Житомирський апеляційний суд
Номер провадження №11-кп/4805/649/25
Категорія ч.2 ст.186 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2025 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 (дистанційно),

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження №0001143 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Богунського районного суду м. Житомира від 08 квітня 2025 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, громадянина України, одруженого, маючого двох малолітніх дітей, працюючого СТС груп різноробочим, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, в останнє: 29.10.2014 Корольовським районним судом м. Житомира за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений по відбуттю покарання,

та

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Житомира, громадянина України, розлученого, немаючого малолітніх та неповнолітніх дітей, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого :

09.09.2010 Корольовським районним судом м. Житомира за ч.2 ст.187 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений по відбуттю покарання;

01.11.2022 Корольовським районним судом м. Житомира за ч.1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі, з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців;

12.12.2023 Корольовським районним судом м. Житомира за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі,

обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_10 просить вирок скасувати та ухвалити нове рішення про закриття кримінального провадження, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_8 складу злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та звільнити його з під варти в залі суду. Вважає вирок незаконним та необґрунтованим, таким що підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду викладених в судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження. Зазначає, що приймаючи рішення суд першої інстанції належним чином не проаналізував всі зібрані та досліджені в судовому засіданні докази, надав невірну оцінки поясненням обвинуваченого ОСОБА_8 , а також письмовим доказам по справі, зокрема: протоколу огляду предмета від 13.06.2020 року, в ході якого було оглянуто мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 8», в корпусі голубого кольору та протоколу огляду предмета від 13.06.2020 року, в ході якого було оглянуто записи з камери відеоспостереження, яка встановлена на фасаді будинку №1 по вул. Київська в м.Житомирі. Надає свою оцінку вказаним доказам та вважає, що вони у своїй сукупності не доводять вину обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України. Вважає, що потерпілий ОСОБА_11 добровільно віддав ОСОБА_8 мобільний телефон, який був розряджений, а тому останній, з метою знайти зарядний пристрій, пішов в бік готелю «Україна». Тобто ОСОБА_8 не вчиняв грабіж і в його діях відсутній склад інкримінованого йому кримінального правопорушення.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок скасувати, а кримінальне провадження відносно нього закрити, у зв`язку з недоведеністю його вини. Вважає вирок незаконним та необґрунтованим, таким що підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду викладених в судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження. Зазначає, що потерпілі судом першої інстанції не допитувалися. Вказує, що при призначенні покарання судом не враховано, що він одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей та дружину, яка є вагітною.

Вироком Богунського районного суду м. Житомира від 08 квітня 2025 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців.

Початок строку покарання ОСОБА_7 встановлено рахувати з дня затримання.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України зараховано обвинуваченому ОСОБА_7 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 12.06.2020 року по 07.11.2020 року з розрахунку день за день.

ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.2 КК та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців.

На підставі ч.4 ст.70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень, з урахуванням покарання призначеного за вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 12.12.2023 року, визначено ОСОБА_8 остаточне покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі. Вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 01.11.2022 року встановено виконувати самостійно.

Початок строку покарання ОСОБА_8 встановлено рахувати з дня набрання вироком законної сили.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України зараховано обвинуваченому ОСОБА_8 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 12.06.2020 року по 18.06.2020 року з розрахунку день за день.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи в сумі 653 (шістсот п`ятдесят три) грн. 76 коп.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз, в сумі 1634 (одна тисяча шістсот тридцять чотири) грн. 46 коп.

Скасовано арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 16.06.2020 року.

Заставу в сумі 42040 (сорок дві тисячі сорок) грн., внесену за ОСОБА_8 , заставодавцем ОСОБА_12 , повернуто заставодавцю ОСОБА_12 .

Вирішено питання щодо речових доказів.

Як встановлено судом та зазначено у вироку, 22.04.2020, близько 13 год. 15 хв. ОСОБА_7 перебуваючи поблизу під`їзду № 5 будинку № 59 по вул. Київській в м. Житомирі, побачив ОСОБА_13 ..

В цей же день, час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_7 , який має непогашені судимості за вчинення корисливих злочинів, виник злочинний умисел, спрямований на повторне відкрите викрадення будь-якого майна ОСОБА_13 , поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Реалізуючи свій злочинний умисел, враховуючи сприятливу для нього обстановку, керуючись корисливим мотивом, ОСОБА_7 підбіг до ОСОБА_13 та наніс останньому удар кулаком в область потиличної ділянки голови, від якого потерпілий втратив рівновагу та впав.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу ОСОБА_7 , діючи умисно та керуючись корисливим мотивом, з лівої нагрудної кишені кофти ОСОБА_13 повторно, відкрито викрав майно останнього, а саме: мобільний телефон торгівельної марки «Хіаоmі» модель «Redmi Note 8Т (M1908C3XG)», (ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 ), вартістю 3958,02 грн., прозорий силіконовий чохол-бампер, вартістю 56,67 грн. та грошові кошти в сумі 7 500 грн.

В подальшому, ОСОБА_7 , утримуючи викрадене майно при собі, місце скоєння злочину залишив, а надалі розпорядився ним на власний розсуд, завдавши таким чином потерпілому ОСОБА_13 майнової шкоди на загальну суму 11 514,69 грн.

Крім того, 11.06.2020, близько 17 год. 30 хв., ОСОБА_7 , перебуваючи разом з ОСОБА_8 поблизу кафе «Кавозавр» по вул. Київська, 1 в м. Житомирі, помітили ОСОБА_11 , який відчувши фізичну слабкість, повільно йшов повз.

В цей же день, час, місці та за вказаних обставин, підійшовши по черзі до ОСОБА_11 , поспілкувавшись з ним та зрозумівши, що через раптову фізичну слабкість потерпілий не становить їм загрози, у ОСОБА_7 виник спільний з ОСОБА_8 злочинний умисел, спрямований на повторне, за попередньою змовою групою осіб, відкрите викрадення будь-якого майна потерпілого.

Реалізуючи спільний з ОСОБА_8 злочинний умисел, керуючись корисливим мотивом, ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що потерпілий через раптову фізичну слабкість не може чинити будь-якого спротиву, взяв у того гаманець, звідки повторно відкрито викрав грошові кошти в сумі 1000 грн., після чого місце скоєння злочину залишив. В цей час ОСОБА_8 , перебував поруч, спостерігав за навколишньою обстановкою та закривав ОСОБА_7 від перехожих.

В подальшому, ОСОБА_8 , виконуючи свою частину спільного з ОСОБА_7 умислу, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи, що потерпілий через раптову фізичну слабкість не може чинити будь-якого спротиву, відкрито викрав у того мобільний телефон торгівельної марки «Хіаоmі» модель «Redmi Note 8» (IMEI1: НОМЕР_3 , IMEI2: НОМЕР_4 ) вартістю 3361,62 грн., залишивши надалі місце скоєння злочину.

Після цього, ОСОБА_7 і ОСОБА_8 викраденим майном розпорядились на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_11 майнової шкоди на загальну суму 4 361,62 грн.

Потерпілий ОСОБА_13 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце апеляційного розгляду в судове засідання апеляційного суду не з`явився. Клопотань про відкладення апеляційного розгляду не заявляв.

Крім того, згідно рапорту оперуповноваженого ВКП Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_14 від 27.08.2024 року в ході проведення оперативно-розшукових заходів на виконання ухвали Богунського районного суду м.Житомира від 20.06.2024, направлених на встановлення місця перебування потерпілого ОСОБА_13 , з`ясувалося зі слів родичів останнього, що ОСОБА_13 в 2020-2021 роках, точна дата невідома, незаконно перетнув кордон України з Республікою Молдова та по теперішній час перебуває за межами України. Із залученням оперативних можливостей працівників кіберполіції встановлено, що ОСОБА_13 на території України не здійснює операцій із зняття готівки. За місцем проживання ОСОБА_13 по АДРЕСА_3 останній відсутній (т.3 а.п.91).

Потерпілий ОСОБА_11 помер, що підтверджується актовим записом про смерть №2900 від 16 вересня 2022 року (т.1 а.п.210-211).

Під час апеляційного розгляду жодних клопотань про повторне дослідження доказів від обвинувачених і їхніх захисників не надходило та в апеляційних скаргах не заявлялося, а колегія суддів не вбачала підстав, передбачених ч.3 ст.404 КПК України, для повторного дослідження доказів.

Вказана позиція узгоджується із усталеною практикою Верховного Суду, викладеною в постановах від 16 березня 2021 року в справі № 154/2975/17, від 21 грудня 2022 року в справі № 759/5737/17, згідно якої сам по собі факт незгоди сторони захисту з висновками суду першої інстанції з приводу висунутого обвинувачення не є підставою для повторного дослідження доказів в апеляційному суді.

За відсутності мотивованого клопотання про повторне дослідження доказів, яке обов`язково має відповідати положенню ч.3 ст.403 КПК України, апеляційний суд не повинен досліджувати ці докази, оскільки протилежне, без дотримання принципів, закріплених у приписах зазначеної норми процесуального закону, може перетворити апеляційний перегляд судового рішення в повторний розгляд кримінального провадження по суті, що фактично нівелює принцип інстанційності судочинства.

Заслухавши доповідача, доводи обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та їхніх захисників в підтримання апеляційних скарг, думку прокурора в заперечення апеляційних скарг, перевіривши доводи апеляційних скарг та матеріали кримінального провадження в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що дослідивши в судовому засіданні зібрані докази, які були оцінені судом у сукупності, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про доведеність вини обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, а також обвинуваченого ОСОБА_7 у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчиненого повторно.

Дії обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за ч.2 ст.186 КК України судом кваліфіковано правильно.

В судовому засіданні суду першої інстанції обвинувачені ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 винними себе у вчиненні інкримінованих їм злочинів не визнали.

Обвинувачений ОСОБА_8 показав, що дату події не пам`ятає, він разом із Хомінським проходили повз офіс «Київстар». Поруч проходив дід, по зовнішньому вигляду зрозуміли, що йому погано. ОСОБА_7 запитав у останнього, чи потрібна допомога, той відповів «так», посадили потерпілого ОСОБА_11 на парапет, останній попросив купити води, але вони не мали коштів, а тому потерпілий сам дістав гаманець, дав гроші ОСОБА_15 , який пішов по воду. Скільки коштів було у гаманці не бачив. Войцехівський дістав телефон, щоб подзвонити рідним, але телефон був розряджений, тоді він особисто запропонував потерпілому сходити зарядити телефон. Взяв телефон у потерпілого та пішов до вул. Михайлівській в м.Житомирі, телефон не зарядив, а коли через деякий час повернувся до потерпілого, останнього на місці вже не було. Телефон забрав додому, зарядив і наступного дня зателефонував на контакт, зазначений в телефонній книжці, підняла слухавку жінка, якій повідомив, що знайшов телефон і хоче його повернути без винагороди. Жінка призначила зустріч в магазині, під час якої його затримали. Зазначив, що швидку не викликав, де подівся ОСОБА_15 йому невідомо. Також ствердив, що умислу заволодівати майном потерпілого не мав, у попередню змову з ОСОБА_15 не вступав, лише хотіли допомогти.

Обвинувачений ОСОБА_7 показав, що точної дати не пам`ятає, разом із ОСОБА_8 йшли по вул. Київській в м. Житомирі. Побачили дідуся, якому було погано, підійшли до нього щоб допомогти, посадили на парапет. Потерпілий попросив купити йому води, дав йому свій гаманець, з якого дістав 20 грн. по 10 грн. дві купюри та пішов по воду. В гаманці потерпілого було лише 100 грн., а не 1000 грн. Був відсутнім близько 10 хв., коли повернувся дідуся вже не було, невідома дівчина повідомила, що його забрала швидка. Плисака на місці також не було, з останнім не зідзвонювався. Зазначив, що жодних неправомірних дій відносно потерпілого ОСОБА_16 не вчиняв, останній сам добровільно надав гроші на воду, без його дозволу нічого не брав. По епізоду з потерпілим ОСОБА_17 показав, що 22.04.2020 жодних неправомірних дій не вчиняв, чужим майном не заволодівав. Був вдома, на той час не працював. Його викликали до поліції, куди добровільно прибув, а потім проводили впізнання і на нього вказав потерпілий. Вважає, що потерпілому попередньо показали його фото, оскільки працівник поліції фотографував його на мобільний телефон. Чому його оговорює потерпілий йому невідомо. А свідок, бувша дружина потерпілого, також його оговорила.

Під час апеляційного розгляду обвинувачені ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 надали аналогічні покази.

Проте, вина обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186 КК України, підтверджується сукупністю доказів оцінених судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 94 КПК України з точки зору належності, допустимості, достовірності.

Так, по епізоду з потерпілим ОСОБА_11 вина ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підтверджується наступними доказами:

- показами свідка ОСОБА_18 , яка в судовому засіданні суду першої інстанції пояснила, що за 2-3 роки до початку війни, працювала баристою в кав`ярні, яка знаходиться в м. Житомирі, по вул. Київській. Вікно кав`ярні виходить на тротуар та дорогу вулиці Київської. У вікно побачила, що на парапеті біля клумби сидить дідусь, а біля нього двоє підозрілих чоловіків, зрозуміла, що вони роблять щось не добре, а тому їх сфотографувала. Чоловіки про щось між собою спілкувалися, посміхалися, підходили та відходили від дідуся. Потім побачила, що один з чоловіків з кишені потерпілого, а саме з верхньої частини куртки, щось забирав, чи телефон, чи гаманець. А потім інший чоловік теж щось забрав у дідуся, також діставав з кишені. Потерпілий бачив, як у нього з кишені забирали його майно. Після цього, чоловіки розійшлися в різні сторони. Вона боялася чоловіків, а тому не виходила. Через деякий час підійшли люди до дідуся, які викликали швидку та поліцію. Вона добре запам`ятала чоловіків і впізнала їх при проведенні впізнання. Зазначила, що дідусь самостійно нічого не діставав з кишень і нічого цим чоловікам не передавав;

- показами свідка ОСОБА_19 , яка в судовому засіданні суду першої інстанції пояснила, що потерпілий ОСОБА_11 її батько, який помер. Про подію їй відомо зі слів батька. Влітку чотири роки назад її батько перебував в центрі міста, біля офісного приміщення «Київстар», йому стало зле, а тому присів відпочити. До нього підійшли двоє невідомих чоловіків, які викрали гроші та мобільний телефон. Батько їй розповідав, що останні підійшли до нього під приводом допомогти, маючи на меті заволодіти майном, користуючись його безпорадним станом. Батько мав при собі грошові кошти, але в якій сумі не знає. Батько звернувся в поліцію. На наступний день після події з нею зв`язався ОСОБА_20 , який повідомив, що нібито знайшов телефон та може повернути за винагороду, розмір якої не проговорювали, яку мав назвати при зустрічі. Зустріч відбулася в магазині «За так» по вул. Вітрука. На вказану зустріч прийшла з працівниками поліції, де ОСОБА_21 затримали. Вилучений у Плисака телефон належав її батькові. Зазначила, що батько обвинуваченим добровільно ні телефон, ні гроші не давав, останні заволоділи його майном користуючись його безпорадним станом;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 , якого у зв`язку зі смертю допитати безпосередньо судом не надалося можливим, що не суперечить п.1 і п.3 (d) ст. 6 Конвенції та узгоджується з правовою позицією Верховного Суду (справа № 398/1257/16-к від 04.10.2018), з якого вбачається, що 11.06.2020 року останній йшов у своїх справах та йому стало зле і він присів на лавку. Бачив, що до нього підійшли двоє чоловіків, але подію детально не пам`ятає, оскільки дуже погано себе почував. У нього зникли гроші та мобільний телефон;

- рапортом на лінію 102, згідно якого 12.06.2020 о 17 год. 27 хв. надійшло повідомлення працівника поліції, про затримання ОСОБА_8 за адресою: вул. Вітрука, 9-а, в магазині «Фуршет», з речовим доказом, який був викрадений 11.06.2020 у ОСОБА_22 (т.2 а.п.42);

- рапортом на лінію 102, згідно якого 12.06.2020 о 17 год. 07 хв. ОСОБА_11 повідомив, що вчора 11.06.2020 близько 17 год. 30 хв. за адресою: м. Житомир, вул. Київська, 1, м. Житомир, йому стало погано, тому чітко не пам`ятає, що з ним трапилося, з сумки витягнули телефон, гроші в сумі 2000 тис., виявив крадіжку, коли прийшов додому (т.2 а.п.43);

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 12.06.2020 року, згідно якого ОСОБА_11 повідомив про те, що 11.06.2020 близько 17 год. 00 хв. за адресою: м. Житомир, вул. Київська, 1, поблизу кафе «Кавозавр», невідомі особі викрали майно належне останньому, чим заподіяли матеріальної шкоди в сумі 5200 грн. (т.2 а.п.44);

- заявою ОСОБА_8 про добровільне надання працівникам поліції мобільного телефону «Хіаоmі» модель «Redmi Note 8», який йому 11.06.2020 року, близько обіду, передав знайомий ОСОБА_23 (т.2 а.п.46);

- протоколом огляду місця події від 12.06.2020 року, проведеного в приміщенні магазину «Фуршет», за адресою: м. Житомир, вул. Вітрука, 9-а, під час якого ОСОБА_8 , який в руках тримав мобільний телефон «Redmi» в корпусі блакитного кольору, з сім-карткою «Київстар», повідомив, що даний телефон йому передав ОСОБА_7 , походження телефону йому не відомо (т.2 а.п.47);

- заявою ОСОБА_18 про добровільне надання для огляду мобільного телефону марки Samsung (т.2 а.п.50);

- протоколом огляду предмету від 12.06.2020 року, за участю свідка ОСОБА_18 , в ході якого оглянуто мобільний телефон марки «Samsung Galaxy А30», в галереї якого виявлено два фото, які за словами свідка були нею зроблені 11.06.2020 року о 17 год. 27 хв., за адресою: м. Житомир, вул. Київська, 1, з яких вбачається, що невідома особа, на голові якої знаходяться сонцезахисні окуляри, одягнута у футболку жовтого кольору, сині джинси, зі слів свідка, діставала з кишені невідомого чоловіка, який мав при собі барсетку, мобільний телефон. На другому фото 11.06.2020 року о 17 год. 27 хв., зображено дві невідомі особи, в одного з яких на голові сонцезахисні окуляри, одягнутий у футболку жовтого кольору та сині джинси, який зі слів свідка, діставав з кишені невідомого чоловіка, який мав при собі барсетку, мобільний телефон, друга особа в цей час, одягнута у футболку білого кольору та сині джинси, зі слів свідка, діставала з барсетки потерпілого грошові кошти (т.2 а.п.51);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 12.06.2020 року, згідно якого свідок ОСОБА_18 вказала на особу під № 3, який 11.06.2020 року о 17 год. 30 хв. поряд з магазином «Канцелярський експрес», що по вул. Київській, 1, в м.Житомирі, відкрито викрав мобільний телефон у потерпілого ОСОБА_11 . Особа під № 3 ОСОБА_8 (т.2 а.п.59);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 12.06.2020 року, згідно якого свідок ОСОБА_18 вказала на особу під № 3, який 11.06.2020 о 17 год. 30 хв. поряд з магазином «Канцелярський експрес», що по вул. Київській, 1, в м.Житомирі, відкрито викрав майно ОСОБА_11 . Особа під № 3 ОСОБА_7 (т.2 а.п.65);

- протоколом огляду предмету від 13.06.2020 року, в ході якого оглянуто мобільний телефон марки «Хіаоmі Redmi Note 8», в корпусі голубого кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_3 , IMEI2 : НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_11 (т.2 а.п.79);

- протоколом огляду предмету від 13.06.2020 року, в ході якого оглянуто записи з камери відеоспостереження, яка встановлена на фасаді будинку АДРЕСА_4 , з яких вбачається, що 11.06.2020 року о 17 год. 31 хв. 12 сек. чоловік похилого віку, якому по зовнішнім ознакам зле, присів на парапет клумби. Через декілька секунд на відео з`являється чоловік віком близько 30-35 років, невеликого зросту, одягнутий у футболку білого кольору, чорні штани, чорні кросівки, на лівому плечі кофта синього кольору. Цей чоловік підійшов до чоловіка похилого віку та перебуває поряд. О 17 год. 32 хв. до чоловіка похилого віку та чоловіка в білій футболці підходить ще один чоловік віком близько 30-35 років, невеликого зросту, одягнутий у футболку жовтого кольору, джинсові шорти синього кольору, чорні кросівки. Вказані чоловіки починають спілкуватися з потерпілим, під час розмови останній дістає зі своєї сумки гаманець чорного кольору, дивиться на наявність грошових коштів. В цей час чоловік, який одягнутий в білу футболку, нахиляється до потерпілого, забирає з рук останнього гаманець, відвернувшись від потерпілого перевіряє в ньому наявність коштів. Після чого засовує гаманець до сумки потерпілого, яка знаходиться через плече та залишає місце події. Чоловік одягнутий в жовту футболку ніяких дій не вчиняє, спостерігає. Далі, о 17 год. 34 хв. чоловік одягнутий у жовту футболку, нахиляється до потерпілого, протягує свою праву руку до мобільного телефону, який знаходиться в руках потерпілого та забирає телефон у останнього, після чого з викраденим майном, направляється в бік готелю «Україна», що за адресою: вул. Київська, 2, м. Житомир та зникає з поля зору відеокамер (т.2 а.п.83);

- висновком судово-товарознавчої експертизи №1919/20-25 від 16.07.2020 року згідно якого ринкова вартість мобільного телефону, «Хіаоmі Redmi Note 8», в корпусі голубого кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 , серійний номер (SN): НОМЕР_5 , об`єм вбудованої пам`яті (ROM) -32 ГБ, об`єм оперативної пам`яті (RАM) 3 Gb, бувшого в експлуатації, з урахуванням зносу, при умові, що на дату оцінки виріб був в працездатному, технічно-справному, придатному для подальшого у використанні стані, за умови правильного виконання вимог з його утримання, догляду, збереження, поточного ремонту та інші, передбачених в інструкції (правилах) по його використанню, станом на 11.06.2020 року, могла становити 3361 грн. 62 коп. (т.2 а.п.103);

- картою виклику швидкої медичної допомоги № 281 від 11.06.2020 року, згідно якої ОСОБА_24 за адресою: м. Житомир, вул. Київська, 1, звернувся зі скаргами на слабкість, головокружіння, больового синдрому в області серця, встановлено діагноз: обморок (т.2 а.п.110).

По епізоду з потерпілим ОСОБА_13 вина обвинуваченого ОСОБА_7 підтверджується наступними доказами:

- показами свідка ОСОБА_25 , який в судовому засіданні суду першої інстанції пояснив, що в травні 2020 на перехресті вул. Домбровського та Покровська здійснював поповнення рахунку на мобільний телефон, почав радитися з продавцем на ім`я ОСОБА_21 з приводу придбання мобільного телефону. Останній, через власника магазину, підібрав йому телефон марки «Хіаоmі» модель«Redmi Note 8Т», в корпусі синього кольору, за 1000 грн., який придбав, однак коробка та зарядний пристрій були відсутні. ОСОБА_21 обіцяв, що через декілька днів привезе ці речі, запевняючи, що телефон не крадений, оскільки у нього виникли з цього приводу сумніви. ОСОБА_21 двічі привозив різні зарядні пристрої, які не підійшли до телефону. В послідуючому з`ясувалося, що телефон крадений. Пам`ятає, що власника телефону звали ОСОБА_26 ;

- показами свідка ОСОБА_27 , яка в судовому засіданні суду першої інстанції пояснила, що ОСОБА_13 її колишній чоловік, з жовтня 2021 його місце перебування їй не відомо. Влітку, точної дати не пам`ятає, близько 16 год повернулася додому за адресою: АДРЕСА_5 . В квартирі перебував її чоловік з побитою головою на потилиці. Чоловік розповів, що повертався додому, зайшов у під`їзд, на нього ззаду напав чоловік, який вдарив його по голові і з кишені витягнув гроші в сумі 10 000 тис., мобільний телефон Редмі, синього кольору. Банківські картки, які теж були в кишені знайшли у під`їзді. Чоловік повідомив, що бачив обличчя нападника. Побігла до сусідки та викликала поліцію. Чоловіка викликали до відділу поліції на впізнання, де він впізнав особу нападника. З викрадених речей, нічого не повернули. Зазначила, що в день події по дорозі додому вона заходила до магазину, в якому бачила ОСОБА_7 , який щось купував. Звернула на нього увагу, оскільки останній мав чимало коштів. В послідуючому дізналася, що чоловік впізнав саме ОСОБА_7 ;

- показами свідка ОСОБА_28 , яка в судовому засіданні суду першої інстанції пояснила, що подружжя ОСОБА_29 були квартирантами за адресою: АДРЕСА_3 . Очевидцем події вона не була. До неї прибігла ОСОБА_30 з проханням дати мобільний телефон, щоб викликати поліцію. На запитання, що сталося, остання повідомила, що в під`їзді напали на її чоловіка, побили та забрали гроші, телефон;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_31 , якого у зв`язку зі смертю допитати безпосередньо судом не надалося можливим, що не суперечить п.1 і п.3 (d) ст. 6 Конвенції та узгоджується з правовою позицією Верховного Суду (справа № 398/1257/16-к від 04.10.2018). Як вбачається з показів свідка ОСОБА_31 , наданих ним під час досудового розслідування, 22.04.2020 року близько 15 год. 30 хв. до нього звернувся знайомий на ім`я ОСОБА_26 прізвисько " ОСОБА_32 " з пропозицією придбати мобільний телефон марки «Хіаоmі» модель «Redmi Note 8Т. Оглянувши телефон він погодився його придбати, при цьому ОСОБА_26 запевнив, що телефон належить йому, а продає оскільки потрібні кошти. Телефон придбав, а на наступний день продав чоловікові на ім`я ОСОБА_33 . Про те, що телефон крадений дізнався від працівників поліції;

- рапортом на лінію 102 від 22.04.2020 року, згідно якого о 21 год. 15 хв. надійшло повідомлення ТМО №1, що 22.04.2020 року о 14 год. за адресою: м. Житомир, вул. Київська, 59, невідомі побили ОСОБА_13 , який доставлений до медичного закладу працівниками поліції (т.1 а.п.248);

- рапортом на лінію 102 від 22.04.2020 року, згідно якого о 16 год. 03 хв. надійшло звернення ОСОБА_34 , що за адресою: м. Житомир, вул. Київська, 59, в під`їзді невідомі побили її чоловіка ОСОБА_13 та відібрали мобільний телефон, 10 тис. грн. (т.1 а.п.249);

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 22.04.2020 року, згідно якого ОСОБА_13 повідомив, що 22.04.2020 близько 13 год. 12 хв. невідома особа перебуваючи у дворі біля п`ятого під`їзду будинку №59 по вул. Київська в м.Житомирі, застосовуючи насильство, що не є небезпечним для його життя та здоров`я, заволодів грошовими коштами в сумі 8500 грн. та мобільним телефоном марки «Хіаоmі» вартістю 5500 грн., чим спричинив матеріальної шкоди на загальну суму 14000 грн. (т.2 а.п.1);

- протоколом огляду місця події від 22.04.2020 року, проведеного за участю потерпілого ОСОБА_13 , згідно якого оглянуто відкриту ділянку місцевості, що знаходиться біля входу до під`їзду №5 буд. АДРЕСА_5 , де останній вказав, на місце де він знаходився, під час того як йшов додому, де у нього відкрито заволоділи грошовими коштами, мобільним телефоном (т.2 а.п.4);

- випискою по картковому рахунку, з якої вбачається, що 22.04.2020 року о 12 год.50 хв. ОСОБА_13 зняв готівку з банківського рахунку в сумі 10000 грн.(т.2 а.п.8);

- протоколом огляду місця події від 04.05.2020 року, згідно якого оглянуто приміщення службового кабінету №75, за адресою: м. Житомир, вул. Л. Українки, 17, в якому перебуває ОСОБА_35 , яка добровільно, в присутності понятих надала мобільний телефон марки «Хіаоmі» модель «Redmi Note 8Т» в корпусі темно синього кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 . За повідомленням ОСОБА_35 вказаний телефон близько тижня тому, подарував її чоловік (т.2 а.п.11);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.05.2020 року, згідно якого свідок ОСОБА_36 вказав на фото під № 2, що впізнає чоловіка по імені ОСОБА_26 на прізвисько « ОСОБА_32 », як на особу, який 22.04.2020 близько 15 - 15.30 год. приніс йому на продаж мобільний телефон «Хіаоmі» модель «Redmi Note 8Т», який він у нього придбав за 1300 грн. Під № 2 розміщено фото ОСОБА_7 (т.2 а.п.12);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 07.05.2020 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_37 вказав на особу під № 2, який 22.04.2020 близько 14 год. біля під`їзду № 5 буд. АДРЕСА_5 , із застосуванням насильства відкрито заволодів його мобільним телефоном «Хіаоmі» модель «Redmi Note 8Т», грошовими коштами. Під № 2 розміщено фото ОСОБА_7 (т.2 а.п.16);

- висновком експерта №12/1-406 від 22.05.2020 року, згідно якого ринкова вартість наданого на експертизу мобільного телефону торгівельної марки «Хіаоmі» модель «Redmi Note 8Т (М1908СЗХG)» станом на 22.04.2020 могла становити 3958 грн. 02 коп., ринкова вартість наданого на експертизу чохла-бампера для мобільного телефону станом на 22.04.2020 могла становити 56 грн. 67 коп. (т.2 а.п.23);

- протоколом огляду предмету від 11.05.2020 року, згідно якого проведено огляд мобільного телефону марки «Хіаоmі» модель «Redmi Note 8Т», який належить потерпілому ОСОБА_13 (т.2 а.с. 32);

- випискою № 3115 з медичної картки амбулаторного хворого від 22.04.2020 року, згідно якої ОСОБА_13 встановлено діагноз: забій потиличної ділянки (т.2 а.п.39).

Проаналізувавши сукупність зібраних та досліджених доказів, суд першої інстанції прийшов до висновку, що вина обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186 КК України, за обставин встановлених судом, доведена повністю.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд та вважає, що вказані докази не суперечать критерію доведення вини особи «поза розумним сумнівом», згідно якого передбачається доведення стороною обвинувачення перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів того, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме винуватість особи у вчиненні злочину, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення (рішенням ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі "Кобець проти України", заява № 16437/04).

Доводи апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що обвинувачені грабіж не вчиняли, а досліджені судом першої інстанції докази у своїй сукупності не доводять вину обвинувачених у вчиненні інкримінованих їм злочинів, колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки вони є аналогічними тим, що були надані обвинуваченими під час розгляду провадження в суді першої інстанції.

Суд першої інстанції такі доводи сторони захисту розглянув та надав їм належну оцінку, відповідним чином мотивувавши свої висновки у вироку суду.

Зокрема, суд зазначив, що критично оцінює доводи обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 щодо непричетності до відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб та доводи обвинуваченого ОСОБА_7 щодо непричетності до відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, поєднаного із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого і розцінює їх як намагання уникнути кримінальної відповідальності у зв`язку з наступним.

Так, вина ОСОБА_7 у вчиненні відкритого викрадення чужого майна у ОСОБА_13 підтверджується дослідженими в судовому засіданні суду першої інстанції доказами, а саме : протоколом впізнання, під час якого потерпілий ОСОБА_13 ствердно вказав на ОСОБА_7 , як на особу, яка здійснила відкрите викрадення його майна; показами свідка ОСОБА_31 , який безпосередньо не допитувався судом у зв`язку зі смертю та який показав, що саме ОСОБА_7 продав йому мобільний телефон марки торгівельної марки «Хіаоmі» модель «Redmi Note 8Т (М1908СЗХG)», який 22.04.2020 року був відкрито викрадений у потерпілого ОСОБА_13 ; показами свідка ОСОБА_27 , яка в судовому засіданні показала, що в день нападу на її чоловіка - ОСОБА_13 бачила ОСОБА_7 в магазині зі значною сумою грошових коштів, а коли прийшла додому дізналася, що було пограбовано її чоловіка. Також свідок зазначила, що її чоловіка запрошували до поліції на впізнання, під час якого він впізнав саме ОСОБА_38 як нападника.

Також суд першої інстанції відкинув твердження обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 про непричетність до пограбування потерпілого ОСОБА_11 , якому за їх версію вони надавали безкорисну допомогу, оскільки їхня вина доведена дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 показала, що у вікно побачила, що на парапеті біля клумби сидить дідусь ( ОСОБА_11 ), а біля нього двоє підозрілих чоловіків ( ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ). Вона зрозуміла, що вони роблять щось не добре, а тому їх сфотографувала. Чоловіки про щось між собою спілкувалися, посміхалися, підходили та відходили від дідуся. Потім вона побачила, що один з чоловіків з кишені потерпілого, а саме з верхньої частини куртки, щось забирав, чи телефон чи гаманець, а потім інший чоловік теж щось забрав у дідуся, також діставав з кишені. Потерпілий бачив, як у нього з кишені забирали його майно. Після цього, чоловіки розійшлися в різні сторони.

Свідок ОСОБА_19 показала, що ОСОБА_8 зателефонував їй з телефону батька і запропонував його повернути за винагороду.

Також вина обвинувачених доведена протоколами впізнання, протоколом вилучення у ОСОБА_8 мобільного телефону, який належить потерпілому ОСОБА_11 , та відеозаписом з камери спостереження, яким спростовано доводи обвинувачених про те, що вони надавали допомогу потерпілому. З відеозапису вбачається, що ОСОБА_7 забрав з гаманця ОСОБА_11 кошти, а ОСОБА_8 забрав мобільний телефон, після чого обвинувачені розійшлися в різні сторони і до місця події не поверталися. Дії обвинувачених були узгодженими, кожен з них виконував свою роль у вчиненому, що свідчить про попередню змову групою осіб.

Об`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 КК України характеризується відкритим викраденням чужого майна, тобто вилучення майна в присутності власника або інших осіб, які усвідомлюють вчинення викрадення.

Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_10 про те, що потерпілий ОСОБА_11 не міг за своїм станом розуміти, що з ним відбувається, колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки злочинні дії обвинувачених бачила свідок ОСОБА_18 , яка усвідомлювала, що у потерпілого відкрито викрадають гроші та мобільний телефон, крім того особисто потерпілий не був непритомним.

Виходячи з наведеного, суд першої інстанції дійшов цілком обгрунтованого висновку про доведеність вини обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186 КК України.

Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_10 про те, що суд першої інстанції надав невірну оцінку поясненням обвинуваченого ОСОБА_8 , а також письмовим доказам по справі, а саме: протоколу огляду предмета від 13.06.2020 року, в ході якого було оглянуто мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 8», в корпусі голубого кольору та протоколу огляду предмета від 13.06.2020 року, в ході якого було оглянуто записи з камери відеоспостереження, яка встановлена на фасаді будинку №1 по вул. Київська в м.Житомирі, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 містяться у вироку суду, а вказані протоколи огляду предметів та відеозапис було досліджено безпосередньо у судовому засіданні суду першої інстанції в присутності обвинувачених та їхніх захисників, і суд першої інстанції надав вказаним доказам належну оцінку у вироку суду, з якою колегія суддів погоджується. Клопотань про визнання доказів неналежними чи недопустимими сторона захисту не заявляла.

Також під час апеляційного розгляду та в апеляційних скаргах жодних клопотань про повторне дослідження доказів або визнання будь-яких доказів недопустимими, обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та їхні захисники не заявляли.

Посилання обвинуваченого ОСОБА_7 на те, що потерпілі ОСОБА_13 та ОСОБА_11 судом першої інстанції не допитувалися, колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки потерпілий ОСОБА_11 помер до початку судового розгляду, що підтверджується актовим записом про смерть №2900 від 16 вересня 2022 року (т.1 а.п.210-211), а потерпілий ОСОБА_13 незаконно поза межами пропуску залишив територію України у 2020-2021 р.р. відповідно до проведених оперативно-розшукових заходів, спрямованих на встановлення місця знаходження останнього (т.3 а.п.91).

З огляду на наведене, суд першої інстанції з об`єктивних причин не мав можливості безпосередньо допитати потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_11 в судовому засіданні, а тому обмежився допитом свідків та дослідженням наявних письмових доказів, що не суперечить п.1 і п.3 (d) ст. 6 Конвенції та узгоджується з правовою позицією Верховного Суду (справа № 398/1257/16-к від 04.10.2018) в даному конкретному випадку.

Також, колегія суддів звертає увагу на те, що під час апеляційного розгляду справи клопотань про допит потерпілого ОСОБА_13 від обвинуваченого ОСОБА_7 чи його захисника не надходило. Обвинувачений лише посилався на те, що вказаного потерпілого не було допитано судом.

Щодо призначеного покарання обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 суд першої інстанції виходив із загальних засад призначення покарання - ст. 65 КК України, та врахував ступінь тяжкості вчиненого ними кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 згідно ст.66 КК України, судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 згідно ст.67 КК України, суд визнав вчинення кримінального правопорушення відносно особи похилого віку.

Також судом враховано дані про особи обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а саме те, що обвинувачені раніше неодноразово судимі за корисливі злочині, мають непогашені судимості, не перебувають на обліках в спеціалізованих установах.

Окрім того, судом враховано й результати досудових доповідей стосовно обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ..

Так, за результатами досудової доповіді Корольовського районного відділу ФДУ «Центр пробації» у Житомирській області, ОСОБА_8 має високий ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та високий ризик небезпеки для суспільства, а тому застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.

За результатами досудової доповіді Житомирського районного відділу ФДУ «Центр пробації» у Житомирській області ОСОБА_7 має високий ризик вчинення повторного кримінального правопорушення, високий ризик небезпеки для суспільства, а тому виправлення його без ізоляції від суспільства неможливе.

На підставі викладеного, суд першої інстанції дійшов висновку, що виправлення та перевиховання обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 без ізоляції від суспільства не можливе, а тому призначив їм покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.186 КК України, та вважав, що саме таке покарання, буде необхідним та достатнім для запобігання вчиненню нових злочинів та досягнення мети покарання, передбаченої ч.2 ст.50 КК України.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що суд першої інстанції не врахував належним чином дані про його особу, зокрема те, що він одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, а також те, що на момент ухвалення вироку 08 квітня 2025 року його дружина була вагітна третьою дитиною, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , колегія суддів вважає безпідставними, оскільки дані про особу ОСОБА_7 були враховані судом першої інстанції при призначення йому покарання, а наявність у ОСОБА_7 трьох малолітніх дітей та хвороби, на переконання колегії суддів не впливає на правильність висновків суду першої інстанції при призначенні останньому покарання та не є безумовною підставою для пом`якшення йому покарання, з урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_7 та обставин вчинення кримінальних правопорушень.

Крім того, призначення обвинуваченим покарання у виді позбавлення волі у розмірі, передбаченому санкцією ч.2 ст.186 КК України, відповідно до ст.414 КПК України не можна вважати явно несправедливим через суворість.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що призначене обвинуваченим покарання є необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що вирок суду щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 є законним та обґрунтованим, а тому підстав для його зміни чи скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Богунського районного суду м. Житомира від 08 квітня 2025 року щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_8 в той самий строк з дня отримання копії судового рішення.

Судді: