печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000912 від 04.09.2025, про продовження строку тримання під вартою,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мелітополя, Запорізької області, громадянина України, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111 (в редакції Закону № 1689-VII), ч. 2 ст. 111, ч. 4 ст. 190 (в редакції Закону № 2617-VIІI) КК України, -

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_5 , слідчий ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_6 , підозрюваний ОСОБА_4

В С Т А Н О В И В :

До Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 , погоджене із прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , про продовження у кримінальному провадженні № 0000912 строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 .

У клопотанні слідчий зазначає, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111 (в редакції Закону № 1689-VII), ч. 2 ст. 111, ч. 4 ст. 190 (в редакції Закону № 2617-VII) КК України.

Задля дієвості цього провадження у органу досудового розслідування виникла необхідність у продовженні строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , посилаючись на мету і підстави продовження такого запобіжного заходу слідчий просить продовжити в межах граничного терміну, строк тримання останнього під вартою без визначення розміру застави.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 та слідчий ОСОБА_3 клопотання підтримали, посилаючись на його обґрунтованість.

Захисник ОСОБА_6 проти задоволення клопотання заперечував, зазначаючи, що пред`явлена ОСОБА_4 підозра не ґрунтується на доказах, які в своїй сукупності можуть свідчити про вчинення ним інкримінованих правопорушень, а викладені слідчим у клопотанні ризики не мають достатнього підґрунтя. Матеріали долучені до клопотання про продовження запобіжного заходу, а саме протоколи огляду публікацій та відеозаписів, не містять чітких даних про вчинення ОСОБА_4 дій, спрямованих на надання іноземній державі допомоги у підривній діяльності. Тримання під вартою ОСОБА_4 не дозволяє йому здійснювати свої депутатські повноваження, що є порушенням його конституційного обов`язку та права на виконання повноважень народного депутата, передбаченого ст. 78 Конституції України та ст. 24 Закону України «Про статус народного депутата України». За такого, враховуючи позитивні характеризуючи дані особи підозрюваного, клопотав про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на заставу у розмірі річного посадового окладу підозрюваного, тобто в розмірі 363 360 (триста шістдесят три тисячі триста шістдесят) гривень.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав думку захисника. Окремо зазначив, що докази покладені в обґрунтування підозри не надають достатніх підстав вважати, що ним було вчинено інкриміновані кримінальні правопорушення. Ризики викладені слідчим у клопотанні ризики не мають достатнього підґрунтя. Маючи відомості про наявність відносно нього кримінального провадження жодних дій на настанні ризиків не вчиняв.

Вислухавши думку учасників судового провадження,вивчивши клопотання та дослідивши в нарадчій кімнаті документи, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000912, у якому 14.11.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 (у редакції Закону України від 07.10.2014 № 1689-VIІI) КК України, тобто в державній зраді, а саме у діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду обороноздатності та інформаційній безпеці України шляхом надання іноземній державі та її представникам допомоги у проведенні підривної діяльності проти України.

13.06.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри, а також про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:

- ч. 1 ст. 111 КК України (у редакції Закону України від 07.10.2014 № 1689-VII), тобто державній зраді, діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду обороноздатності та інформаційній безпеці України шляхом надання іноземній державі та її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України;

- ч. 2 ст. 111 КК України, тобто державній зраді, діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду державній та інформаційній безпеці України шляхом надання іноземній державі, іноземній організації та їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчиненому в умовах воєнного стану.

11.07.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри, а також про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:

- ч. 1 ст. 111 КК України (у редакції Закону України від 07.10.2014 № 1689-VII), тобто державній зраді, діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду обороноздатності та інформаційній безпеці України шляхом надання іноземній державі та її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України;

- ч. 2 ст. 111 КК України, тобто державній зраді, діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду державній та інформаційній безпеці України шляхом надання іноземній державі, іноземній організації та їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчиненому в умовах воєнного стану;

- ч. 4 ст. 190 КК України (у редакції Закону України від 22.11.2018 № 2617-VIII), тобто заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах.

15.11.2024 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. В подальшому цей строк було неодноразово продовжено, востаннє ухвалою слідчого судді від 11.08.2025 до 09.10.2025.

12.09.2025 підозрюваному ОСОБА_4 та його захиснику ОСОБА_6 повідомлено про завершення досудового розслідування та надано доступ до матеріалів кримінального провадження № 0000912.

Як вбачається з матеріалів клопотання міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою була застосована до підозрюваного ОСОБА_4 з урахуванням тяжкості інкримінованих йому злочинів, вчинених проти основ національної безпеки України, а також проти власності з врахуванням даних про його особу при наявності ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також неможливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, що зумовлено положеннями ч. 6 ст. 176 цього Кодексу.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зазначені у вказаній статті.

З вимог ст. 177 КПК вбачається, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу, та умови, за яких таке продовження можливе.

Так, розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для доцільності продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя зважаючи, що на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на вищенаведені дані, у слідчого судді наявні підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення винуватості чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення.

Більш того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, слідчий суддя враховує правову позицію Європейського Суду з прав людини, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності події та складу кримінального правопорушення в діянні, винуватості особи в його вчиненні, у тому числі наявності або відсутності умислу в діях особи, належності та допустимості зібраних у справі доказів, вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність його винуватості, у тому числі правильність кваліфікації його дій, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, а дослідження та оцінка доказів, встановлення наявності або відсутності події та складу кримінального правопорушення, та достатності доказів для доведеності винуватості особи, відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування.

Фактів та інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_4 до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень, в клопотанні старшого слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри, що підтверджується на даному етапі досудового розслідування достатньою сукупністю даних, які містяться в матеріалах клопотання.

Тому, сукупність зібраних доказів та матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для продовження щодо підозрюваного ОСОБА_4 строку тримання під вартою.

Вказане також узгоджується з рішенням «Ільгар Маммадов проти Азербайджану» № 15172/13 від 29.05.2019, посилання на яке здійснює сторона захисту, відповідно до якого повинні бути надані принаймні деякі факти чи інформація на підтвердження того, що особа підозрюється у вчиненні злочину обґрунтовано, що має місце в досліджуваній ситуації.

Більш того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 року - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду.

Наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається орган досудового розслідування у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що заявлені ризики з часу застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися та існують на теперішній час. Органом досудового розслідування в достатній мірі доведено продовження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи характеризуючі дані про особу підозрюваного ОСОБА_4 , слідчий суддя встановив наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які на даний час не змінилися, є реальними та достатніми для продовження останньому строку тримання під вартою.

Крім того, відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

В свою чергу, розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою слідчий суддя виходить із положень ч. 6 ст. 176 КПК України, яка визначає, що під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються у вчиненні, в тому числі злочину, передбаченого ст. 111 КК України, за наявності ризиків зазначених у ст. 177 КПК застосовується виключно один вид запобіжного заходу - тримання під вартою.

Зазначене узгоджується із висновками Конституційного Суду України, викладеними у рішенні від 19.06.2024 № 7-р(II)/2024 про те, що ч. 6 ст. 176 КПКзабезпечує посилені гарантії захисту конституційного права на свободу та особисту недоторканність особи від свавільного втручання, що їх визначено ч. 2 ст. 29 Конституції України.

За такого, доводи сторони захисту про квазі-автоматичне продовження та подальше безальтернативне тримання ОСОБА_4 під вартою в силу дії положень цієї норми Кодексу є неспроможними.

Зважаючи на вказані положення закону, а також наявність встановлених ризиків, передбачених ст. 177 КПК, всупереч доводів сторони захисту підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу в тому числі у вигляді застави відсутні. Інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належне виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Водночас, у відповідності до ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ст. 111 КК України.

За такого, слідчий суддя приходить до висновку, про відсутність виправданих потреб у визначенні підозрюваному ОСОБА_4 розміру застави, з огляду на право суду що закріплене у абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить із положень ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та враховує наведену практику Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання - задовольнити, продовжити ОСОБА_4 , строк тримання під вартою до 14.11.2025.

Строк дії ухвали визначити до 14.11.2025.

Контроль за виконанням ухвали слідчого судді покласти на прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1