Провадження № 1-кп/161/1044/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 04 грудня 2025 року Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

потерпілого - ОСОБА_5

представника потерпілого - ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001150 від 23.12.2024 про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луцьк Волинської області, українця, громадянина України, з неповною вищою освітою, одруженого, має на утриманні одну малолітню дитину, непрацюючого, проживаючого АДРЕСА_1 , не судимого, -

-за ст.125 ч.2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_7 , 21.12.2024, близько 19:40 год., перебуваючи поблизу будинку №4-А по вул. Космонавтів в м. Луцьк Волинської області, діючи з прямим умислом, керуючись метою заподіяння тілесних ушкоджень іншій людині, усвідомлюючи значення та кримінально-протиправний характер своїх дій, в ході виниклого словесного конфлікту з потерпілим ОСОБА_5 , умисно наніс йому один удар кулаком правої руки в ділянку живота та два удари кулаком правої руки в ділянку правого ока, чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку з гематомою навколо правого ока, забійним садном кута ока справа, які згідно висновку судово-медичного експерта № 130 від 13.02.2025 за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні не визнав та показав, що 21.12.2024, близько 19 год. він ніс їжу своєму братові, який проживає по АДРЕСА_2 , так як останній після поранення. Коли ОСОБА_7 підходив до будинку АДРЕСА_3 , він побачив, що з воріт на нього вибігли дві собаки бійцівської породи, при цьому не гавкаючи та покусали ОСОБА_7 , зокрема, одна собака зубами вчепилась за пакет з їжею, а інша собака зубами вчепилась за ногу обвинуваченого, при цьому останній дуже злякався і втрачав свідомість. Коли ОСОБА_7 прийшов до тями, почув, що потерпілий ОСОБА_5 зі свого автомобіля почав кричати до собак, щоб вони повернулися, а лише після п`ятої спроби ОСОБА_5 надати команду собакам повернутись до нього, тоді собаки послухали і побігли в напрямку потерпілого. ОСОБА_7 підвівся на ноги, при цьому останній звернув увагу, що з його ноги йшла кров від прокусу однією з собак його ноги та пішов до ОСОБА_5 , який був в стані алкогольного сп`яніння, останній вибачився перед ОСОБА_7 за те що забув закрити собак. Також, ОСОБА_5 запропонував допомогти позбирати вареники, що ніс в пакеті обвинувачений, однак ОСОБА_7 відмовився від такої допомоги, оскільки потерпілий перебував в стані алкогольного сп`яніння, однак побачив, що в будинку потерпілого було увімкнено світло, попросив його піти додому та покликати на допомогу когось з близьких потерпілого. ОСОБА_5 пішов до свого будинку і орієнтовно через 20-30 хв. повернувся зі своєю дружиною та сусідкою, з якими, на думку ОСОБА_7 , потерпілий вживав алкогольні напої, після чого обвинувачений повідомив, що він є умовно їх сусідом і запропонував на наступний день розібратись в даній ситуації. Будь-якого фізичного насильства, в тому числі й ударів обвинувачений не наносив потерпілому, а останній прийшов до ОСОБА_7 на наступний день з працівниками поліції із заявою, що ніби-то ОСОБА_7 вимагав гроші, напав на ОСОБА_5 та наносив якісь певні тілесні ушкодження, однак в його заяві про вчинення кримінального правопорушення відсутні будь-які відомості щодо його собак, які покусали ОСОБА_7 .. Крім того, обвинувачений зазначив, що він шкодує, що не повідомив працівникам поліції в день конфлікту про те, що потерпілий керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, оскільки пошкодував ОСОБА_5 .. Заявлений цивільний позов про відшкодування моральної шкоди не визнав та з врахуванням відзиву на зазначений позов, просив відмовити в задоволенні повністю. Крім того, обвинувачений зазначив, що після даної події не звертався в поліцію про те, що ОСОБА_7 покусали собаки ОСОБА_5 , однак звертався лише в Луцьку міську клінічну лікарню, де даний факт зафіксований. Відомості про обставини, що покусали собаки потерпілого, ОСОБА_7 повідомляв працівникам поліції в ході допиту в рамках даного кримінального провадження.

Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_7 , його вина у вчиненому повністю підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема:

- показами даними в судовому засіданні потерпілим ОСОБА_5 , який показав, що 21.12.2024, близько 19:40 год. потерпілого підвіз автомобілем додому його знайомий ОСОБА_8 . Коли потерпілий прийшов додому, то побачив, що за столом сидять його дружина та сусідка ОСОБА_9 з внучкою і показують якісь малюнки дитині. ОСОБА_5 запитав дружину чому вона не «загонила» автомобіль до будинку, на що вона сказала щоб потерпілий «загнав». ОСОБА_5 вийшов на вулицю щоб загнати автомобіль, підійшов до автомобіля та почув якісь крики, а коли придивився в напрямку крику, то побачив, що на нього біжить в неадекватному стані біжить ОСОБА_7 (раніше вони не були знайомі), коли останній підбіг до потерпілого, дістав ніж та почав ним махати, при цьому запитав ОСОБА_7 чи потерпілий його не боїться, на що останній запитав чому ОСОБА_7 так себе поводить, після чого останній склав свій ніж та поклав в кишеню. ОСОБА_7 сказав потерпілому, що його «задовбали» собаки потерпілого, після чого вони вдвох пішли в сторону сусідського двору, де були собаки і коли вони йшли, ОСОБА_7 несподівано наніс один удар кулаком в живіт потерпілого, після чого наніс ще один удар кулаком в обличчя, внаслідок чого пішла кров з обличчя потерпілого. В подальшому потерпілий побіг до себе додому, де його дружина та сусідка побачили кров в ОСОБА_5 та запитали, що сталось, на що потерпілий сказав, що на вулиці його побив якийсь неадекватний чоловік ( ОСОБА_7 ), після чого дружина потерпілого та сусідка вийшли на вулицю, де стояв ОСОБА_7 , який висловив до дружини потерпілого вимогу надати йому 100 доларів США, на що дружина повідомила, що в них немає таких коштів. В цей час потерпілий залишився на сходах будинку, так як боявся за своє життя. Сусідка ОСОБА_9 пішла до себе додому та через кілька хвилин повернулась, дала 100 доларів США дружині потерпілого, яка в свою чергу дала ці гроші ОСОБА_7 , який вирвав з рук дані грошові кошти та десь побіг. Разом з тим, потерпілий зазначив, що в день вищеописаних подій він не вживав алкогольні напої. Також, потерпілий зазначив, що його собаки прості дворові пси, зовсім не агресивні і в момент конфлікту перебували закриті у вольєрі, який знаходиться на території будинку. Дані собаки в більшості часу перебувають у вольєрі, але й інколи їх випускають і вони бігають по загородженій території будинку і за межі території не виходять, так як всюди загороджено. На наступний день ОСОБА_5 звернувся з побоями до медичного закладу, де працівники після огляду викликали працівників поліції, які в подальшому відшукали ОСОБА_7 .. Крім того, потерпілий зазначив, що він не бачив будь-яких видимих тілесних ушкоджень в ОСОБА_7 в ході конфлікту, останній ходив, бігав і не кульгав. Крім того, потерпілий звернув увагу суду на те, що коли ОСОБА_7 погрожував ножем потерпілому, то висловлював вимогу надати йому 200 доларів США. Заявлений цивільний позов до ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди підтримав повністю та просив задовольнити. Крім того, потерпілий наполягав на призначенні виключно найсуворішого покарання ОСОБА_7 ;

- показами даними в судовому засіданні свідком ОСОБА_10 , яка показала, що в кінці грудня 2024 року до них додому прийшла в гості сусідка ОСОБА_11 з дитиною, так як ОСОБА_10 нарядила новорічну ялинку іграшками і вони хотіли сфотографуватись біля ялинки. Дитина залишилась біля ялинки, а ОСОБА_10 та ОСОБА_11 пішли в кухню. В цей час в будинок і в кухню зайшов її чоловік ОСОБА_5 та запитав ОСОБА_10 чому вона не «загнала» автомобіль, на що свідок попросила «загнати» автомобіль ОСОБА_5 , на що останній погодився і вийшов з будинку. Після того, орієнтовно через 5-7 хвилин ОСОБА_5 повернувся в будинок, то на його обличчі йшла кров, на запитання що сталося, ОСОБА_5 відповів, що на вулиці його побив незнайомий неадекватний чоловік, як в подальшому з`ясувалось, що це ОСОБА_7 , який бігав з ножем в руках та погрожував цим ножем, після чого ОСОБА_10 та ОСОБА_11 вийшли з будинку на вулицю, де за воротами побачили як бігав та кричав ОСОБА_7 і останній поводився неадекватно. Коли вони підійшли до ОСОБА_7 та намагались дізнатись хто він і що взагалі сталося, на що обвинувачений кричав, що його звуть ОСОБА_12 , і він погрожував всіх порізати ножем, назвав ОСОБА_10 та ОСОБА_11 циганами, при цьому продовжував бігати туди й сюди біля автомобіля. Коли ОСОБА_10 спробувала дізнатись, що ж сталось, то ОСОБА_7 кричав, що його покусали собаки потерпілого та вимагав 100 доларів США в якості компенсації. Після чого ОСОБА_10 запитала в ОСОБА_11 чи має вона 100 доларів США, на що остання сказала, що може й має, а тому ОСОБА_11 піде додому і принесе 100 доларів США, що й в подальшому зробила. Також, ОСОБА_11 намагалась встановити контакт з ОСОБА_7 та поговорити з ним, однак останній лише викрикував, що він їх сусід і давай гроші. В подальшому ОСОБА_11 принесла з свого дому 100 доларів США і при передачі цих коштів ОСОБА_10 , в цей час ОСОБА_7 вирвав з рук 100 доларів США, після чого відразу десь побіг. В подальшому ОСОБА_10 та ОСОБА_11 повернулись до будинку Урбановичів, де в ході розмови ОСОБА_5 розповів, що його побив той чоловік, кому вони дали 100 доларів США, тобто як в подальшому було встановлено, що це був ОСОБА_13 .. Крім того, свідок додала, що вона закрила своїх собак у вольєр до того, як прийшла сусідка з дитиною. Разом з тим, свідок зазначила, що в ОСОБА_7 не було будь-яких видимих слідів чи крові від укусів собак. Також свідок додала, що ОСОБА_5 на наступний день, вранці прокинувся, йому було погано, була тошнота та рвота, після чого він поїхав до медичного закладу по допомогу.;

- аналогічні показам свідка ОСОБА_10 дала свої покази свідок ОСОБА_11 ;

-протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 22.12.2024, подану ОСОБА_5 ;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 18.02.2025 за участю потерпілого ОСОБА_5 , який детально розповів та відтворив обставини нанесення йому тілесних ушкоджень обвинуваченим;

-висновком експерта № 130 від 13.02.2025, відповідно до якого в ОСОБА_5 зафіксовані тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку з гематомою навколо правого ока, забійним садном кута ока справа, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26.03.2025, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_5 вказав на фото під № 3, як на особу, яка спричинила йому тілесні ушкодження, тобто обвинуваченого ОСОБА_7 ;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26.03.2025, відповідно до якого свідок ОСОБА_10 вказала на фото під № 3, як на особу, яка спричинила ОСОБА_5 тілесні ушкодження, тобто обвинуваченого ОСОБА_7 ;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26.03.2025, відповідно до якого свідок ОСОБА_14 вказала на фото під № 2, як на особу, яка спричинила йому тілесні ушкодження, тобто обвинуваченого ОСОБА_7 ..

Аналізуючи зібрані та досліджені докази в їх сукупності, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.125 ч.2 КК України.

Твердження обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що він не наносив жодного удару кулаком потерпілому та не спричиняв будь-яких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 , не заслуговують на увагу суду, так як такі його твердження повністю спростовуються показами даними в судовому засіданні потерпілим ОСОБА_5 , висновком експерта № 130 від 13.02.2025, відповідно до якого в ОСОБА_5 зафіксовані тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку з гематомою навколо правого ока, забійним садном кута ока справа, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, які є послідовними та повністю узгоджуються з показами свідків та іншими доказами, що знаходяться в матеріалах кримінального провадження, а не визнання вини обвинуваченим ОСОБА_7 , судом розцінюється як спосіб уникнути відповідальності за вчинене.

Посилання обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що його покусали собаки потерпілого ОСОБА_5 , судом не приймається до уваги, так як встановлено зі слів в судовому засіданні захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_4 про те, що в даний час відповідні відомості по даному факту внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань та проводиться досудове розслідування, в ході якого органом досудового розслідування буде надано юридично-правова оцінка дій чи бездіяльності, на які посилається обвинувачений та його захисник.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_7 , своїми умисними протиправними діями, які виразились у нанесенні умисних легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, вчинив кримінальний проступок, передбачений ст.125 ч.2 КК України.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , суд враховує ступінь вчиненого ним кримінального правопорушення, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до кримінальних проступків, всі обставини справи та дані про особу обвинуваченого.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , суд не вбачає.

Обставиною, що обтяжує його покарання, суд вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

При визначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , судом враховується те, що останній не судимий, хоча раніше притягувався до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, має на утриманні одну малолітню дитину, однак ОСОБА_7 свою вину не визнав, не розкаявся у вчиненому, потерпілий наполягав на призначенні обвинуваченому найсуворішого покарання, тому суд приходить до висновку, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, тобто покарання ОСОБА_7 , слід призначити в межах санкції ст.125 ч.2 КК України у виді штрафу, що на думку суду буде необхідним та достатнім для його виправлення і перевиховання, а також попередження вчинення нових злочинів, і відповідатиме вимогам ст.65 КК України.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди, слід задовольнити частково, тобто стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 в користь потерпілого ОСОБА_5 моральну шкоду в розмірі 30 000 грн..

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди з обвинуваченого ОСОБА_7 в користь потерпілого ОСОБА_5 , суд враховує положення ст.23 ч.3 ЦК України, згідно яких розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості, а тому, приймаючи до уваги встановлені судом фактичні обставини справи та викладені вище вимоги законодавства України з цього приводу, суд вважає, що в даному конкретному випадку, як встановлено під час досудового розслідування, так і в ході судового слідства, потерпілий ОСОБА_5 отримав легкі тілесні ушкодження, а тому з врахуванням глибини душевних страждань, вимушених змін у житті потерпілого, та наслідками які настали в результаті вчинення обвинуваченим кримінального проступку, що такий розмір відшкодування моральної шкоди відповідає положенням ст.23 ч.3 ЦК України

Керуючись ст.368, 371, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.125 ч.2 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 100 (сто) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_7 в користь потерпілого ОСОБА_5 моральну шкоду в розмірі 30 000 (тридцять тисяч) гривень.

На вирок суду може бути подана апеляція до Волинського апеляційного суду, шляхом її подачі через Луцький міськрайонний суд протягом 30 днів, з дня його проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: