Справа № 161/1375/26
Провадження № 1-кс/161/728/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 21 січня 2026 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Захисник ОСОБА_5 до суду подав клопотання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_7 в рамках кримінального провадження № 0000346 від 28.03.2025 року, а саме: змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою: цілодобовий домашній арешт, із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст 194 КПК України, в тому числі із застосуванням електронних засобів контролю, або в разі неможливості застосування цілодобового арешту, визначити заставу в розмірі, що відповідає майновому стану підозрюваного. Своє клопотання мотивує тим, що у провадженні СУ ГУНП у Волинській області перебувають матеріали досудового розслідування, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000346 від 28.03.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч.ч. 2, 3 ст. 311, ч. 2 ст. 313 КК України. ОСОБА_6 має статус підозрюваного у даному провадженні. Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 серпня 2025 року (справа №161/16703/25) до підозрюваного ОСОБА_6 було застосовано винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. В подальшому, ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 грудня 2025 року (справа №161/24905/25) задоволено клопотання слідчого та продовжено тримання під вартою до 01 лютого 2026 року включно. Окремої уваги заслуговують нові виняткові особисті обставини, які виникли у родині підозрюваного та підтверджуються заявами дружини ОСОБА_8 та дядька підозрюваного ОСОБА_9 . Як вбачається зі змісту вказаних документів, ситуація з хворобою дитини є критичною, а родина, консолідувавши зусилля, забезпечила фінансову можливість для внесення застави. Сторона захисту продовжує вважати, що подальше тримання ОСОБА_6 під вартою безпідставним, необґрунтованим, незаконним та що найважливіше надмірним заходом саме на даний час. Із урахуванням нових обставин та спливу значного часу, підстави, на які посилався слідчий суддя при обранні та при відмовах у зміні запобіжного заходу, втратили свою актуальність. Окремої уваги заслуговують нові виняткові особисті обставини, які виникли у родині підозрюваного та підтверджуються долученою до цього клопотання заявою дружини ОСОБА_8 від 14 січня 2026 року. Як вбачається зі змісту вказаної заяви та доданих до документів, у їхнього спільного малолітнього сина ОСОБА_10 діагностовано тяжке прогресуюче захворювання (вроджений лівобічний гідронефроз), що вимагає невідкладного оперативного втручання. Ситуація ускладнюється критичним психоемоційним станом дитини, яка категорично відмовляється від госпіталізації без присутності батька, що за висновками лікарів, робить проведення операції на даний час неможливим. Водночас, на одноосібному утриманні дружини перебуває троє малолітніх дітей і вона опинилася в стані об`єктивної неможливості самостійно поєднати цілодобовий стаціонарний догляд за хворим сином та піклування про двох інших дітей. За таких умов подальше тримання ОСОБА_6 під вартою створює надмірний індивідуальний тягар для родини та суперечить принципу забезпечення найкращих інтересів дитини. Разом з тим, сторона захисту надає суду реальні підтвердження фінансової спроможності забезпечити виконання підозрюваним обов`язків у разі застосування альтернативного запобіжного заходу. Як підтверджується письмовою заявою дядька підозрюваного ОСОБА_9 від 14 січня 2026 року, останній висловив добровільну та безумовну згоду надати родині ОСОБА_6 цільову безвідсоткову позику для внесення грошової застави. ОСОБА_9 повною мірою усвідомлює суть підозри та існуючі ризики, однак готовий виступити фінансовим гарантом належної процесуальної поведінки свого племінника задля збереження його родини та порятунку здоров`я дитини. Наявність верифікованого джерела походження коштів та особисте зобов`язання близького родича свідчать про те, що застосування застави у даному провадженні є не абстрактною теоретичною можливістю, а реально процесуальною дією. На сьогоднішній день у справі №0000346 від 28.03.2025 вже існує щонайменше два судових рішення, якими стосовно підозрюваних за тією ж ч. 3 ст. 307 КК України застосовано альтернативний запобіжний захід у вигляді застави. Ігнорування цих рішень та продовження застосування до ОСОБА_6 виняткового заходу без права внесення застави, за наявності у нього ідентичних пом`якшуючих обставин (багатодітний батько, наявність постійного місця проживання, статус УБД), свідчитиме про застосування до нього дискримінаційного підходу та порушення принципу рівності перед законом і судом. Більше того, процесуальна поведінка ОСОБА_6 прямо спростовує припущення про його схильність до перешкоджання слідству. Під час допиту 14.08.2025 він не лише заперечив свою причетність, а й висловив готовність активно співпрацювати зі слідством та наполягав на проведенні ДНК- експертизи для доведення своєї невинуватості, яка на даний час вже призначена в рамках кримінального провадження. Така поведінка демонструє його налаштованість на встановлення істини у справі, а не на здійснення незаконного впливу. При цьому, за його особистим клопотанням він був готовий добровільно пройти поліграфічне дослідження щодо обставин кримінального провадження, але орган досудового розслідування самостійно відмовився від проведення такого дослідження без належних обґрунтувань відмови. Вказані дії ОСОБА_6 прямо свідчать про його готовність сприяння слідству виконання усіх завдань кримінального провадження встановлених статею 2 КПК України. Разом з тим, для повного нівелювання навіть гіпотетичних ризиків, на які продовжує вказувати сторона обвинувачення, сторона захисту вважає за доцільне та достатнє застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю та покладенням на ОСОБА_6 низки обов`язків, передбачених частиною 5 статті 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою; не відлучатися з міста Львова без дозволу; повідомляти про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування з будь-якими свідками та іншими учасниками у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон. Подібна сукупність обов`язків, поєднана з цілодобовим електронним моніторингом, є абсолютно достатньою, оскільки повністю усуває ризик переховування, унеможливлює будь-який потенційний вплив на свідків та забезпечує повний контроль за процесуальною поведінкою підозрюваного, роблячи подальше тримання під вартою невиправданим та надмірним заходом. Враховуючи, що родина ОСОБА_6 є багатодітною та несе значні витрати у зв`язку з лікуванням сина, будь-який розмір застави має бути помірним та відповідати реальному майновому стану родини. Особливої уваги заслуговують відомості, що родина підозрюваного, незважаючи на скрутне матеріальне становище, знайшла реальну можливість отримати кошти для внесення застави. Як підтверджується письмовою заявою ОСОБА_9 , який висловив добровільну згоду надати цільову безвідсоткову позику родині ОСОБА_6 для внесення грошової застави у разі її визначення судом. Це свідчить про наявність конкретного, легального та верифікованого джерела походження коштів, що робить застосування застави не абстрактною, а реально виконуваною альтернативою триманню під вартою.

В судовому засіданні захисник підтримав подане клопотання та просив його задовольнити.

В судовому засіданні підозрюваний підтримав думку свого захисника.

В судовому засіданні прокурор та слідчий заперечували проти задоволення клопотання захисника.

Вислухавши учасників клопотання, дослідивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, слідчий суддя зазначає наступне.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 14.08.2025 року було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 2 ст 307 КК України та в подальшому повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст 307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15.08.2025 року ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 вересня 2025 року у задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу було відмовлено.

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 жовтня 2025 року задоволено клопотання слідчого та продовжено тримання під вартою до 05 грудня 2025 року включно.

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 грудня 2025 року задоволено клопотання слідчого та продовжено тримання під вартою до 01 лютого 2026 року включно.

Як вбачається із клопотання захисника підставою для зміни запобіжного заходу підозрюваному є зменшення ризиків, поява нових, невідомих раніше суду обставин.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам вчинити дії, зазначені в частині першій цієї статті.

Згідно зі ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Відповідно до ч. 1 ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Підставами для зміни запобіжного заходу, на думку слідчого судді, може бути суттєва зміна обставин, які було взято до уваги при обранні запобіжного заходу, а саме: змінилася кваліфікація кримінального правопорушення, погіршився стан здоров`я підозрюваного, змінився склад його родини чи осіб, які перебувають на його утриманні, або майновий стан, інші обставини, які мають суттєве значення.

Також, при вирішенні питання про обрання, зміну чи продовження запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

Відповідно до ст. 194 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Слідчий суддя зазначає, що під час розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу слідчий суддя не перевіряє обґрунтованість самих підстав застосування запобіжного заходу. Зміна запобіжного заходу передбачає виникнення після постановлення ухвали про обрання запобіжного заходу нових обставин, які свідчать про зміну, зменшення або збільшення встановлених ризиків кримінального провадження та/або впливають на виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Ч. 4 ст 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема: щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Санкція ч. 3 ст 307 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Слідчий суддя вважає, що застосування, а також в подальшому продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави в даному випадку виправдовується лише тяжкістю злочину та імовірним покаранням, яке може бути застосовано до підозрюваного у разі визнання його винним. Крім того, в судове засідання органом досудового розслідування не надано жодних належних та допустимих доказів, які обґрунтовують неможливість застосування підозрюваному запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою із визначення розміру застави.

Відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати за рішенням суду про звернення застави у дохід держави утримувала підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого - її внесення не призвело до втрати ним та його утриманцями засобів для гідного людини існування.

В рішенні від 20.11.2010 р. у справі «Мангурас проти Іспанії» Європейський суд з прав людини зазначив, що гарантії, передбачені пунктом 3 статті 5 Конвенції, покликані забезпечити явку обвинуваченого в судове засідання. Сума застави повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечити його безпеку. Іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави чи дій проти поручителів у випадку відсутності появи на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що підозрюваний має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні трьох дітей, двоє з яких є малолітніми та одна дитина має тяжке прогресуюче захворювання, потребує довготривалого лікування, є багатодітною родиною, відповідно до характеристики, наданої в.о. директора ТзОВ «Барком», підозрюваний з 05.05.2025 року до 30.05.2025 року працював менеджером з адміністративної діяльності, характеризується з позитивної сторони, відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1 є учасником бойових дій, відповідно до заяви ОСОБА_9 , останній звертається в інтересах свого племінника ОСОБА_6 щодо можливості внесення застави.

Враховуючи наведене, слідчий суддя приходить до висновку, що підозра ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину за відсутності фактичних даних, які б свідчили про те, що обраний запобіжний захід із визначенням розміру застави та покладенням відповідно до ч. 5 ст 194 КПК України відповідних обов`язків, не може забезпечити його належної поведінки та виконання процесуальних обов`язків, передбачених КПК України, не є підставою для продовження застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави. Щодо застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя наразі не вбачає підстав для обрання такого виду запобіжного заходу.

Таким чином, клопотання захисника, враховуючи також надані ним пояснення в судовому засіданні, підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.7, 177, 200, 201, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу задовольнити частково.

Змінити підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю міста Львів, Львівської області, громадянину України, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням на підставі ч. 5 ст. 182 КПК України застави у розмірі 150 (сто п`ятдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 499 200 (чотириста дев`яносто дев`ять тисяч двісті грн.), яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок за наступними реквізитами: на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Волинській області: , депозитний рахунок №UA0002504, банк ДКСУ м. Київ, МФО 820172.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

В разі внесення застави ОСОБА_6 або заставодавцем зазначеного розміру, покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки:

-прибувати за викликом до слідчого, прокурора та суду;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_6 наслідки невиконання покладених зобов`язань. У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, у розмірі, визначеному в даній ухвалі, підозрюваний ОСОБА_6 та заставодавець повинні виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

З моменту звільнення з під-варти у зв`язку із внесенням застави ОСОБА_6 , він вважається таким, що до нього застосовано запобіжний захід у виді застави.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розміру, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі Державної установи «Луцький слідчий ізолятор».

Вручити копію цієї ухвали прокурору, слідчому, підозрюваному негайно після її оголошення.

Копію ухвали направити в Державну установу «Луцький слідчий ізолятор».

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Луцького

міськрайонного суду ОСОБА_1