Провадження № 1-кп/344/1528/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2025 року м.Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Івано-Франківську кримінальне провадження з обвинувальним актом про обвинувачення

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, одруженого, працюючого водієм у ФОП ОСОБА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, за наступних обставин.

Так, 21.10.2025 року близько 17 год. 25 хв. водій ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автобусом марки БОГДАН, реєстраційний номер НОМЕР_2 , у світлу пору доби рухався по вул.Б.Лепкого в м.Івано-Франківську в напрямку до вул.Незалежності зі сторони вул.М.Мулика. Ділянка дороги, по якій рухався ОСОБА_4 , має по одній смузі для руху в кожному напрямку, зустрічні потоки транспортних засобів розділені між собою дорожньою розміткою 1.1 Правил дорожнього руху України (надалі ПДР України).

У той час по нерегульованому пішохідному переходу, який розташований навпроти будинку №9 по вул.Б.Лепкого в м.Івано-Франківську та позначений інформаційно-вказівним дорожнім знаком 5.38.1 Пішохідний перехід і дорожньою розміткою 1.14.1 зебра ПДР України, проїзну частину дороги перетинала пішохід ОСОБА_5 , у напрямку справа на ліво відносно напрямку руху автобуса.

У відповідності до вимог п.4.16 а ПДР України, пішохід ОСОБА_5 під час переходу проїзної частини, позначеної нерегульованим пішохідним переходом, мала перевагу у русі.

Водій ОСОБА_4 , маючи технічну можливість завчасно виявити пішохода, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, будучи проінформований інформаційно-вказівним знаком 5.38.1 Пішохідний перехід, проявив неуважність, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу та вчинив наїзд на ОСОБА_5 , яка перетинала проїзну частину дороги в межах нерегульованого пішохідного переходу.

При цьому, ОСОБА_4 порушив наступні вимоги пунків Правил дорожнього руху України:

п.1.5, в якому вказано, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

п.2.3 б, д, які вказують, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;

п. 4.16 а, згідно з яким пішохід має право на перевагу під час переходу проїзної частини позначеними нерегульованими пішохідними переходами, а також регульованими переходами за наявності на те відповідного сигналу регулювальника чи світлофора.

п.12.1, відповідно до якого під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;

п.12.3 яким передбачено, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди;

п.18.1 відповідно до якого водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Внаслідок порушення ОСОБА_4 Правил дорожнього руху України сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої потерпіла ОСОБА_5 , згідно висновку судово-медичного експерта, отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми грудної клітки зліва з переломами 5, 9, 10 ребер без зміщення, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, які викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя в момент спричинення.

09.12.2025 року ОСОБА_4 подав до суду клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України у зв`язку із примиренням з потерпілою і закриття кримінального провадження на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України. Вимоги клопотання мотивував тим, що він обвинувачується у вчиненні необережного нетяжкого кримінального правопорушення, в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів не перебував, примирився із потерпілою, відшкодував завдані збитки та заподіяну шкоду, вперше притягається до відповідальності, а тому є всі правові підстави для звільнення його від кримінальної відповідальності.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття провадження по справі, у зв`язку з примиренням із потерпілою підтримав, просив задоволити.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечила щодо задоволення клопотання обвинуваченого, вказала, що завдану шкоду їй відшкодовано в повному обсязі, із обвинуваченим примирилися, будь-яких претензій до нього немає, а тому не заперечує щодо закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_4 та звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України.

Прокурор не заперечив щодо задоволення клопотання обвинуваченого про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням із потерпілою та відповідним закриттям кримінального провадження.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що дане клопотання не суперечить вимогам закону, а тому підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Так, згідно п.2 ч.3 ст.314 у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини 1 або частини 2 ст.284 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.284 та ч.3 ст.288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє особу від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно ст.46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Суд, оцінивши всі докази в сукупності, визнає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України доведена повністю, так як вона ґрунтується на зазначених вище обставинах кримінального правопорушення і відповідно до ст.349 КПК України при визнанні обвинуваченим своєї вини не потребує підтвердження іншими доказами.

Кваліфікація діянь ОСОБА_4 за ч.1 ст.286 КК України є вірною, оскільки він вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, вчинений із необережності, в стані сп`яніння не перебував, свою вину у вчиненому визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, повністю відшкодував заподіяні збитки та примирився із потерпілою.

За наведених обставин, приймаючи до уваги, що ОСОБА_4 раніше несудимий, до кримінальної відповідальності притягається вперше, обвинувачується у вчиненні необережного нетяжкого кримінального правопорушення, примирився із потерпілою ОСОБА_5 , повністю відшкодував заподіяну їй шкоду, суд вважає, що обвинувачений може бути звільнений від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням винного із потерпілою, а кримінальне провадження відносно нього підлягає закриттю.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався.

Питання речових доказів у справі вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення судової експертизи слід покласти на обвинуваченого.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 44, 46 КК України, ст.ст.284-286, 288, 314, 369-372 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України на підставі ст.46 КК України у зв`язку із примиренням винного з потерпілою, кримінальне провадження щодо нього закрити.

Речові докази:

- автобус марки БОГДАН, реєстраційний номер НОМЕР_2 , жовтого кольору, який постановою старшого слідчого від 21.10.2025 року визнано речовим доказом та передано на зберігання ОСОБА_4 вважати повернутим за належністю, арешт накладений ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 22.10.2025 року скасувати.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи в сумі 1 782 (одна тисяча сімсот вісімдесят дві) гривні 80 копійок.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Ухвала суду може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом семи днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 23 грудня 2025 року.

Суддя ОСОБА_7