Слідчий суддя у 1-й інстанції: ОСОБА_1 Справа № 991/180/26
Доповідач: ОСОБА_2 Провадження №11-сс/991/128/26
АПЕЛЯЦІЙНА ПАЛАТА ВИЩОГО АНТИКОРУПЦІЙНОГО СУДУ
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

03 лютого 2026 рокумісто Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретарки судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_6 , подану на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 14 січня 2026 року щодо відмови у задоволенні скарг на бездіяльність уповноважених осіб Спеціалізованої антикорупційної прокуратури /далі - САП/ щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань /далі - ЄРДР/,

В С Т А Н О В И Л А:

Оскаржуваною ухвалою відмовлено у задоволенні скарг на бездіяльність уповноважених осіб САП щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, оскільки (1) до ЄРДР вноситься інформація про сукупність ознак, які свідчили б про вчинення того чи іншого злочину, і дали б змогу кваліфікувати дії або бездіяльність, про яку йдеться у заяві, за відповідними ст. ст. Кримінального кодексу України /далі - КК/; (2) заяви ОСОБА_6 фактично зводяться до незгоди з рішеннями зазначених суддів і мають абстрактний, а не конкретний характер (а. с. 40-44).

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить поновити строк на оскарження, скасувати ухвалу та прийняти рішення, яким справу повернути до канцелярії суду на повторний авторозподіл, адже: (1) повний текст ухвали він отримав поштою лише 26.01.2026, що відповідно до ст. 117 Кримінального процесуального кодексу України /далі - КПК/ є підставою для поновлення строку; (2) заявник підозрює слідчого суддю за ст. ст. 367, 396 Кримінального кодексу України /далі - КК/ і, що він змовився з керівництвом Заводського районного суду; (3) секретар судового засідання повідомила, що засідання не відбудеться через відсутність вільної зали, але це не відповідає дійсності; (4) заявника не попередили завчасно про одночасний розгляд двох його скарг (а. с. 48).

Заявник і прокурор, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце апеляційного розгляду, в судове засідання не прибули. Підстави для відкладення відсутні.

Надаючи оцінку своєчасності апеляційного оскарження, колегія суддів враховує, що апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді надіслано 26.01.2026 поштовим зв`язком на адресу суду апеляційної інстанції, тобто із пропуском строку на оскарження.

Так, хоч слідчий суддя оголосив резолютивну частину ухвали 14.01.2026 за відсутності заявника, але з його повідомленням (а. с. 15-17, 25-27, 36). Тому перебіг строку на апеляційне оскарження відповідно до постанови Верховного Суду від 28.07.2021 у справі №204/7066/20 і ч. 5 ст. 115 КПК для заявника розпочався з наступного дня (15.01.2026) та завершився 19.01.2026 (останній день на подачу).

Однак, враховуючи ч. 1 ст. 117 КПК і позицію, висловлену в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 27.05.2019 (справа №461/1434/18), а також те, що заявник оскаржує рішення, зокрема, в частині підстав відмови у задоволенні його скарги, колегія суддів вважає, що до проголошення й отримання повного тексту ухвали 28.01.2026 (а. с. 45-46, 67) ОСОБА_6 не знав мотивів оскаржуваного рішення. Саме через це суд дійшов висновку, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин, а тому його слід поновити.

Щодо доводів апеляційної скарги, то колегія суддів вважає їх безпідставними із огляду на те, що за змістом ст. 214 КПК реєстрації в ЄРДР підлягають із подальшим здійсненням досудового розслідування не будь-які заяви, а лише ті з них, які містять відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення. Так, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви про вчинене кримінальне правопорушення зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 год з моменту внесення цих відомостей надати заявнику витяг із ЄРДР (ч. 1 ст. 214 КПК).

Відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК, зокрема, мати короткий виклад обставин, котрі можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення (п. 2 Глави 1 Розділу ІІ Положення про ЄРДР, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора від 30.06.2020 №298). Тобто згідно з ч. 1 ст. 214 КПК до ЄРДР вносяться відомості про вчинення кримінального правопорушення лише за наявності інформації про існування обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення (реальність конкретної події: часу, місця, способу та інших фактів), а не будь-яких даних, повідомлених заявником. Аналогічний підхід щодо застосування відповідної норми було наведено Судовою палатою у кримінальних справах Верховного Суду України 01.07.2013 у висновку щодо питання про початок кримінального провадження стосовно суддів, яке пов`язане зі здійсненням ними судочинства, згідно з яким положення ч. 1 ст. 214 КПК зобов`язують слідчого внести до ЄРДР та розпочати розслідування тільки за заявою, які містять ознаки злочину, а не будь-які інші.

Водночас, якщо обставини, зазначені в заяві, не містять відомостей про вчинення будь-яких дій чи бездіяльності, які можна хоча б попередньо кваліфікувати як злочин, інформація щодо них не має вноситися до ЄРДР і досудове розслідування щодо цих подій не повинно проводитися (постанова Верховного Суду від 30.09.2021 у справі №556/450/18). Й оцінюючи обставини, вказані в заяві, прокурор має враховувати положення КК, які визначають, що вважається кримінальним правопорушенням.

Отже, при вирішенні справи за скаргою ОСОБА_6 слідчим суддею надано правильне тлумачення змісту ст. 214 КПК.

Застосовуючи наведений підхід до обставин цього судового провадження, колегія суддів ураховує, що 02.12.2026 ОСОБА_6 звернувся до уповноважених осіб САП із повідомленнями про вчинення суддями Заводського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_7 , ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 355, 365, 368 КК під час постановлення судових рішень. На думку заявника, при розгляді заяв та скарг, ухваленні рішень ці судді порушили Конституцію та Закони України (а. с. 3, 11).

07.01.2026 до Вищого антикорупційного суду надійшли скарги на бездіяльність уповноважених осіб САП щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за вказаними заявами ОСОБА_6 , які ухвалою слідчого судді від 07.01.2026 було об`єднано в одне провадження (а. с. 1, 7-9).

Із наведеного вбачається, що обставини, викладені у заяві, свідчать про незгоду особи з прийнятими суддями рішеннями. Однак зазначене не вказує про наявність об`єктивних даних, які хоча б попередньо свідчили про ймовірність вчинення будь-якого злочину.

Остаточне судове рішення не може бути переглянуто, крім встановлених процесуальними законами випадків його перегляду відповідним судом, що виключає можливість оцінювання такого рішення слідчим, прокурором при вчиненні ними дій, які мають наслідком притягнення судді до кримінальної відповідальності (абз. 4 п. 2.6. рішення Конституційного Суду України у справі №7-р/2020 від 11.06.2020).

Отже, висновок слідчого судді з приводу відсутності у заявах ОСОБА_6 об`єктивних даних, які свідчать про вчинення вказаними ним суддями Заводського районного суду міста Запоріжжя кримінальних правопорушень, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження. Так, відповідно до висновку Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 01.07.2013 , §§16-17 додатку до Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов`язки від 17.11.2010 №CM/Rec (2010) 12 оцінка судових рішень, прийнятих суддями, може бути надана виключно у межах установленого законодавством процесуального перегляду. Тому, ухвалення суддями у межах своїх повноважень судових рішень та вчинення дій з відправлення правосуддя у ході судового розгляду об`єктивно не може розглядатися як вчинення злочину.

Також судом апеляційної інстанції в ході апеляційного перегляду не встановлено й інших істотних порушень вимог КПК, що б давало підстави для скасування ухвали.

Таким чином, у задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 8, 9, 115, 303, 304, 369, 370, 375, 376, 392, 395, 404, 405, 407, 418, 419, 422, 424, 532 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Строк на апеляційне оскарження поновити.

Апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 14 січня 2026 року - без змін.

Ухвала є остаточною, набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:ОСОБА_2
Судді:ОСОБА_3
ОСОБА_4