печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000018 від 05.01.2023, -

В С Т А Н О В И В:

Прокурор відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про арешт майна, яке вилучено під час проведення обшуку 24.09.2025, на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва, за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_4 , а саме мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A10».

В обґрунтування клопотання прокурор вказує, що зазначене майно відповідає ознакам, визначеним у ст. 98 КПК України, а тому з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні, підлягає арешту.

До початку судового засідання прокурор подав заяву, у якій просив здійснювати розгляд клопотання за його відсутності, клопотання підтримав та просив його задовольнити з наведених у ньому підстав.

Власник майна в судове засідання не з`явився, повістки про виклик до суду у вказаному кримінальному провадженні йому неодноразово були доставлені належним чином, хоч і були вручені після судового засідання, що було підставою для неодноразового відкладення, тому власник майна був поінформований про наявність судового провадження.

Відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства, провадження має здійснюватися у розумні строки.

Принцип розумних строків передбачає, що суд та учасники процесу повинні діяти добросовісно й не допускати штучного затягування розгляду. Зокрема, тривалість провадження оцінюється з урахуванням його складності, поведінки сторін та ефективності дій суду. Неодноразове повідомлення осіб про судовий розгляд свідчить про те, що вони мали реальну можливість взяти участь у процесі, а відтак відсутні підстави для подальшого відтермінування слухання.

Вивчивши клопотання прокурора та дослідивши долучені до них документи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Офісом Генерального прокурора здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000018 від 05.01.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1, ч. 2 ст. 364 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на службові особи РФ Одеська залізниця АТ «Укрзалізниця» за попередньою змовою зі посадовими особами суб`єктів господарювання юридичних осіб приватного права, зловживаючи службовим становищем вчиняють дії спрямовані на привласнення та розтрату коштів державного підприємства.

В ході проведення слідчих (розшукових) дій встановлено причетність до вказаної протиправної діяльності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає в за адресою: АДРЕСА_1 , якому 24.09.2025 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Крім того, 24.09.2025 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_4 , під час якого виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A10».

Того ж дня слідчим у кримінальному провадженні винесено постанову про визнання речовими доказами зазначених вище речей.

На даний час прокурор вказує, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження, з метою забезпечення збереження речових доказів, виникла необхідність у вжитті заходу забезпечення цього провадження, такого як арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Під час вирішення клопотання про накладення арешту на зазначене майно слідчий суддя врахував правову підставу для арешту майна, а також можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

Так, слідчий суддя погоджується з позицією прокурора, що вилучене майно належить до речових доказів, відповідно до вимог ст. 98 КПК України, оскільки може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому є підстави для накладення на нього арешту з метою забезпечення збереження речових доказів.

Слідчий суддя також зазначає, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

За таких обставин, слідчий суддя, враховуючи розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для власника, дійшов висновку, що вказане у даному клопотанні майно, має значення для кримінального провадження, а тому клопотання прокурора підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене під час проведення обшуку 24.09.2025, на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва, за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_4 , а саме мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A10».

Ухвала підлягає негайному виконанню, однак може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_5