Справа № 521/2728/25
Номер провадження:1-кс/521/3825/25
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 жовтня 2025 року м. Одеса
В провадженні Хаджибейського районного суду міста Одеси перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286-1 КК України. Розгляд зазначеного кримінального провадження здійснюється головуючим суддею Хаджибейського районного суду м.Одеси ОСОБА_8 (справа № 521/2728/22, провадження 1-кп/521/1307/25).
Захисником обвинуваченого ОСОБА_6 адвокатом ОСОБА_7 подано до суду заяву про відвід головуючого судді Хаджибейського районного суду м.Одеси ОСОБА_8 у зазначеному кримінальному провадженні, яку обґрунтовує тим, що ОСОБА_6 перебуває на службі в ВМФ України за призовом по мобілізації і систематично виконує бойові завдання, пов`язані зі стриманням збройної агресії РФ. У зв`язку з безперервним задіянням ОСОБА_6 до виконання пріоритетних для безпеки України бойових завдань, пов`язаних зі стримуванням збройної агресії РФ, його військова частина не може забезпечити особисту явку ОСОБА_6 в судові засідання до Хаджибейського районного суду м.Одеси, а його участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції з лінії бойового зіткнення також неможлива через відсутність покриття мережі Інтернет та небезпечність для життя та здоров`я особового складу підрозділу. Незважаючи на імперативність приписів ч.1 ст.335 КПК України в частині зупинення судового провадження відносно обвинувачених, призваних для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, головуючий суддя ОСОБА_8 три засідання поспіль відмовлявся розглядати клопотання захисника, а в судовому засіданні 16.10.2025 р. відмовив у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі № 521/2728/25, що очевидно свідчить про його упередженість до обвинуваченого як особи, що боронить свою Батьківщину від агресора. Своїм зневажливим ставленням до обвинуваченого ОСОБА_6 , який безперервно виконує бойові завдання в лавах ЗСУ, головуючий суддя на його думку виказує зневагу до положень статті 65 Конституції України стосовно обов`язку громадян України, а саме - захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України.
Заявник, посилаючись на положення п.4 ст.1 ст.75 КПК України, вважає обґрунтованими власні сумніви в неупередженості та об`єктивності судді ОСОБА_8 . У зв`язку з чим просить відвести головуючого суддю ОСОБА_8 у кримінальному провадженні.
Адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заяву про відвід судді ОСОБА_8 підтримав, просив її задовольнити. Зазначив, що обвинувачений виконує певні завдання на передовій, тому позбавлений фізичної та технічної можливості бути присутнім в судовому засіданні. Враховуючи військовий стан та необхідність захисту України військова служба обвинуваченого має значення для безпеки. Головуючим суддею це все не враховано та відмовлено у зупиненні кримінального провадження на час проходження віськової служби, що свідчить про упереджене ставлення судді до обвинуваченого.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні в задоволенні заяви про відвід судді ОСОБА_8 просила відмовити, зазначивши, що стороною захисту не було надано підтверджуючих документів щодо відрядження та перебування в зоні бойових дій обвинуваченого.
Представник потерпілого - адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала думку прокурора, зазначивши, що заява не обґрунтована, просила відмовити в задоволенні.
Розглянувши заяву, заслухавши думки учасників провадження, суд приходить до наступних висновків.
Так, відповідно до частин 1,2 ст.80 КПК України відвід судді може бути заявлений на підставах, передбачених статтями 75, 76 КПК України.
Згідно з ч.1 ст.81 КПК України у разі заявлення відводу судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою ст. 35 цього Кодексу.
Згідно з ч. 5 ст. 80 КПК України, відвід повинен бути вмотивованим.
Статтею 75 КПК України надає вичерпний перелік обставин, що виключають участь судді у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3)якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого ч.3 ст.35 КПК України визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
Відповідно до ст.9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачається, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Беручи до уваги рішення Європейського Суду з прав людини (ЄСПЛ) у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства», де суд вказує на те, що у кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім.
Також Європейський суд у своїх рішеннях у справах «Мироненко і Мартенко проти України» (рішення від 10 грудня 2009 року), «Білуха проти України» (рішення від 09 листопада 2006 року), «Рудніченко проти України» (рішення від 11 липня 2013 року) вказав на те, що наявність безсторонності має визначатися, для цілей п.1 ст.6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.
За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.
На підставі вищевикладеного, суд прийшов до висновку, що наведені заявником підстави для відводу судді ОСОБА_8 у кримінальному провадженні є безпідставними та такими, що не знайшли свого підтвердження, оскільки суть заявленого відводу зводиться до того, що заявник не погоджується з процесуальними діями та рішеннями, прийнятим суддею під час судового процесу, що в розумінні положень КПК України не може слугувати підставою для відводу та не свідчить про упередженість та необ`єктивність судді і, як наслідок, не тягне за собою усунення судді від розгляду справи. Будь-яких інших відомостей, які можуть бути підставою для відводу судді, заявником у своїй заяві не наведено.
Керуючись ст.ст. 80, 81 КПК України, суддя-
П О С Т А Н О В И В :
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1