У Х В А Л А

І М Е Н Е М УК Р А Ї Н И

27 листопада 2025 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судових засідань - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

захисника підозрюваного - ОСОБА_4

підозрюваного - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Солом`янського районного суду м. Києва клопотання прокурора Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Києва, громадянину України, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженому, раніше не судимому,

у кримінальному провадженні №0001161 від 13.11.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3, ст. 436-2, ч. 2 ст. 111 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання клопотання прокурора Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обґрунтовується тим, що слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001161 від 13.11.2023 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 3 ст. 436-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3, ст. 436-2, ч. 2 ст. 111 КК України, а саме: у запереченні збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, вчиненому у складі організованої групи, а також у державній зраді, тобто умисному діянні громадянина України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності та інформаційній безпеці України. За даними слідства, підозрюваний надавав іноземній державі, іноземній організації та їх представникам допомогу в проведенні підривної діяльності проти України, вчинену в умовах воєнного стану.

Так, 12.08.2025 ОСОБА_5 , повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 111, ч. 3 ст. 436-2 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами.

У судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання та просив його задовольнити із зазначених у ньому підстав.

Підозрюваний зазначив, що в іншому кримінальному провадженню, яке перебуває на розгляді Солом`янського районного суду м. Києва йому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого неодноразово продовжувався. Однак, не зважаючи на те, що він уже перебуває під вартою в межах іншого кримінального провадження, не заперечував проти задоволення поданого клопотання.

Захисник підозрюваного підтримав позицію підзахисного.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали, на які посилається прокурор, обґрунтовуючи доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного.

З доданих до клопотання матеріалів вбачається, слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001161 від 13.11.2023 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 3 ст. 436-2 КК України.

12.08.2025 ОСОБА_5 , повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 111, ч. 3 ст. 436-2 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи вимоги чинного кримінального процесуального законодавства, практику Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990, під час розгляду клопотань на стадії досудового розслідування слідчий суддя має переконатись, що сукупність матеріалів на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі є достатньою для висновку про обґрунтованість підозри, що може переконати об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).

Також, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення.

З огляду на те, що кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, слідчий суддя лише на підставі розумної та об`єктивної оцінки отриманих доказів визначає чи виправдовують вони в своїй сукупності факт проведення досудового розслідування та чи дозволяють встановити причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, яка є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 вже утримується під вартою в межах іншого кримінального провадження, у якому раніше обрано аналогічний запобіжний захід. Зазначена інформація підтверджується матеріалами, долученими прокурором до клопотання, а також відповідними відомостями з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ст. 176, 183 та 194 КПК України, запобіжний захід застосовується виключно з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, недопущення переховування від органів досудового розслідування та суду, впливу на свідків, потерпілих або інших учасників кримінального провадження, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, а також для запобігання вчиненню нового кримінального правопорушення. Застосування запобіжного заходу повинно бути обґрунтованим, пропорційним та відповідати реальній наявності зазначених ризиків.

Разом з тим, у ситуації, коли особа вже перебуває під вартою за іншим кримінальним провадженням, фактична дія більшості ризиків, на які посилається сторона обвинувачення, є обмеженою або виключеною. Перебування підозрюваного у слідчому ізоляторі унеможливлює його переховування, безперешкодний вплив на свідків чи потерпілих, знищення чи спотворення доказів, а також істотно зменшує ризик вчинення нового кримінального правопорушення. За таких умов повторне обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з огляду на його цілі, визначені законом, не сприятиме досягненню завдань кримінального провадження, а тому є недоцільним та юридично зайвим.

Крім того, відповідно до принципу пропорційності, закріпленого у ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, тримання під вартою не може застосовуватися автоматично або лише з формальних підстав. Сама лише тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення чи можливість призначення суворого покарання не можуть бути самостійною та достатньою підставою для висновку про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

В ході проведення судового розгляду прокурором не наведено переконливих доводів і не подано доказів, які б свідчили про існування таких ризиків, що не можуть бути нейтралізовані за умов того, що підозрюваний уже перебуває під вартою. Тому повторне застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не відповідає критеріям розумності, необхідності та пропорційності, визначеним нормами кримінально процесуального законодавства.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання прокурора Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному провадженні №0001161 від 13.11.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3, ст. 436-2, ч. 2 ст. 111 КК України, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1