Провадження № 1-кп/161/1525/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 22 грудня 2025 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у Луцькому міськрайонному суді Волинської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0002330 від 02.09.2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Колибабинці, Хмільницького р-н., Вінницької області, українця, громадянин України, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 листопала 2024 року у справі №161/19919/24, яка набрала законної сили 06 грудня 2024 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок на користь держави з позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що адміністративне правопорушення це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За вчинення адміністративного правопорушення до особи застосовується адміністративне стягнення, одним із видів якого є позбавлення спеціального права, зокрема, права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. Статтею 15 Закону України «Про дорожній рух» забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Обов`язковість судового рішення, згідно із ст. 129 Конституції України, є однією з основних засад судочинства. Як установлено у ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи не можуть приймати рішення, які скасовують судові рішення або зупиняють їх виконання.

Проте, ОСОБА_5 , достовірно знаючи про наявність судового рішення про позбавлення його права керування транспортними засобами, яке набрало законної сили, будучи ознайомленим з ним, маючи реальну можливість його виконати, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, 15 лютого 2025 року приблизно о 18 годині 44 хвилин, здійснив керування транспортним засобом марки «VOLKSWAGEN» моделі «UP» з державним номерним знаком НОМЕР_1 поблизу будинку № 1 по вулиці Глушець місті Луцьк, де був зупинений працівниками УПП у Волинській області ДПП та в подальшому 15 лютого 2025 року відносно ОСОБА_5 , складено постанову про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 122, ч. 4 ст. 126 КупАП та застосовано адміністартивне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 400 (двадцять тисяч чотириста) гривень.

Крім цього, всупереч виконанню постанови Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 листопада 2024 року у справі №161/19919/24, яка набрала законної сили 06 грудня 2024 року, будучи ознайомленим з нею, маючи реальну можливість її виконати, 21 квітня 2025 року близько 17 години 40 хвилини, ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, здійснив керування транспортним засобом марки «VOLKSWAGEN» моделі «UP» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , поблизу будинку № 15 по проспекті Волі у місті Луцьк, де під час руху заднім ходом, не впевнився в безпечному маневру, здійнив наїзд на припаркований автомобіль марки AUDI S4, н.з. НОМЕР_2 , та будучи причетним до ДТП, залишив місце події, не повідомив працівників поліції про ДТП, та 30 квітня 2025 року відносно останнього за даним фактом був складений протокол за ст. 122-4, ст. 124, ч. 5 ст. 126 КУпАП працівниками УПП у Волинській області ДПП, який скерований на розгляд до Луцького міськрайонного суду та постановою Луцького міськрайонного суду від 12.06.2025 останнього визнано винним та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 40800 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину визнав повністю та погодився з кваліфікацією та обставинами вчинення кримінального правопорушення. В обвинувальному акті вірно викладені обставини скоєного. В скоєному розкаюється, просить суворо не карати.

Відповідно до ст. 349 ч.3 КПК України в судовому засіданні, за згодою всіх учасників судового провадження, не досліджувались докази щодо фактичних обставин кримінального провадження, оскільки вони ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження щодо особи обвинуваченого, суд вважає, що подія злочину мала місце, провина обвинуваченого ОСОБА_5 доведена повністю та його дії правильно кваліфіковані за ст. 382 ч.1 КК України, як в умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили.

Згідно витягу вказане кримінальне правопорушення внесено до ЄРДР 02.09.2025 року за №0002330 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, відповідно до якої особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 установах міста на обліку не перебуває, не працює, раніше не засуджувався.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає повне визнання своєї провини, щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

З урахування викладеного, а саме той факт, що обвинувачений повністю визнав провину, покаявся в скоєному, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе в умовах без ізоляції його від суспільства та що йому слід призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі, у вигляді сплати штрафу в доход держави.

Цивільні позови не заявлено.

Речові докази не долучались.

Керуючись ст. ст. 127-129, 349, 368-370, 373- 374, 392, 395 КПК України,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України та призначити йому покарання у вигляді сплати штрафу в доход держави у розмірі п`ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 8500 (вісім тисяч п`ятсот грн).

Запобіжний захід не обирався.

Речові докази не долучались.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до Волинського Апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя:

Вирок складено та надруковано в єдиному примірнику у нарадчий кімнаті.

Суддя: