Справа №: 398/7868/25
провадження №: 1-кп/398/519/25
УХВАЛА

Іменем України

(повний текст)

"12" грудня 2025 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Олександрії кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001775 від 16.10.2025, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувальний акт по даному кримінальному провадженню відповідає вимогам ст. 291 КПК України, при його затвердженні прокурором дотримано вимоги закону.

Під час підготовчого судового засідання не встановлені підстави для прийняття рішень, передбачених пункти 1-4 частини третьої ст. 314 КПК України.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд вважає, що справу можливо призначити до судового розгляду на підставі обвинувального акту.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні заявив клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, мотивуючи тим, що на даний час існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме, обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам.

Обвинувачений в підготовчому засідання просив змінити йому запобіжний захід на домашній арешт.

В підготовчому судовому засіданні захисник пояснила, що ризики зазначені прокурором не підтверджені належними доказами, тому просила змінити обвинуваченому запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який, не пов`язаний з позбавленням волі, а саме домашній арешт за місцем проживання у нічний час.

Суд, заслухавши думку учасників процесу вважає, що клопотання прокурора не підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Ухвалою слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 17 жовтня 2025 року ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів та визначено суму застави - 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 90840,00 грн.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі; дані про особу підозрюваного; розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа; ризики продовження чи повторення протиправної поведінки.

Згідно з положеннями ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, серед іншого суд враховує, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачене покарання до семи років позбавлення волі, проте раніше не судимий, має постійне місце проживання, родину, що свідчить про його міцні соціальні зв`язки.

Враховуючи наведене, суд вважає, що стороною обвинувачення дотримано вимоги розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок обвинуваченого ОСОБА_4 із вчиненням кримінального правопорушення, проте прокурором не доведені обставини, передбачені п. 2, 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор, а також не обґрунтована недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам.

Суд не може погодитись з доводами прокурора, що обвинувачений дійсно створює ризики переховування від суду та може впливати на хід судового розгляду, незаконного впливу на свідків, чи перешкоджання кримінальному провадженню іншим шляхом, а більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти цьому та іншим ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Можливість обвинуваченого переховуватись від суду не підтверджена належними доказами, а сам по собі факт вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення та ймовірність призначення суворого покарання, за відсутності конкретних фактів його ухилення від слідства та суду, переховування, перешкоджання досудовому розслідуванню у будь-який спосіб, на що посилається прокурор, не свідчить про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Ризик втечі обвинуваченим не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії), § 106). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови) § 58). Повинна бути сукупність обставин, які дають підстави переконатися, що негативні підстави втечі будуть уявлятися затриманому меншим злом, аніж тримання під вартою («Stogmuller v. Austria», п. 44).

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, суд приходить до висновку, що сама по собі міра покарання та тяжкість злочину не можуть бути підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, якщо інші ризики відпали.

Крім того, судом врахована практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

З урахуванням наведеного, суд вважає необхідним у клопотання прокурора про продовження стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково, змінивши обвинуваченому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт з покладенням на останнього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, на строк не більше двох місяців, що на думку суду, буде достатнім та співмірним із існуючими ризиками, особою обвинуваченого, тяжкістю кримінального правопорушення та його наслідками та забезпечить належне виконання ним процесуальних обов`язків.

Крім цього, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 КПК України у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваний, обвинувачений, який був затриманий негайно доставляється до місця проживання і звільняється з-під варти, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло цілодобово.

Таким чином, суд вважає за необхідне зобов`язати Олександрійський РВП ГУНП в Кіровоградській області доставити ОСОБА_4 до місця його проживання.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 183, 194, 196, 202, 314 - 316, 372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Призначити кримінальне провадження №0001775 від 16.10.2025, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області на 12:00 год. 22 грудня 2025 року.

Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово. У судове засідання викликати сторони кримінального провадження.

Клопотання прокурора про продовження стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт за адресою постійного місця проживання, а саме: АДРЕСА_1 , строком на два місяці, до 12.02.2026 включно.

Покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) не відлучатися цілодобового без дозволу суду або прокурора за місцем проживання;

2) повідомляти суд чи прокурора про зміну свого місця проживання;

3) прибувати за викликом до суду чи прокурора.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 202 КПК України у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинувачений, який був затриманий, негайно доставляється до місця проживання і звільняється з-під варти, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло цілодобово.

Виконання ухвали в частині доставлення до місця проживання і звільнення з-під варти покласти на Олександрійський РВП ГУНП в Кіровоградській області.

Роз`яснити обвинуваченому положення ч. 5 ст. 181 КПК України, згідно якої, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Контроль за виконанням цієї ухвали покласти на Олександрійський РВП ГУНП в Кіровоградській області, якому направити копію цієї ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали проголошено 12.12.2025 о 13:50 год.

Суддя ОСОБА_1