Справа № 444/4254/25
Провадження № 1-кс/444/616/2025
УХВАЛА

про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

23 жовтня 2025 року Жовківський районний суд Львівської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

слідчого ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

захисника підозрюваного ОСОБА_7

розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП № 2 ЛРУП № 1 ГУНП ОСОБА_5 , яке погоджено керівником Спеціалізованої прокуратури в сфері оборони Західного регіону ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передачених ч. 3 ст. 152 ККУкраїни, -

ВСТАНОВИВ :

слідчий СВ ВП № 2 ЛРУП № 1 ГУНП ОСОБА_5 за погодженням з прокурором звернулася до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передачених ч. 3 ст. 152 ККУкраїни, з підстав зазначених у клопотанні.

Вказане клопотання слідчий підтримала в судовому засіданні, просить його задоволити. Вважає, що неможливо запобігти ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 , аніж тримання під вартою.

Прокурори в судовому засіданні клопотання підтримали з аналогічних підстав. Просять обрати підозрюваному запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні щодо задоволення клопотання заперечив, просить суд обрати його підзахисному запобіжний захід більш м`який - не пов`язаний із позбавленням волі, а саме у виді домашнього арешту. У разі відмови у заявленому клопотанні, просить визначити підозрюваному заставу.

Підозрюваний ОСОБА_6 проти задоволення клопотання заперечив, підтримав думку свого захисника.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши думку учасників процесу, а саме, прокурорів, слідчого, підозрюваного, його захисника, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до КПК України № 511-550/0/4/-13 від 04.04.2013 року, запобіжні заходи, затримання у кримінальному проваджені застосовуються тільки з метою та за наявності підстав, визначених ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя враховує, що слідчим відділенням відділу поліції №2 Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000466 від 21.10.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що старший солдат ОСОБА_6 будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 НГ України, діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинив кримінальне правопорушення проти статевої свободи та статевої недоторканості особи за наступних обставин.

Так, 20.10.2025 року близько 21 год. ОСОБА_6 , перебуваючи неподалік продуктового магазину у с. Віднів Львівського району Львівської області, зустрів неповнолітню ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яку запросив на місцеве озеро, де в подальшому, знаючи про неповнолітній вік ОСОБА_9 , вживав з нею алкогольні напої.

Надалі, близько 23 год. 30 хв. 20.10.2025 року ОСОБА_6 знаходячись, у дерев?яній споруді, яка розміщена на відстані близько 45-ти метрів від житлового будинку АДРЕСА_1 , будучи поруч із ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , усвідомлюючи, що вона є неповнолітньою з огляду на її зовнішність та фізичні особливості, порушуючи її нормальний психічний та соціальний розвиток, керуючись спонуканнями задоволення своїх сексуальних бажань, посягаючи на статеву свободу та недоторканість іншої особи, усвідомлюючи значення та суспільно небезпечний характер своїх дій та їх наслідків і бажаючи їх настання, з метою отримання задоволення своєї сексуальної пристрасті шляхом вступу з неповнолітньою потерпілою у статеві зносини природним способом, упевнившись у відсутності сторонніх осіб, які б могли завадити реалізації цього умислу, достовірно знаючи про неповнолітній вік ОСОБА_9 , без її добровільної згоди, використовуючи безпорадній стан останньої, зумовлений тим, що вона перебувала у стані алкогольного сп?яніння, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, користуючись тим, що внаслідок свого віку ОСОБА_9 не може розуміти характеру та значення вчинюваних із нею дій, адекватно реагувати на них, зокрема, чинити опір, а тому фактично перебуває в безпорадному стані, за допомогою фізичної сили, яка виразилася в примусовому утриманні руками, знятті одягу та розведенні ніг, подолав волю потерпілої до опору, вступив із нею в статеві зносини, вчинивши дії сексуального характеру, пов?язані із вагінальним проникненням в її тіло з використанням геніталій (статевого члена), чим зґвалтував її, заподіявши пошкодження у вигляді: гематом та саден, які розташовані ближче до входу у піхву, кров?янистих виділень з піхви та у вигляді свіжої травми з незначною кровотечою, яка є на дівочій перетинці.

Таким чином ОСОБА_6 вчинив дії сексуального характеру, пов?язані із вагінальним проникненням в тіло іншої особи, яка не досягла вісімнадцяти років, з використанням геніталій (зґвалтування), тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 152 КК України.

21.10.2025 року о 14:00 год. ОСОБА_6 затримано в порядку ст.208 КПК України.

Слідчим суддею встановлено, що 22.10.2025 року ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 21.10.2025 року,

- консультаційним висновком спеціаліста від 21.10.2025 року,

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 21.10.2025 року,

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 21.10.2025 року,

- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 21.10.2025 року,

- протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 21.10.2025 року,

- протоколом допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_15 від 21.10.2025 року,

- протоколом затримання ОСОБА_16 від 21.10.2025 року,

-протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 21.10.2025 року,

- протоколом невідкладного обшуку, автомобіля марки ВАЗ «210934-20» із реєстраційним номером НОМЕР_2 від 21.10.2025 року,

- протоколом огляду місця події, а саме дерев`яної споруди, котра знаходиться на відстані близько 45-ти метрів від житлового будинку АДРЕСА_1 від 21.10.2025 року,

- протоколом допиту свідка ОСОБА_18 від 21.10.2025 року

та іншими матеріалами клопотання.

При оцінці обставин, передбачених ст. 178 КПК України, слідчий суддя приходить до висновків, що:

-наявні докази, які дають підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні особливо тяжкого злочину є вагомими, допустимими та отриманими у встановленому КПК України порядку;

-вік підозрюваного ОСОБА_6 дозволяє застосування до нього запобіжного заходу, пов`язаного із позбавленням волі;

-ОСОБА_6 не має місця постійної роботи;

-підозрюваний ОСОБА_6 з 27.09.2025 перебуває в розшуку, оскільки самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 ;

-у разі визнання винуватим, ОСОБА_6 загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років позбавлення волі;

-ОСОБА_6 хоча усвідомлював суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки, міг відмовитися від свого злочинного умислу, проте не зупинився та вчинив злочин.

Тобто, на даний час під час досудового розслідування існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину передбаченого ч.3 ст.152 КК України, санкція статті якого передбачає позбавлення волі на строк від 7 до 12 років, вагомість та обґрунтованість наявних доказів про вчинення ним кримінального правопорушення, є підстави вважати що на даний час актуальні ризики передбачені ст. 177 КПК України, зокрема:

1)неможливість запобігання у межах кримінального провадження ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України переховування підозрюваного ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та суду.

Даний ризик підтверджується тим, що тяжкість інкримінованого правопорушення та усвідомлення можливості засудження до тривалого терміну позбавлення волі вже самі по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного ОСОБА_6 до втечі.

Також в ході досудового розслідування встановлено, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 НГ України N?245 від 27.09.2025 року, старший солдат ОСОБА_6 виключений з усіх видів забезпечення, у зв?язку із самовільним залишенням військової частини (не прибув після закінчення щорічної основної відпустки), що характеризує останнього як особу, яка може нехтувати своїми обов?язками та взятими на себе зобов?язаннями.

Водночас, відповідно по п. 36 Рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Москаленко проти України», Європейський суд зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

2) неможливість запобігання ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України незаконно впливати на свідків та потерпілу у цьому ж кримінальному провадженні шляхом їх залякування та схиляння їх до зміни наданих ними показань, узгодження своїх показань з показаннями вказаних осіб, що підтверджується усвідомленням та розумінням підозрюваним факту вчинення особливо тяжкого злочину.

Про неможливість запобігти такому ризику свідчить і той факт, що з урахуванням принципу безпосередності дослідження показань, речей і документів (ст. 23 КПК України) такі ще судом не допитані та надані ними під час досудового розслідування показання не можуть лягти в основу обвинувального вироку відносно неї.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів (п. 35 рішення ЄСПЛ № 12369/86 від 26.06.1991 «Летельє проти Франції»).

Разом із тим, згідно із п. 51 вказаного вище рішення Європейський суд з прав людини зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення, як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Окрім цього, обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному не суперечить вимогам ст. 5 «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод», вказаним у рішенні Європейського суду з прав людини від 09.10.2014 у справі «Чанєв проти України», оскільки в матеріалах справи існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів у відношенні до обвинуваченого чи зменшення ризиків заявлених прокурором на даний не встановлено.

3) неможливість запобігання ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Вказаний ризик підтверджується тим, ОСОБА_6 перебуваючи на волі зможе перешкоджати кримінальному провадженню затягуванням, неявками, чи несвоєчасними явками, з метою уникнення відповідальності за вчинене.

Слідчим суддею встановлено, що згідно ст. 183 КПК України заборон щодо застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає.

З урахуванням викладених ризиків та особи підозрюваного, обставин вчинення та суспільної небезпеки кримінального правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_6 , приходжу до висновку про необхідність застосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного не в силі.

Тому, враховуючи вищевказане, клопотання захисника підозрюваного - ОСОБА_7 про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 більш мякого запобіжного заходу або визначення застави, до задоволення не підлягає.

Відповідно до п.1 ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави на обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

У зв"язку із вищенаведеним, беручи до уваги те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства, приходжу до висновку не визначати розмір застави у даному кримінальному провадженні.

Керуючись статтями 176 - 178, 182, 183, 186, 193, 194, 197 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ :

У клопотанні захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 більш мякого запобіжного заходу, а саме у виді домашнього арешту або визначення розміру застави- відмовити.

Клопотання слідчого СВ ВП № 2 ЛРУП № 1 ГУНП ОСОБА_5 , яке погоджено керівником Спеціалізованої прокуратури в сфері оборони Західного регіону ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передачених ч. 3 ст. 152 ККУкраїни - задовольнити.

Обрати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця с. Віднів, Жовківського району Львівської області; проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передаченого ч. 3 ст. 152 ККУкраїни, міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, який рахувати з часу затримання підозрюваного, а саме з 21.10.2025 року, тобто до 19.12.2025 року включно, без визначення розміру застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Виконання ухвали доручити СВ відділу поліції № 2 ЛРУП № 1 ГУ НП у Львівській області.

Копію ухвали вручити прокурору -для відома та СВ відділу поліції № 2 ЛРУП № 1 ГУ НП у Львівській області- для виконання.

На ухвалу протягом 5-ти днів з дня її оголошення може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду Львівської області.

Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1