Провадження № 1-кс/344/157/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2026 року місто Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Івано-Франківськ скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, -

В С Т А Н О В И ЛА:

Заявник ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій. Обґрунтовуючи вимоги скарги, заявник зазначає, що ним було скеровано до Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, клопотання про допит свідків та клопотання про визнання його потерпілим, тому просить зобов`язати слідчого ОСОБА_4 допитати важливих свідків та визнати його потерпілим внаслідок злочинних дій правоохоронних органів.

Відповідно до протоколу автоматизованого визначення слідчого судді від 17 листопада 2025 року, дану справу передано слідчому судді ОСОБА_1 для розгляду.

Ухвалою слідчого судді від 12 січня 2026 року зобов`язано П`ятий слідчий відділ (з дислокацією у м. Івано-Франківську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, надати до суду матеріали кримінального провадження №0000068.

Заявник ОСОБА_3 , надаючи пояснення в режимі відеоконференції, у судовому засіданні вимоги скарги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити.

У судове засідання слідчий П`ятого слідчого відділу Територіального бюро розслідувань Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_4 не прибув, проте надав до суду заперечення на скаргу.

Заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали судового провадження за скаргою, матеріали кримінального провадження №0000068 від 30 січня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 Кримінального кодексу України, слідчий суддя виходить з наступного.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною першою статті 303 Кримінального процесуального кодексу України, в тому числі рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Пунктом 1 частини першої статті 303 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Згідно з частиною другою статті 22 Кримінального процесуального кодексу України, сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України.

За частиною третьою статті 26 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до статті 94 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Частина перша статті 220 Кримінального процесуального кодексу України передбачає, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

З матеріалів кримінального провадження №0000068 від 30 січня 2025 року вбачається, що ОСОБА_3 був допитаний в якості свідка.

Статтею 66 Кримінального процесуального кодексу України визначені права та обов`язки свідка. Відповідно ОСОБА_3 , будучи на час розгляду даної скарги свідком може користуватися лише правами, наданими свідкові.

Подане клопотання ОСОБА_3 про виклик свідків в межах цього кримінального провадження було розглянуто слідчим та надано заявнику відповідь.

Також у скарзі ОСОБА_3 просить зобов`язати слідчого визнати його потерпілим.

Згідно частини першої статті 55 Кримінального процесуального кодексу України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Враховуючи положення чинного Кримінального процесуального кодексу України та сформованої з цього питання практики Верховного Суду при здійсненні повноважень судового контролю, слідчий суддя не уповноважений своїм рішенням покладати на слідчого такі зобов`язання, які суперечать змісту Кримінального процесуального кодексу України, та що за своєю суттю може свідчити про фактичне втручання в процесуальні повноваження слідчого.

Також слідчий суддя враховує те, що у кримінальному провадженні №0000068 від 30 січня 2025 року міститься постанова слідчого П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у місті Івано-Франківську) Територіального бюро розслідувань Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_4 від 16.07.2025, якою відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про визнання його потерпілим, оскільки у ході досудового розслідування не отримано відомостей про завдання ОСОБА_3 моральної, фізичної або майнової шкоди.

Виходячи із вищевикладеного, слідчий суддя, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності відповідно до статті 94 Кримінального процесуального кодексу України, приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 303, 306-307, 309, 372, 376, 392, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

У Х В А Л И Л А:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, - відмовити у повному обсязі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та підписано 13 лютого 2026 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1