Справа № 548/2445/25
Провадження №1-кп/548/273/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(повний текст)

03 листопада 2025 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області в складі :

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хорол кримінальне провадження № 0000180 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Берестове, Донецької області, мешканця АДРЕСА_1 українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, одруженого, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч.1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, з угодою про визнання винуватості від 29.10.2025 року,

за участю сторін кримінального провадження:

сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого- ОСОБА_3

сторони захисту - адвоката ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

Згідно ч. 1 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», кожний громадянин, який досяг визначеного цим Законом віку, не має медичних протипоказань та пройшов повний курс навчання за відповідними програмами, може в установленому порядку отримати право на керування транспортними засобами відповідної категорії.

Відповідно до ч. 4 ст. 15 вказаного вище Закону особа, яка бажає отримати право на керування транспортними засобами відповідної категорії чи типу, зобов`язана пройти медичний огляд, відповідну підготовку в акредитованому закладі або самостійно опанувати зміст теоретичного модуля типової навчальної програми з урахуванням категорій транспортних засобів та пройти відповідну підготовку з практичного керування в акредитованому закладі або перепідготовку відповідно до типової навчальної програми, успішно скласти теоретичний і практичний іспити. Порядок підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно ч. 9 ст. 15 зазначеного Закону, право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України, відповідно до Конвенції про дорожній рух, діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно до ст.7 Постанови КМУ від 02.04.1994 №217 «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень тракториста-машиніста» посвідчення тракториста-машиніста видається особі, яка пройшла медичний огляд порядку, встановленому МОЗ, а також здобула професійну

(професійно-технічну) освіту відповідно до освітньої програми за

професіями, що передбачають отримання навичок керування машинами

тих категорій, які заявлені на отримання посвідчення, та склала

теоретичний і практичний іспити екзаменаційній комісії

територіального органу Держпродспоживслужби.

Всупереч даним положенням законодавства, ОСОБА_3 , в квітні 2025 року, точної дати та часу встановити не вдалося, діючи умисно та протиправно, з метою отримання можливості керування транспортними засобами, маючи умисел на отримання підробленого посвідчення тракториста - машиніста, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, вступив у змову з невстановленою під час досудового розслідування особою, та усвідомлюючи злочинний характер своїх дій щодо пособництва у вчиненні підроблення офіційного документа (посвідчення водія), надав невстановленій досудовим розслідуванням особі, свої анкетні дані та фотокартку для подальшого їх внесення до підробленого документу, а саме посвідчення тракториста - машиніста серії НОМЕР_1 виданого, згідно його змісту, 23.05.2024 ГУ Держпродспоживслужбою в Хмельницькій області, на ім`я ОСОБА_3 , з дозволом категорії машин, на керування якими видане посвідчення «А1, А2, В1», бланк якого не відповідає аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу, чим створив сприятливі умови для вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України.

Окрім цього, 16.10.2025, приблизно о 16.15 год., ОСОБА_3 , діючи умисно та протиправно, керуючи трактором марки «Zoomlion RS1604» д.н.з. НОМЕР_2 , під час перевірки у нього документів працівниками поліції поблизу будинку №5а провулка Івана Франка у с. Шишаки Лубенського району Полтавської області, пред`явив поліцейському ГРПП ВП № 2 Лубенського РВП в Полтавській області ОСОБА_6 завідомо підроблене посвідчення тракториста - машиніста серії НОМЕР_1 видане, згідно його змісту, 23.05.2024 ГУ Держпродспоживслужба в Хмельницькій області, на ім`я ОСОБА_3 , з дозволом категорії машин, на керування якими видане посвідчення «А1,А2,В1», яке не відповідає аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу, використавши в такий спосіб завідомо підроблений документ.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у пособництві в підробленні посвідчення, яке видається установою, і яке надає права з метою його використання, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України.

Таким чином ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, тобто використанні завідомо підробленого документа.

Під час досудового розслідування між прокурором Хорольського відділу Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 і обвинуваченим ОСОБА_3 за участю захисника ОСОБА_5 , 29.10.2025 року укладена угода про визнання винуватості. Згідно з угодою ОСОБА_3 , беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч.1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, а також зобов`язався: 1) беззастережно визнати обвинувачення в обсязі пред`явленого повідомлення про підозру за ч. 5 ст. 27, ч.1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України; 2) надавати правдиві покази під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального приводження та сприяти у встановлені органом досудового розслідуванням та судом обставин вчинення інкримінованого правопорушення за ч. 5 ст. 27, ч.1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_3 буде призначене покарання за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України -у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік із застосуванням, відповідно до ст. 59-1 ч. 2 КК України ;за ч. 4 ст.358 КК України - у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень на користь держави. Відповідно до ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю злочинів у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік із застосуванням, відповідно до ст. 59-1 ч. 2 КК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим, згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 цілком розуміє положення ч.ч. 4, 5 ст. 474 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, зокрема, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Прокурор вказав, що угода може бути затверджена судом.

Допитаний під час судового засідання обвинувачений ОСОБА_3 повністю і беззаперечно визнав себе винним у пред`явленому обвинуваченні, ніякі фактичні обставини справи не заперечував, у скоєному розкаявся. Повністю підтвердив добровільність наміру укласти угоду про визнання винуватості та готовність відбути визначене в угоді покарання.

Захисник підтвердив зазначені обставини, а також добровільність укладення угоди обвинуваченим та його обізнаність з обмеженнями під час розгляду справи та наслідками укладення угоди про визнання винуватості.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Хорольського відділу Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 і обвинуваченим ОСОБА_3 за участю захисника ОСОБА_5 .

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не застосовувати.

Цивільний позов не пред`явлено.

Долю речових доказів вирішити порядку статті 100 КПК України.

Судові витрати в порядку статті 124 КПК України стягнути з обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 31, 176-179, 369 371, 373 376, 394, 395 КПК України, суд -

З А С У Д И В :

Угоду від 29 жовтня 2025 року про визнання винуватості укладену між прокурором Хорольського відділу Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 і обвинуваченим ОСОБА_3 за участю захисника ОСОБА_5 по кримінальному провадженню № 0000180 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч.1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України - затвердити.

ОСОБА_3 , визнати винним за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання

за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України -у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік із застосуванням, відповідно до ст. 59-1 ч. 2 КК України ;

за ч. 4 ст.358 КК України - у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень на користь держави ;

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю злочинів у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік із застосуванням, відповідно до ст. 59-1 ч. 2 КК України, наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства та покладенням таких обов`язків:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою .

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_3 обчислювати з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що за ухилення засудженого від відбування покарання у виді пробаційного нагляду передбачена кримінальна відповідальність за ч. 3 ст. 389 КК України.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не застосовувати.

Речовий доказ:ком-пакт диск із відеозаписом, який приєднано до матеріалів кримінального провадження - залишити при матеріалах кримінального провадження № 0000180;

-посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_3 , яке приєднано до матеріалів кримінального провадження - знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Берестове, Донецької області, мешканця АДРЕСА_1 українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого на користь держави 2228, 50 грн. за проведення судової експертизи.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку через Хорольський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст вироку негайно після проголошення вступної та резолютивної частини згідно ч.15 ст.615 КПК України вручити обвинуваченому, прокурору.

ГоловуючийОСОБА_1