Справа № 303/4047/25
Провадження № 1-кп/303/376/25
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А

07 жовтня 2025 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 та клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про зменшення розміру застави у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000527 від 02 травня 2025 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

У С Т А Н О В И В:

В провадженні Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000527 від 02.05.2025 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

У судовому засідання прокурор подав клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , яке мотивоване наступним.

ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що він, перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння, в період з 01.05.2025 року на ранок 02.05.2025 року, в невстановлений слідством час, діючи умисно, повторно, під час дії воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою незаконного збагачення за рахунок викраденого майна, користуючись тим, що за його діями ніхто з сторонніх осіб не спостерігає, шляхом вільного доступу незаконно проник до квартири АДРЕСА_1 , за допомогою запасних ключів які попередньо взяв без дозволу у свого дідуся гр ОСОБА_6 , звідки таємно викрав майно потерпілого гр. ОСОБА_7 , а саме електролобзика, болгарка марки Дніпро - М, планшета марки Самсунг, чохла для планшета, мобільний телефону марки Леново, електродриль марки - Дніпро-М, зварювального апарат марки Дніпро - М, захисного щитка для зварювального апарату марки Дніпро -М, набору стамесок по дереву, набор ключів та магнітолу.

Згідно з висновку експерта вартість електролобзика становить 1000 грн, болгарка марки Дніпро - М становить -1000 грн, планшета марки Самсунг становить - 5000 грн, чохла для планшета становить - 500 грн, мобільний телефону марки Леново становить - 300 грн, електродриль марки - Дніпро-М становить - 1300 грн, зварювального апарату марки - Дніпро-М становить 4500 захисного щитка для зварювального апарату марки Дніпро -М становить -1000 грн, набор стамесок по дереву становить- 900 грн, набор ключів становить - 2800 грн, магнітолу становить - 500 грн.

Згідно з даними кримінального провадження, ОСОБА_4 завдав матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_7 на суму 18800 гривень.

Таким чином ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачене ч.4 ст. 185 ККУ - крадіжка, тобто, таємне викрадення чужого майна, вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло, вчинена в умовах воєнного стану.

02.05.2025 ОСОБА_4 затримано у порядку ст.208 КГЖ України безпосередньо після вчинення злочину.

03.05.2025року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчинені ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

28.05.2025обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні затверджено прокурором та скеровано до Мукачівського міськрайонного суду за підсудністю.

Обґрунтованість підозри та обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні наведеного вище злочину підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами.

05.05.2025Мукачівським міськрайонним судом відносно підозрюваного ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, дію якого вже неодноразово продовжено.

Згідно вимог ч. І ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

У відповідності до вимог п.5 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Підставою для обрання запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, за вчинення якого йому може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, а також наявності ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3 та 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.194 КПК України, встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п.1,2,3 та 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, а тому може переховуватися від суду, зважаючи на тяжкість покарання, що йому загрожує у випадку визнання його винним у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні (злочині), незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж провадженні, щодо зміни їх показів на судовому розгляді. Також ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки є раніше судимим за вчинення корисливих злочинів, за які відбував міру покарання в місці позбавлення волі, звільнившись з якого, під час умовно - дострокового терміну та в умовах воєнного стану вчинив нове кримінальне правопорушення з корисливих мотивів.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3 та 5 ч.1 ст.177 КПК України, необхідно оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі обставини, зазначені в ст.178 КПК України, а саме: ОСОБА_4 не працює, у нього відсутнє джерело доходів, не одружений, утриманців не має, раніше судимий та відбував покарання за вчинення корисливих злочинів, у нього відсутні міцні соціальні зв`язки в місці його проживання.

Тому обрати відносно нього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання є недоцільним і неефективним.

Запобіжний захід у вигляді особистої поруки передбачає перебування підозрюваного під виховним впливом людей, близьких по роботі, місцю проживання або пов`язаних між ними родинними зв`язками. Осіб, які заслуговують на довіру і бажають поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків не встановлено, що унеможливлює обрання відносно останнього запобіжного заходу у вигляді особистої поруки.

Обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту є неможливим, з огляду на ризики, що існують та відомості, які характеризують його особу, той не працює, не одружений, утриманців не має, раніше судимий, вчинив кримінальні правопорушення під час умовно-дострокового терміну та в умовах воєнного стану.

За таких обставин, жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

У судовому засідання прокурор підтримала подане клопотання з наведених в ньому підстав та просила його задовольнити.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання. Пояснив, що клопотання необґрунтоване, ризики, які існували на момент обрання запобіжного заходу зменшились, тому відсутні підстави для задоволення клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав позицію свого захисника, а також подав клопотання про зменшення розміру застави, яке зводиться до того, що він офіційно не працевлаштований, постійного доходу немає, а тому просив зменшити розмір застави до 20 прожиткових мінімумів.

Дослідивши клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та клопотання обвинуваченого про зменшення розміру застави, заслухавши з цього приводу думку учасників судового провадження, суд доходить наступного висновку.

Ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.05.2025 застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 30 червня 2025 року включно.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.06.2025 обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 18 серпня 2025 року, включно.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.08.2025 обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 12 жовтня 2025 року, включно.

Отже, строк тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою, визначений вищезазначеною ухвалою, закінчується 12.10.2025. До вказаного часу судове провадження не може бути завершене.

У судовому засіданні установлено, що на даний час ризики, які були підставою для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а у подальшому і для його продовження, хоч і зменшились, проте своєї актуальності не втратили.

Так, ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, а тому може переховуватися від суду, зважаючи на тяжкість покарання, що йому загрожує у випадку визнання його винним у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні (злочині), незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж провадженні, які ще не допитані, щодо зміни їх показів на судовому розгляді.

Також ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки є раніше судимим за вчинення корисливих злочинів, за які відбував міру покарання в місці позбавлення волі, звільнившись з якого, під час умовно - дострокового терміну та в умовах воєнного стану вчинив нове кримінальне правопорушення з корисливих мотивів.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відносяться до категорії тяжких злочинів, суд враховує тяжкість покарання, зокрема у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, що загрожує в разі визнання обвинуваченого ОСОБА_4 винуватим в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні.

Будь-яких підстав, які б унеможливлювали застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено та сторонами не наведено.

Крім того, суд враховує, що злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 становить підвищену суспільну небезпеку. Тому, враховуючи наявні ризики, існування яких доведено, суд вважає доведеною ту обставину, що застосування більш м`якого запобіжного заходу у даному випадку не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

За таких обставин суд доходить висновку, що відсутні підстави для зміни запобіжного заходу відносно обвинуваченого з тримання під вартою на більш м`який, оскільки ризики, які слугували підставою для обрання такого запобіжного заходу, на даний час своєї актуальності не втратили.

Застосований до обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними у кримінальному процесуальному законі конкретними підставами і метою запобіжного заходу, а також запобігання спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інші кримінальні правопорушення, у зв`язку з чим з плином часу його продовження не втратило актуальності.

Щодо обґрунтованості застосування запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, суд також вважає за необхідне зазначити наступне.

Стаття 183 КПК України визначає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Суд звертає увагу на мотив та спосіб вчинення кримінального правопорушення, яке має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовлені наслідками для конкретних осіб, а також те що ОСОБА_4 раніше вже судимий за ч. 2 ст. 185 КК України, що незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистості, а також враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Тому, враховуючи наведене і зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», суд вважає обґрунтованим висновок про необхідність продовження до обвинуваченого виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення вищевказаних ризиків.

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 08.07.2003 року № 14-рп/2003, тяжкість злочину не є єдиною підставою для обрання виключного запобіжного заходу, як тримання під вартою, а враховується разом з іншими обставинами по справі.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Відтак, виключно у сукупності з усіма наведеними вище обставинами, для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та для запобігання спробам останнього переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, за відсутності доказів щодо неможливості тримання обвинуваченого під вартою, в тому числі за станом здоров`я, із врахуванням вимог щодо наявності наведених вище ризиків в їх сукупності, передбачених ст. 177 КПК України, а також того, що судовий розгляд не може бути закінченим до спливу строку дії попередньої ухвали суду про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому, суд робить висновок про необхідність продовження обвинуваченому строку тримання під вартою.

До того ж такий строк перебування обвинуваченого під вартою не можна визнати таким, що є свавільним або таким, що порушує принцип справедливої співрозмірності. Продовжуючи тримання під вартою обвинуваченому, суд застосовує таке обмеження його права на свободу, виходячи з потреб цього судового розгляду, який несе за собою великий суспільний інтерес, як суворий виняток із загального правила презумпції на користь свободи та гарантій недопущення свавільного затримання і тримання під вартою, які з огляду на практику Європейського суду з прав людини (зокрема рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України») для суду залишається домінантним керівним принципом і в цьому випадку, враховуючи мету застосування запобіжного заходу - допровадження обвинуваченого до компетентного судового органу, як того вимагають справжні інтереси суспільства щодо повного, неупередженого та як можливо швидкого у продовж розумного строку проведення цього судового розгляду.

Щодо заявленого обвинуваченим клопотання про зменшення розміру застави, слід зазначити наступне.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.06.2025 визначено ОСОБА_4 заставу у розмірі 40 (сорок) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 121120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) гривень.

У судовому засіданні установлено, що визначений вищезазначеною ухвалою суду розмір застави визначений відповідно до положень ст. 182, 183 КПК України, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 його специфіку та фактичні обставини, негативні наслідки для суспільства, дані про особу обвинуваченого, його майновий і сімейний стан. Відтак, суд вважає, що раніше визначений ОСОБА_4 розмір застави - 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 121120,00 грн, у разі його внесення буде достатнім для запобігання встановленим у кримінальному провадженні ризикам та забезпечення виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків.

Разом з тим, судом не встановлено підстав вважати такий розмір застави завідомо непомірним для обвинуваченого.

Враховуючи вищезазначене, суд уважає відсутніми підстави для зменшення обвинуваченому розміру застави, у зв`язку з чим клопотання обвинуваченого не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 314, 315, 331, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, строком на 60 днів по 05 грудня 2025 року включно.

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про зменшення розміру застави відмовити.

Визначити ОСОБА_4 заставу у розмірі 40 (сорок) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 121120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) гривень.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 в разі внесення застави, такі обов`язки:

- прибувати до суду за кожним викликом;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання відповідному державному органу паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 08.10.2025.

Суддя Мукачівського

міськрайонного суду ОСОБА_8