Провадження № 1-кп/127/1124/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2025 місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.07.2025 за № 0001013, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шостка Сумської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , із середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , громадянина України, несудимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кримінального кодексу України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 та її законного представника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 05.07.2025 приблизно о 02 год. 00 хв., більш точного часу не встановлено, перебуваючи за місцем спільного проживання, за адресою: АДРЕСА_3 , у якого на грунті ревнощів виник злочинний умисел, спрямований на заподіяння шкоди здоров`ю своєї неповнолітньої співмешканки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом спричинення їй тілесних ушкоджень, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання негативних наслідків, підійшов до ліжка, де спала ОСОБА_5 та, діючи умисно, схопив її руками за шию, після чого відпустивши наніс їй близько 4 ударів кулаком правої руки в ліву частину обличчя, внаслідок чого ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження.

Згідно висновку експерта Вінницького обласного бюро судово-медичної експертизи у ОСОБА_5 були виявлені тілесні ушкодження у виді закритої черепно-мозкової травми - забій головного мозку; перелому передньої стінки лівої верхньощелепної пазухи з незначним втисненням кісткових фрагментів; перелому очно-ямкової поверхні лівої верхньощелепної кістки зі зміщенням; обширної гематоми м`яких тканин лівого ока та обличчя зліва; субкон`юнктивального крововиливу. Вказані ушкодження у ОСОБА_5 належить до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, оскільки перелом лівої верхньощелепної кістки за своїм характером спричинив тривалий (понад 21 день) розлад здоров`я.

Під час підготовчого судового засідання у даному кримінальному провадженні до суду надано угоду про примирення, укладену 27.11.2025 між потерпілою ОСОБА_5 у присутності її законного представника ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 на підставі ст. ст. 468, 469, 471 Кримінального процесуального кодексу України, у зв`язку з чим, суд, на виконання вимог ч. ч. 2, 3 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України невідкладно перейшов до її розгляду.

Так, згідно з даною угодою, її сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 122 Кримінального кодексу України, - умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

В підготовчому судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 у присутності її законного представника ОСОБА_6 зазначила, що угоду про примирення укладено між потерпілою та обвинуваченим добровільно, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення. Просить угоду затвердити.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що розуміє суть пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в разі затвердження угоди про примирення. Визнає себе винним у вчиненні злочину, у вчиненому щиро кається. Угода про примирення є добровільною, просить затвердити угоду про примирення, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 не заперечував проти затвердження угоди про примирення, укладеної між обвинуваченим та потерпілою, зазначивши, що угода відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України дійшов таких висновків.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 Кримінального процесуального кодексу України у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди.

В пункті 1 статті 468 Кримінального процесуального кодексу України вказано, що у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно положень ч. 3 ст. 469 Кримінального процесуального кодексу України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

З огляду на положення ст. 12 Кримінального кодексу України, злочин, інкримінований обвинуваченому ОСОБА_3 , передбачений ч. 1 ст. 122 КК України, є нетяжким злочином.

Як встановлено судом, обвинувачений ОСОБА_3 повністю розуміє права, передбачені п. 1 ч. 5 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 Кримінального процесуального кодексу України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та наслідки невиконання угоди, визначені ст. 476 Кримінального процесуального кодексу України.

Також судом встановлено, що потерпіла ОСОБА_5 повністю розуміє наслідки затвердження угоди про примирення, викладені в п. 2 ч. 1 ст. 473 Кримінального процесуального кодексу України, та наслідки невиконання угоди, визначені ст. 476 Кримінального процесуального кодексу України.

Шляхом опитування сторін, суд переконався, що угода про примирення між потерпілою та обвинуваченим укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України для відмови у затвердженні угоди, судом не встановлено.

Узгоджену сторонами міру покарання визначено у відповідності до положень ст. ст. 50, 65-67 Кримінального кодексу України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого обвинувачення, даних про особу обвинуваченого, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, сторони врахували фактичні обставини вчинення злочину, дані про особу обвинуваченого, його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, тобто наявність пом`якшуючих покарання обставин та обставину, яка обтяжує покарання, вчинення кримінального правопорушення щодо іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних відносинах, та дійшли згоди про призначення обвинуваченому покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч. 1 ст. 122 КК України, із звільненням від відбування покарання згідно ст. 75 Кримінального кодексу України, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього згідно ст. 76 Кримінального кодексу України обов`язки, та із застосуванням згідно п. 5 ч. 1 ст. 91-1 Кримінального кодексу України обмежувального заходу у виді направлення для проходження програми для кривдників.

В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений характеризується позитивно, неодружений, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше несудимий.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кримінального кодексу України, - умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Згідно ч. 1 ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

За таких обставин суд вважає, що угоду про примирення укладену 27.11.2025 між потерпілою ОСОБА_5 у присутності її законного представника ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 слід затвердити та призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.

Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 09.07.2025 на два сліди речовини бурого кольору, слід скасувати, оскільки в подальшому застосуванні арешту потреба відпала.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Процесуальних витрат у кримінальному провадженні немає.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог статті 100 Кримінального процесуального кодексуУкраїни.

Керуючись ст.ст. 100, 174, 369-371, 373-374, 376, 468-469, 471, 473-475 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення, укладену 27.11.2025 між потерпілою ОСОБА_5 у присутності її законного представника ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.07.2025 за № 0001013, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кримінального кодексу України.

Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кримінального кодексу України, та призначити узгоджену сторонами міру покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку суду.

Застосувати до ОСОБА_3 згідно п. 5 ч. 1 ст. 91-1 Кримінального кодексу України обмежувальний захід у виді направлення для проходження програми для кривдників на строк два місяці.

Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 09.07.2025 на два сліди речовини бурого кольору, - скасувати.

Речові докази у кримінальному провадженні - два сліди речовини бурого кольору, які відповідно до постанови слідчого про визнання речовими доказами від 06.07.2025 та квитанцій № 5010 від 24.10.2025 передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілій та прокурору.

Суддя