Справа № 569/1814/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2026 року м. Рівне

Слідча суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні в м.Рівне, клопотання слідчого слідчого відділу Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області лейтенант поліції ОСОБА_7 (далі слідчий), яке погоджене прокурором Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_8 (далі прокурор), в рамках кримінального провадження №0000145 від 26.01.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИЛА:

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що 26 січня 2026 року, близько 19:30 год., ОСОБА_5 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи біля приміщення маркету «Сімі», що за адресою: м. Рівне, вул. Небесної Сотні, 22, під час конфлікту, що раптово виник на ґрунті особистих неприязних відносин, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння смерті ОСОБА_9 , усвідомлюючи протиправність та суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх наслідки, умисно наніс останньому один удар клинком ножа в ділянку життєво-важливих органів, а саме - в область голови, в результаті чого спричинив тілесні ушкодження у вигляді: колото-ріжучої рани привушної ділянки зліва з наскрізним проникненням вушного проходу та дотичним проникненням сосковидного відростка з наявністю стороннього тіла розміром 1,5 см. х 5 см.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив всі дії, які вважав необхідними для завершення злочину до кінця, однак кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, що не залежали від його волі, оскільки ОСОБА_9 було госпіталізовано до КНП «Центральна міська лікарня» Рівненської міської ради, де йому своєчасно було надано медичну допомогу.

Згідно вимог ст.12 КПК України злочин, який інкримінуються підозрюваному ОСОБА_5 відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 10 років.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, можливість сховати та спотворити будь-яку із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Слідчий та прокурор клопотання підтримали, просили застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечували проти застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані матеріали, слідча суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Вище наведені у клопотанні докази в сукупності вказують на обґрунтовану підозру у вчиненні останнім інкримінованого кримінального правопорушення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ від 12.03.2013 року у справі «Волосюк проти України» тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною разом з іншими для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Тобто, у розумінні практики Європейського суду з прав людини сама тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Можливість підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування, а також ухилитись від слідства, суду - усвідомлюючи невідворотність покарання за вчинення інкримінованого йому особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, санкція якого передбачає позбавлення волі на строк до 10 років, може вжити заходів, щоб переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності..

Можливість підозрюваного незаконно впливати на свідків та потерпілого, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 , отримавши клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу із додатком до нього, може незаконно впливати на свідків та потерпілого, оскільки йому відомі їхні анкетні дані та місця проживання. Особливо цей ризик посилюється тим, що потерпілий наразі перебуває на лікуванні та ще не був допитаний. Будучи обізнаним про місцеперебування потерпілого, підозрюваний може вчинити тиск, щоб останній змінив або взагалі відмовився від своїх показань, зокрема, при винесенні рішення, судом будуть братися до уваги лише ті показання, які отримані в ході судового розгляду.

Можливість підозрюваного перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме перешкоджати шляхом не прибуття та несвоєчасного прибуття на виклики слідчого, прокурора, суду, що в подальшому може позбавити можливості забезпечити досудове розслідування та судове провадження у розумні строки.

Можливість підозрюваного вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється: незважаючи на те, що ОСОБА_5 у відповідності до ст. 89 КК України на даний час вважається особою, яка не має судимості, існують обґрунтовані підстави вважати, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення. Даний ризик зумовлений передусім агресивним характером його дій, спрямованих на позбавлення життя іншої особи, що свідчить про високий ступінь суспільної небезпеки його особистості. Крім того, відсутність у ОСОБА_5 офіційного джерела доходу та постійного місця проживання вказує на те, що він не має сталих засобів до існування, що за умови перебування на волі може спонукати його до вчинення нових, зокрема корисливих або насильницьких злочинів

Приймаючи до уваги існування ризиків передбачені п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , яке відповідно до ст.12 КК України відносяться до особливо тяжких злочинів, обставини його вчинення, та дані про особу підозрюваного є необхідним застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід тримання під вартою без визначенням розміру застави.

Керуючись ст.ст. 176,177,184,186,193 КПК України, слідча суддя

У Х В А Л И Л А:

Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Стебник Дрогобицького району Львівської області, цигана, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого в Комунальному закладі«Рівненський обласний центр з надання соціальних послуг» Рівненської обласної ради, як бездомна особа за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до вимог ст. 89 КК України не судимого- запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб тобто до 29.03.2026 року включно.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , утримувати в Державній установі «Рівненський слідчий ізолятор».

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_10