадженні № 0001009 від 21.06.2023 року, подальше здійснення досудового розслідування у вказаному провадженні доручено слідчим ГСУ ДБР.

17.07.2025 року захисник ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_10 звернувся до Печерського районного суду міста Києва зі скаргою на повідомлення про підозру у кримінальному провадженні № 0001009 від 21.06.2023 року, в якій просив скасувати повідомлення про підозру від 09.07.2024 року ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369 КК України, у кримінальному провадженні № 0001009 від 21.06.2023 року.

11.09.2025 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва задоволено скаргу адвоката ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_10 про скасування повідомлення про підозру та скасовано повідомлення про підозру від 09.07.2024 року ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369 КК України, у кримінальному провадженні № 0001009 від 21.06.2023 року.

Дослідивши матеріали провадження, доводи апеляційної скарги прокурора та перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали слідчого судді, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Відповідно до п. 2 ст. 277 КПК України, повідомлення має містити такі відомості:

1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення;

2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру;

3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення;

4) зміст підозри;

5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру;

7) права підозрюваного;

8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Із змісту ст. 2 КПК України вбачається, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до норм кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Аналіз положень п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України дає підстави вважати, що в ході розгляду скарги на повідомлення про підозру підлягають з`ясуванню дотримання в ході повідомлення про підозру глави 22 КПК України, у тому числі щодо відповідності підозри вимогам ст. 277 КПК України.

Повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою для повідомлення особі про підозру.

Згідно з рішеннями ЄСПЛ у справах "Ilgar Mammadov v. Azerbaijan п. 88", "Erdagoz v. Turkey п. 51", "Cebotari v. Moldova п. 48" "обґрунтована підозра" передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення, зокрема у рішенні "Murray v. the United Kingdom".

Слідчий суддя, задовольняючи скаргу адвоката та скасовуючи повідомлення про підозру, фактично обмежився лише висновком про те, що повідомлення про підозру було складено та вручено неналежним суб`єктом - слідчими ГСУ СБУ, тоді як складання та вручення повідомлення про підозру у даній категорії кримінальних проваджень належить виключно до компетенції слідчих Державного бюро розслідувань.

Разом з тим, на переконання колегії суддів, такий висновок слідчого судді був зроблений без всебічного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин, що підлягали перевірці під час розгляду скарги відповідно до ст.ст. 303-304 КПК України.

Згідно з правовими позиціями Верховного Суду, у тому числі постанов ККС ВС від 16.10.2019 року, 18.02.2021 року та інших, під час вирішення питання про законність повідомлення про підозру слідчий суддя має перевірити:

наявність або відсутність у органу досудового розслідування повноважень на здійснення такого процесуального рішення;

дотримання вимог ст. 276-278 КПК України щодо змісту, підписання та вручення повідомлення про підозру;

наявність достатніх фактичних даних (обґрунтованості) для повідомлення особі про підозру;

додержання процедури вручення та належного інформування особи;

дотримання вимог щодо часу, місця та форми повідомлення;

відсутність інших істотних порушень, які могли вплинути на законність процесуального рішення.

Як убачається з матеріалів, слідчий суддя, визнаючи повідомлення про підозру незаконним, не здійснив перевірку всіх вказаних аспектів, не надав оцінки доводам сторін щодо обґрунтованості підозри, змісту повідомлення, порядку його складення та вручення, а також не встановив чи були допущені інші істотні порушення норм КПК України.

Відсутність оцінки всіх заявлених доводів та неперевіреність обставин у їх сукупності свідчать про неповноту судового розгляду, що відповідно до вимог ст.ст. 409, 410, 412 КПК України є підставою для скасування судового рішення.

Відповідно до ст. 410 КПК України неповним визнається судовий розгляд, під час якого залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

Колегія суддів вважає, що встановлені порушення не можуть бути усунені апеляційним судом самостійно, оскільки перевірка фактичних обставин, дослідження матеріалів та надання їм оцінки належать до повноважень слідчого судді першої інстанції. При цьому мають бути перевірені і порядок складання та вручення такого повідомлення з урахуванням пояснень всіх учасників провадження, та обставин, встановлених слідчим суддею раніше, в тому числі і щодо можливого повідомлення про підозру неналежним суб`єктом.

За таких обставин, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, а матеріали судового провадження - направленню на новий судовий розгляд до суду першої інстанції для проведення повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин, що мають значення для вирішення скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 309, 376, 404, 405, 407, 410, 412, 422 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , з внесеними прокурором ОСОБА_8 доповненнями до апелійної скарги, - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 11 вересня 2025 року, якою задоволено скаргу адвоката ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_10 про скасування повідомлення про підозру та скасовано повідомлення про підозру від 09.07.2024 року ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369 КК України, у кримінальному провадженні № 0001009 від 21.06.2023 року, - скасувати.

Призначити новий судовий рогляд скарги адвоката ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_10 про скасування повідомлення про підозру від 09.07.2024 року ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369 КК України, у кримінальному провадженні № 0001009 від 21.06.2023 року, слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

______________________ _______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4