Справа № 305/311/24
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

02.10.2025 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_8 на вирок Рахівського районного суду від 15 лютого 2024 року, у справі за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Вироком Рахівського районного суду від 15 лютого 2024 року, ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначено йому покарання у виді 3 (трьох) місяців арешту.

Стягнуто з ОСОБА_6 на на користь держави, процесуальні витрати за проведення експертизи матеріалів, речовин та виробів (наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів) вартістю 3029 (три тисячі двадцять дев`ять) гривень 12 копійок.

Ухвалено речові докази: електроні ваги, що знаходяться в спеціальному пакеті з логотипом «Україна МВС ЕКСПЕРТНА СЛУЖБА», із серійним номером на горловині №2485946, чотири поліетиленові пакети з наркотичним засобом - канабісом загальною масою 9,0720 грам, що знаходяться в спеціальному пакеті з логотипом «Україна МВС ЕКСПЕРТНА СЛУЖБА», із серійним номером на горловині №5632457, по вступу вироку в законну силу - знищити.

Згідно з вироком, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

У травні 2023 року, громадянин ОСОБА_6 , діючи умисно, без передбаченого законом дозволу, у порушення вимог ст. 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» №60/95-ВР від 15.02.1995, шляхом проведення заборонених операцій у сфері обігу наркотичних засобів, усвідомлюючи неправомірність своїх дій, у невстановленої досудовим слідством особи за допомогою соціального додатку мережі «Телеграм» замовив наркотичний засіб - канабіс шляхом переказу грошових коштів в розмірі 1 000 гривень після оплати на його мобільний телефон надійшло повідомлення з фото місцем знаходження вище вказаних наркотичних засобів які знаходились на території залізничного вокзалу в м. Рахів, по вул. Привокзальній, біля колії, де ОСОБА_6 , знайшов подрібнену речовину рослинного походження канабіс та зберігав для власного споживання, яка знаходилась у 4 поліетиленових пакетах, за місцем свого проживання у приміщенні будинку АДРЕСА_1 , з метою особистого вживання, без мети збуту, до моменту проведення обшуку та її вилучення на підставі ухвали Рахівського районного суду (судова справа №305/2942/23 провадження №1-кс/305/315/23 від 12.12.2023), тобто до 13 год. 50 хв., 04.01.2023. Загальна маса вилученого наркотичного засобу канабісу у перерахунку на суху речовину становить 9,0720 грам, що більше невеликих розмірів, передбачених наказом Міністерства охорони здоров`я України «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» №188 від 01.08.2000.Дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч. 1 ст. 309 КК України, тобто незаконне зберігання, наркотичних засобів, без мети збуту.

Не погоджуючись з вироком обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_8 подали апеляційні скарги.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 вказує на те, що вирок є занадто суворим та таким, що не відповідає принципам достатності покарання для виправлення винного. Обвинувачений зазначає, що вирішуючи питання щодо міри покарання місцевий суд врахувуючи обставини, які пом?якшують йому покарання, зокрема щире каяття та активне сприяння слідству у розкритті злочину, не врахував при цьому такі пом?якшуючі обставини, як те, що він вчинив кримінальний проступок вперше, у повній мірі визнав свою вину, є молодим за віком, а також те, що його діями не завдано шкоди іншим особам. При цьому обставин які б обтяжували покарання, не встановлено. Констатує, що він раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, працює сезонним робітником. Враховуючи ці обставин, обвинувачений вважає, що місцевий суд мав можливість та законні підстави призначити йому менш суворе покарання, не пов?язане з реальним відбуванням покарання, а саме грошове стягнення штраф. Просить змінити вирок та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді штрафу.

Адвокат ОСОБА_8 в апеляційній скарзі також вказує на суворість покарання. Крім зазначеного, адвокат зазначає, що ОСОБА_6 за місцем проживання характеризується без негативних ознак. Останній раніше не судимий і не вчиняв адміністративних правопорушень, офіційно не працює, але отримує дохід тимчасовими підробітками, не перебуває на обліку безробітних в службі зайнятості, є студентом 2 курсу академії культури і мистецтв, не одружений, не має утриманців, проживає за місцем проживання батьків. ОСОБА_6 , також не перебуває на диспансерному обліку як наркозалежна особа чи особа з іншим захворюванням, що потребує такого обліку. Захисник вважає, що обставини вчинення кримінальних правопорушень, відсутність обтяжуючих покарання обставин, наявність пом?якшуючої покарання обставини, відомості про особу обвинуваченого, наявність в нього достатніх соціальних зв?язків дають підстави обрати щодо ОСОБА_6 м?якші види покарання, які передбачені санкцією ст. 309 ч. 1 КК України, а саме штраф у мінімальному розмірі. Адвокат вважає, що не перевіривши у повному обсязі фактичні обставини кримінального провадження, не надавши оцінку всім доказам з точки зору їх допустимості, належності, достатності, допустивши суперечності у формулюванні обвинувачення, визнаного місцевим судом доведеним та правовою кваліфікацією дій обвинуваченого, суд першої інстанції допустився істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, що перешкодило ухвалити законне, обґрунтоване та вмотивоване судове рішення. Просить змінити вирок та призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді штрафу, розміром 17000 гривень.

Заслухавши доповідь судді про суть вироку, повідомлення про те, ким і в якому обсязі він оскаржений, про основні доводи апеляційної скарги, думку обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора ОСОБА_5 , яка не заперечувала, щодо задоволення апеляційної скарги в частині призначення покарання у зв`язку з внесенням змін до санкції ч. 1 ст. 309 КК України та перевіривши матеріали кримінального провадження, дослідивши зібрані у кримінальному провадженні докази, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги в частині призначення покарання підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Якщо розгляд апеляційної скарги дає підстави для прийняття рішення на користь осіб, в інтересах яких апеляційні скарги не надійшли, суд апеляційної інстанції зобов`язаний прийняти таке рішення.

Зміст апеляційних скарг свідчить про те, що висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 309 КК України не оспорюється, а тому судом апеляційної інстанції, з огляду на положення ст. 404 КПК України, не перевіряється і визнається таким, що відповідає фактичним обставинам справи, ґрунтується на вимогах кримінального та кримінального процесуального законів, а також наявних у матеріалах справи доказах.

Апеляційний суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 309 України кваліфіковані правильно.

Судове рішення оскаржується у частині призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання.

Твердження апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника про суворість покарання є обґрунтованими з огляду на наступне.

Статтею 50 КК України визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Відповідно до положень ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співрозмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Призначаючи ОСОБА_6 покарання за ч. 1 ст. 309 КК України, суд першої інстанції взяв до уваги обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого (щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину), відсутність обтяжуючих обставин, а також те, що ОСОБА_6 як особистість характеризується посередньо, на спеціальних обліках у лікаря-психіатра, лікаря-нарколога та лікаря-фтизіатра не перебуває, раніше не судимий, спосіб його життя, відношення до вчиненого кримінального правопорушення, ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, а саме: його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив, мету і спосіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; його поведінку під час та після вчинення злочинних дій.

З урахуванням наведених обставин, місцевий суд призначив ОСОБА_6 покарання у виді арешту строком на 03 місяці.

Разом з цим, Законом України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» за № 3342-IX від 23 серпня 2023 року (набрав чинності 28 березня 2024 року), внесено відповідні зміни у статтю 60 КК України (призначене покарання обвинуваченому), та санкцію ч.1 ст. 309 КК України (покарання у виді арешту вилучено).

Санкція ч. 1 ст. 309 КК України в редакції цього Закону передбачає покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або пробаційного нагляду на строк до п`яти років, або обмеження волі на той самий строк.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Кримінального кодексу України, закон про кримінальну відповідальність, який пом`якшує покарання або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію в часі.

Отже, враховуючи, що нова редакція статті 309 КК України не передбачає арешт як вид покарання, колегія суддів вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 покарання, передбачене санкцією інкримінованого кримінального правопорушення, з урахуванням останньої редакції ч. 1 ст. 309 КК України.

Вирішуючи питання щодо виду та міри покарання, суд апеляційної інстанції враховує, що ОСОБА_6 на спеціальних обліках у лікаря-психіатра, лікаря-нарколога та лікаря-фтизіатра не перебуває, раніше несудимий, спосіб його життя, відношення до вчиненого кримінального правопорушення, ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, а саме: його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив, мету і спосіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; його поведінку під час та після вчинення злочинних дій, обставини, які пом`якшують покарання (щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення), відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Також апеляційний суд бере до уваги, документи подані захисником ОСОБА_9 щодо особи обвинуваченого, зокрема: свідоцтво про шлюб від 02.09.2025; довідку про вагітність ОСОБА_10 від 01.10.2025; обмінну карту пологового будинку, пологового відділення №174/25; договір про навчання ОСОБА_6 у закладі вищої освіти від 14.09.2022; характеристику №102 від 13.05.2025; трудовий договір від 19.05.2025; консультацію психіатра від 01.10.2025.

З урахуванням наведеного, а також наявності пом`якшуючих покарання обставин, ставлення обвинуваченого до вчиненого, колегія суддів вважає, що необхідним та достатнім для виправлення, перевиховання ОСОБА_6 та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, буде покарання в межах санкції інкримінованого кримінального правопорушення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень.

Порушень вимог КПК України, які б слугували підставами для скасування вироку, колегією суддів не встановлено.

У силу п. 2 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити його.

Відповідно до ч. 1 ст. 408 КПК України, суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі пом`якшення призначеного покарання, а також в інших випадках, якщо зміна вироку не погіршує становище обвинуваченого.

Згідно п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 409 КПК України підставою для зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

З урахуванням наведеного, апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_11 слід задовольнити, а вирок суду першої інстанції змінити в частині призначення покарання.

Керуючись ст.ст.404,405,407,408,409,413,418,419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Рахівського районного суду від 15 лютого 2024 року, у справі за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України змінити в частині призначеного покарання.

Вважати ОСОБА_6 засудженим за ч. 1 ст. 309 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 1000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, який становить 17 000 гривень.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців із дня її проголошення.

Судді: