Справа № 948/17/26
Номер провадження 1-кп/948/77/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2026 Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в селищі Машівка кримінальне провадження №0000622 від 22.11.2025 стосовно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бельци Республіки Молдова, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина Молдови, з неповною середньою освітою, непрацюючого, перебуває в цивільному шлюбі (зі слів), раніше не судимого,-

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.187 КК України,

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Горлівка Донецької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 , (зі слів АДРЕСА_1 ), АДРЕСА_1 , громадянин України, з неповною середньою освітою, військовослужбовець військової служби за контрактом командир 4 відділення кулеметного взводу 3 штурмової спеціалізованої роти штурмового спеціалізованого батальйону В/ч НОМЕР_1 , раніше судимий:

1) 10.09.1992 Смілянським р/с Черкаської області за ст. ст. 142 ч. 3, 44, 140 ч. 3, 42 КК України до 5 років позбавлення волі;

2) 13.05.1996 Смілянським р/с Черкаської області за ст. 140 ч. 2, 43 КК України до 4 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна;

3) 19.10.2000 Центрально-міським р/с м. Горлівки Донецької області за ст. 142 ч. 2, до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

4) 09.12.2005 Кіровським р/с м. Донецька за ст. ст. 391, 71 ч. 1 КК України до 2 років позбавлення волі;

5) 11.12.2006 Дзержинським р/с м. Харкова за ст. 391 КК України до 1 року позбавлення волі;

6) 20.11.2009 Олександрійським м/с Кіровоградської області за ст. ст. 186 ч. 3, 187 ч. 3, 70 КК України до 11 років позбавленні волі з конфіскацією майна;

7) 25.05.2022 Конотопським м/р/с Сумської області за ст. ст. 187 ч. 3, 185 ч. 3, 70 ч. 1 КК України до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

8) 10.11.2022 Новосанжарським р/с Полтавської області за ст. ст. 185 ч.3, 187 ч.3, 70 ч.1, 70 ч.4 КК України до 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна. Звільнений умовно-достроково 14.08.2025 на підставі ухвали Роменського міськрайонного суду Сумської області від 06.08.2025 на підставі ст. 81-1 КК України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.187 КК України,

в с т а н о в и в :

16.01.2026 до Машівського районного суду Полтавської області надійшов обвинувальний акт стосовно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з реєстром матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000622 від 22.11.2025.

Перелік зазначених документів отриманий обвинуваченими та захисниками ОСОБА_4 , ОСОБА_5 16.01.2026.

У ході досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_6 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави стоком на 60 діб до 21.01.2026 (22:58 год).

У ході досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_7 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави стоком на 60 діб до 27.01.2026.

19.01.2026 суд призначив підготовче судове засідання.

У підготовчому судовому засіданні прокурор підтримав подане раніше клопотання про продовження стосовно обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів з огляду на неможливість закінчення розгляду даного кримінального провадження та існування ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України. Також вважає, що відсутні підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно обвинувачених з огляду на характеристику останніх, які міцних соціальних зв`язків не мають, ОСОБА_6 не працює, а ОСОБА_7 неодноразово судимий, зокрема за розбій.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечували, обвинувачений просив обрати домашній арешт, захисник покликався також на те, що ризики, наведені прокурором тільки припущення, ухвалу слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинувачений оскаржив в апеляційному порядку та скарга ще не розглянута, а також клопотання скеровано до суду з пропущенням процесульного строку.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечували та просили обрати домашній арешт, покликаючись на те, що ОСОБА_7 хворіє на рак легень, що перешкоджає йому перебувати в умовах СІЗО, а ризики, наведені прокурором є тільки припущенням, не доведені стороною обвинувачення.

Потерпіла ОСОБА_8 у підготовче засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с.50).

Суд, заслухавши думку учасників та дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов такого висновку.

Так, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушень, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України, яке кваліфікується як особливо тяжкий злочин, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна.

Обвинувачення обґрунтовується матеріалами згідно з реєстром матеріалів досудового розслідування та перебувають в розпорядженні прокурора.

Ухвалою слідчого судді Карлівського районного суду Полтавської області від 24.11.2025 стосовно підозрюваного ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, а саме 21.01.2026.

29.11.2025 слідчим суддею Карлівського районного суду Полтавської області відносно підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, а саме 27.01.2026.

При цьому слідчий суддя встановив наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний з метою уникнення покарання за вчинене кримінальне правопорушення може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований до особи, крім до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, за яким передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Як установлено в ч. 1, 3 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.1 ст.197 КПК України строк дії ухвали суду про продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

При цьому, виходячи зі змісту статей 177, 178, 194, 196, 199 КПК України терміни «обрання запобіжного заходу» та «продовження запобіжного заходу» використовуються як синонімічні, за своїм правовим значенням. Крім того, обранняє первинним при застосуванні запобіжного заходу, який обирається на певний строк, а продовження вторинна стадія, яка наступає за певних умов, коли строк тримання під вартою закінчується. Вказана позиція висловлена в постанові Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду у справі № 505/2898/19 від 23.01.2020.

Відповідно до ч.3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Суд уважає що всі ризики, наведені прокурором, існують та не зменшилися, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_6 та тяжкість кримінального правопорушення, яке ставиться в провину останньому, а саме що кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.187 КК України є особливо тяжким злочином, вчинене в умовах воєнного стану, а тому усвідомлюючи тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, характер його вчинення, суворе покарання за вказаний злочин, може уникнути відповідальності,що унеможливить своєчасне виконання процесуальних рішень; перебуваючи на волі, може незаконно вплинути на потерпілу чи свідків, що може призвести до зміни ними показань або відмови від дачі показань у кримінальному провадженні, враховуючи встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є потерпілими та свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК); вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, оскільки обвинувачений не має постійного джерела доходів, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення в умовах воєнного стану.

У відповідності з вимогами ч.1 ст.178 КПК України суд враховує особу обвинуваченого, який раніше не судимий, неодружений, не працює, а також ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.

За таких обставин, враховуючи особу ОСОБА_6 , тяжкість обвинувачення, зважаючи на необхідність запобігти ризикам, передбачених п.п.1,3,5 ст.177 КПК України, наявність суспільного інтересу, а тому суд дійшов висновку про необхідність продовження обвинуваченому строку тримання під вартою терміном на 60 днів без визначення застави.

Вирішуючи питання про можливість застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів, суд уважає, що з огляду на встановлені судом ризики та особу обвинуваченого, який міцних соціальних зв`язків немає, оскільки неодружений, відсутність осіб, які б могли за нього поручитися, виключає можливість виконання ним обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України та процесуальних рішень, і в сукупності з встановленими обставинами не дає підстав для застосування запобіжних заходів у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, застави і домашнього арешту.

Крім того, застосування домашнього арешту до обвинуваченого застосувати неможливо, оскільки враховуючи обставини кримінального правопорушення, а також те, що він не має постійного місця проживання, а тому застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у даному випадку є найдоцільнішим.

Розглядаючи клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 , суд уважає що всі ризики, наведені прокурором, існують та не зменшилися, зокрема за п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, характер його вчинення, суворе покарання за вказаний злочин а також те, що він після скоєного злочину переховувався від поліції, тобто намагався уникнути відповідальності, що унеможливить своєчасне виконання процесуальних рішень; п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки перебуваючи на волі, усвідомлюючи тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, характер його вчинення а також те, що за вказаний злочин передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна, може незаконно вплинути на потерпілу чи свідків, що може призвести до зміни ними показань або відмови від дачі показань у кримінальному провадженні; п. 5 ч.1ст.177КПК України (вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється чи обвинувачується), оскільки обвинувачений скоїв кримінальне правопорушення в умовах воєнного стану, раніше неодноразово був судимий за корисливі злочини, в тому числі і за розбійні напади, що свідчить про те, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення.

У відповідності з вимогами ч.1 ст.178 КПК України суд враховує особу обвинуваченого, який раніше судимий за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.187 КК України, неодружений, військовослужбовець, а також ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.

За таких обставин, враховуючи особу ОСОБА_7 , тяжкість обвинувачення, зважаючи на необхідність запобігти ризикам, передбачених п.п.1,3,5 ст.177 КПК України, наявність суспільного інтересу, а тому суд дійшов висновку про необхідність продовження обвинуваченому строку тримання під вартою терміном на 60 днів без визначення застави.

Щодо доводів захисту про неможливість перебувати обвинуваченого в умовах СІЗО з огляду на захворювання на рак легень, то суд уважає що таких доказів суду не надано, оскільки висновок комп`ютерної томографії не є таким документом.

Вирішуючи питання про можливість застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів, суд уважає, що з огляду на встановлені судом ризики та особу обвинуваченого, який міцних соціальних зв`язків немає, оскільки неодружений, відсутність осіб, які б могли за нього поручитися, виключає можливість виконання ним обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України та процесуальних рішень, і в сукупності з встановленими обставинами не дає підстав для застосування запобіжних заходів у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, застави і домашнього арешту.

Крім того, застосування домашнього арешту до обвинуваченого застосувати неможливо, оскільки враховуючи обставини кримінального правопорушення, а також те, що він не має постійного місця проживання, а тому застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у даному випадку є найдоцільнішим.

Також у підготовчому засіданні прокурор просив призначити судовий розгляд кримінального провадження, вважаючи, що для цього дотримані всі вимоги, передбачені КПК України.

Обвинувачені та захисники проти призначення судового розгляду не заперечували.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт з додатками, суд дійшов висновку про призначення судового розгляду кримінального провадження, оскільки воно відповідно до ст. 32 КПК України підсудне Машівському районному суду Полтавської області, підстав для прийняття рішень, передбачених п.п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, на підготовчому судовому засіданні, немає.

Відповідно до ч.2 ст. 31 КПК України судом роз`яснено обвинуваченим право на розгляд справи колегіально в складі трьох суддів проти чого вони заперечували.

Отже, зазначене судове засідання відповідно до вимог ст. ст. 27, 31 КПК України слід проводити відкрито, суддею одноособово, за участю: прокурора, потерпілої, захисників та обвинувачених.

На підставі викладеного, керуючись ст.177 199, 314-1,331, 393-395 КПК України, суд,-

у х в а л и в :

клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 19 березня 2026 включно, без визначення застави.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 19 березня 2026 включно, без визначення застави.

Призначити судовий розгляд кримінального провадження № 0000622 від 22.11.2025 стосовно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, об 11 год. 00 хв. 02 лютого 2026 року в приміщенні Машівського районного суду Полтавської області.

Судовий розгляд здійснюватиметься суддею одноособово у відкритому судовому засіданні.

У судове засідання викликати:прокурора, потерпілу, обвинувачених та їх захисників.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а у випадку її оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена в частині продовження строку запобіжного заходу до Полтавського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1