Справа № 527/3020/25
провадження № 1-кс/527/571/25
УХВАЛА

23 жовтня 2025 року м. Глобине

Слідчий суддя Глобинського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глобине клопотання слідчого слідчого відділення Відділу поліції №1 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Глобинської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 про арешт майна за матеріалами кримінального провадження №0000594, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 13 жовтня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

17 жовтня 2025 року до суду надійшло вищевказане клопотання.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що у провадженні СВ відділу поліції №1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000594 від 13.10.2025, що розпочате за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що 13.10.2025, близько 18:00 год до ВП №1 КРУП надійшло повідомлення, про те що поблизу с. Білогуби, Кременчуцького району Полтавської області, працівники патрульної поліції за координатами: 45.559835, 33.377971, виявили факт незаконної порубки деревини у заповіднику «Кононівське», породи «ясен» у кількості двох шт, внаслідок чого спричинено матеріальну шкоду.

16.10.2025, проведено огляд місця події, у с. Веселий Поділ по вул. Степова біля будинку №3, Кременчуцького району Полтавської області, де ОСОБА_5 добровільно видав бензопилу марки «STHIL» MS 170, якою за його словами 13.10.2025 приблизно о 14.00 год спиляв два дерева у заповідному урочищі «Кононівське».

16.10.2025 бензопилу марки «STHIL» MS 170, визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, з метою забезпечення збереження речових доказів, запобігання їх приховуванню, пошкодженню, псуванню, зникненню, втраті, знищенню, використанню, перетворенню та передачі чи настанню інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, слідчий прохав накласти арешт на майно, вилученого 16 жовтня 2025 року під час огляду місця події по АДРЕСА_1 , бензопилу, марки «STHIL», моделі MS 170, оранжевого кольору, яка належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом позбавлення власника та будь - яких інших осіб можливості відчужувати, розпоряджатися та/або користуватися зазначеним майном, окрім можливості вчинення відповідними особами необхідних дій із вказаними предметами, як речовим доказом (огляд, слідчий експеримент, призначення експертиз, експертні дослідження тощо) із залишенням в кімнаті збереження речових доказів ВП №1 КРУП ГУНП в Полтавській області.

У судове засідання слідчий надав заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, клопотання підтримав, просив задовольнити.

У судове засідання власник майна не з`явився, належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, дійшов висновку, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

Надаючи правову оцінку викладеним обставинам суд зазначає наступне.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і в клопотанні, з яким звертається особа з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання. Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Тобто відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, метою арешту в даному випадку є забезпечення збереження речових доказів, а підставою відповідність вилученого майна критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до п. 1, 2, 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчий суддя дослідив зазначені в клопотанні слідчого обставини та дійшов обґрунтованого висновку про те, що накладення арешту на майно, вилучене при проведенні 16.10.2025 під час огляду, що проводився по АДРЕСА_1 , бензопилу, марки «STHIL», моделі MS 170, оранжевого кольору, яка належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є необхідним тимчасовим заходом, оскільки майно, щодо якого вирішується питання про арешт, постановою слідчого від 16.10.2025 визнано речовим доказам в кримінальному провадженні, як таке, що зберегло на собі його сліди, підлягають подальшому дослідженню в ході проведення експертиз, мають безпосереднє відношення до кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 13.10.2025 за №0000594 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, яке розслідується ВП №1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області, в зв`язку з чим з метою виконання вимог процесуального забезпечення ідентифікації, виявлення, фіксування слідів діяння, що містить ознаки злочину, передбаченого ст. 246 КК України, з метою заборони відчуження майна, слідчий суддя вважає за можливе задовольнити клопотання слідчого та накласти арешт на відповідне майно. Незастосування арешту згаданих речей може призвести до знищення, відчуження або настання інших наслідків, що перешкоджатимуть кримінальному провадженню. Відносно даних речей є необхідність у проведенні експертного дослідження.

Арешт майна, з підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною підставою для арешту такого майна (та на відміну від забезпечення цивільного позову та можливої конфіскації майна, як окремих правових підстав) не вимагає оголошення підозри в кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Таким чином, враховуючи, що клопотання слідчого відповідає вимогам ст. 171 КПК України, а вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 98 КПК України, то на вказане майно слід накласти арешт.

Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для накладення арешту на майно з метою забезпечення кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 131,132, 167, 167,170-173, 175, 372, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене при проведенні огляду місця події від 16 жовтня 2025 року під час огляду місця події по АДРЕСА_1 , бензопилу, марки «STHIL», моделі MS 170, оранжевого кольору, яка належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом позбавлення власника та будь яких інших осіб можливості відчужувати, розпоряджатися та/або користуватися зазначеним майном, окрім можливості вчинення відповідними особами необхідних дій із вказаними предметами, як речовими доказами (огляд, слідчий експеримент, призначення експертиз, експертні дослідження тощо) із залишенням в ВП №1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1