Справа № 359/483/26
Провадження № 1-кс/359/137/2026
УХВАЛА

23.01.2026 року м. Бориспіль

Слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Бориспільського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 про накладення арешту у кримінальному провадженні № 0000058 від 12.01.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155 КК України

ВСТАНОВИВ:

Бориспільським РУП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000058 від 12.01.2026, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 155 КК України.

Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що 12.01.2026 до Бориспільського РУП від ОСОБА_4 надійшла заява про те, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуваючи в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , будучи повнолітньою особою, вчинив дії сексуального характеру пов`язані з вагінальним проникненням в тіло особи, яка не досягла шістнадцятирічного віку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з використанням геніталій.

12.01.2026 в порядку ст. 208 КПК України було затримано ОСОБА_5 , в ході особистого обшуку у ОСОБА_5 виявлено та вилучено: мобільний телефон марки Росо сірого кольору imei 1 НОМЕР_1 , imei 2 НОМЕР_2 ; мобільний телефон «Redmi» чорного кольору imei 1 НОМЕР_3 , imei 2 НОМЕР_4 .

Вилучені речі визнані речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

З метою забезпечення збереження речового доказу, проведення необхідних експертиз, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження слідчий просить накласти арешт.

В судове засідання слідчий не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання без його участі. Просить клопотання задовольнити.

Представник власника майна надав заяву про розгляд клопотання без його участі, у задоволенні клопотання просив відмовити.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя встановив наступне.

Як встановлено в судовому засіданні, дійсно Бориспільським РУП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000058 від 12.01.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155 КК України.

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення від 12.01.2026 під час затримання ОСОБА_5 було проведено його особистий обшук, за наслідками якого у нього виявлено та вилучене таке майно: мобільний телефон марки Росо сірого кольору imei 1 НОМЕР_1 , imei 2 НОМЕР_2 ; мобільний телефон «Redmi» чорного кольору imei 1 НОМЕР_3 , imei 2 НОМЕР_4 .

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володіння яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

За ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів, 2) спеціальної конфіскації, 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що зазначені вище речі можуть зберігати на собі сліди вчинення кримінального правопорушення або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому в силу ч. 2 ст. 91 КПК України підлягають перевірці з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя вважає, що не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження призведе до втрати речових доказів, а настання цих наслідків перешкоджатиме встановленню істини у даному кримінальному провадженню.

Отже клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.98,99, 170, 237, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено 12.01.2026 в ході особистого обшуку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на:

1. Мобільний телефон марки Росо сірого кольору imei 1 НОМЕР_1 , imei 2

НОМЕР_5 . Мобільний телефон «Redmi» чорного кольору imei 1 НОМЕР_3 , imei 2 НОМЕР_4 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляції протягом п`яти діб з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1