ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/124/26 Справа № 203/9266/25 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2026 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 (приймає участь в режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_7 , (приймає участь в режимі відеоконференції)

підозрюваного ОСОБА_8 (приймає участь в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження матеріали кримінального провадження №0014940 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Дніпра від 17 грудня 2025 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 5 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі та в доповненні до апеляційної скарги захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді та відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або визначити мінімальний розмір застави.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що ризики, передбачені п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України відсутні.

Зазначає, що ОСОБА_8 має міцні соціальні зв`язки, зареєстроване місце проживання, є військовослужбовцем, раніше не судимий.

Вважає, що до підозрюваного можливо застосувати заставу.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Дніпра від 17 грудня 2025 року було задоволено клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 12 лютого 2026 року включно, без визначення розміру застави.

Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення зазначив, що наявна обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 5 ст. 407 КК України, наявні ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, врахував тяжкість та обставини вчинених кримінальних правопорушень, особу підозрюваного, який є військовослужбовцем та відсутність у нього хронічних захворювань.

Заслухавши суддю-доповідача, думку підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу захисника, доводи прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

З наданих матеріалів вбачається, що під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 5 ст. 407 КК України, при цьому обставини, що дають підстави підозрювати його у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання, а саме: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 11.12.2025 року, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.12.2025 року, з якого вбачається, що потерпілий впізнав особу на фото №3, на якому зображений ОСОБА_8 , як особу, яка спричинила йому тілесне ушкодження, протоколами допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , а також рапортом про виявлення відсутності у військовій частині НОМЕР_1 ОСОБА_8 та актом службового розслідування, проведеного за фактом залишення військової частини без поважних причин, з метою ухилитися від військової служби, вчиненому в умовах воєнного стану, військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_8 .

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчим суддею правильно встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, підозрюваний може:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, відповідальність за які передбачена у виді позбавлення волі від 5 до 10 років позбавлення волі, у спричиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння та самовільному залишенні місця служби військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинені в умовах воєнного стану, 01.04.2025 року ОСОБА_8 оголошено в розшук в іншому кримінальному провадженні за ч. 1 ст. 263 КК України та був затриманий;

- незаконно впливати на свідків, потерпілого у кримінальному провадженні, враховуючи те, що показання свідків долучені до матеріалів кримінального провадження, у зв`язку з чим не виключається ймовірність обізнаності підозрюваного щодо осіб свідків. Оскільки зазначені особи підлягають допиту в судовому засіданні, наявний ризик незаконного впливу на них з метою зміни показань;

- вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки відповідно до матеріалів провадження ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні двох кримінальних правопорушень за ч. 1 ст. 121 та ч. 5 ст. 407 КК України, крім того, в суді перебуває на розгляді обвинувальний акт за ч.1 ст.263 КК України.

Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника щодо відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є безпідставними.

Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя врахував тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 , вагомість наявних доказів вчинення ним інкримінованих йому кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим, та особу підозрюваного, який є військовослужбовцем, вік, стан здоров`я, що не перешкоджає перебуванню під вартою, поведінку підозрюваного.

Колегія суддів вважає, що при вирішенні питання застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, суд апеляційної інстанції виходить з того, що: - особисте зобов`язання не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного з огляду на тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, та встановлені ризики; - заяв про взяття на поруки підозрюваного не надходило; - домашній арешт, з огляду на інкриміноване підозрюваному кримінальне правопорушення, не є дійовим запобіжним заходом щодо підозрюваного, оскільки підозрюваний з 01.04.2025 року оголошений в розшук як особа, що переховується від суду за ч.1 ст.263 КК України, що свідчить про реальний ризик переховування і неможливість забезпечення належної процесуальної поведінки.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

З огляду на характер і підвищену суспільну небезпечність інкримінованих кримінальних правопорушень, вчинених в умовах воєнного стану, а також наявність реальних ризиків, передбачених п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Слідчий суддя обґрунтовано не визначив розмір застави, оскільки ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 5 ст. 407 КК України, а саме у спричиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння та самовільному залишенні місця служби військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинені в умовах воєнного стану.

З урахуванням наведеного, на думку колегії суддів, слідчим суддею правильно встановлено, що інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України і тримання підозрюваного під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу.

Отже, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді не вбачається, обраний судом запобіжний захід щодо підозрюваного відповідає вимогам ст. ст. 177, 178, 183 КПК України, тому колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою і такою, що не підлягає скасуванню, тому в задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Дніпра від 17 грудня 2025 року - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Дніпра від 17 грудня 2025 року, щодо ОСОБА_8 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ ________________ ____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4