ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 11-сс/818/110/26 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою представника заявника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Основ`янського районного суду м. Харкова від 25 грудня 2025 року, -

УСТАНОВИЛА:

Оскаржуваною ухвалою відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , на бездіяльність посадової особи Харківської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 18 грудня 2025 року.

В обґрунтування прийнятого рішення про відмову у задоволенні скарги слідчий суддя вказав, що Харківська обласна прокуратура листом № 31/3-10450-25 від 24 грудня 2025 року повідомила ОСОБА_6 про результати розгляду її заяви від 18 грудня 2025 року.

Також слідчий суддя констатував, що з матеріалів справи встановлено, що первинна заява від 10 листопада 2025 року була внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 грудня 2025 року та досудове розслідування розпочато.

У сукупності з іншими обставинами, встановленими під час розгляду скарги, слідча суддя дійшов висновку висновку, що бездіяльність з боку уповноважених осіб Харківської обласної прокуратури відсутня.

В апеляційній скарзі представник заявника ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 просить скасувати оскаржувану ухвалу та зобов`язати уповноважену особу Харківської обласної прокуратури внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_6 від 18.12.2025 року.

Просив розглядати апеляційну скаргу за його відсутності.

В обґрунтування своїх вимог вказує, що заява від 18.12.2025 (до прокуратури) року містила конкретні, підтверджені судовими актами факти невиконання ухвали слідчого судді від 27.11.2025, повторне невиконання ухвали від 16.12.2025, істотне та умисне порушення строків ст. 214 КПК України, неповідомлення заявника та ненадання витягу з ЄРДР.

Наявність двох ухвал слідчого судді, якими встановлено порушення з боку поліції, вже сама по собі є достатньою підставою для внесення відомостей до ЄРДР за ознаками ст. 382 КК України.

Натомість слідчий суддя неправомірно допустив «досудову перевірку» заяви прокурором, що прямо заборонено практикою Верховного Суду.

Суд проігнорував предмет заяви від 18.12.2025 року, фактично ототожнив первинну заяву від 10.11.2025 (за якою ЄРДР внесено із запізненням), із окремою заявою від 18.12.2025, предметом якої були нові кримінальні правопорушення, вчинені вже після ухвал слідчого судді.

Заява від 18.12.2025 року стосувалася кримінальної відповідальності посадових осіб поліції за невиконання судових рішень, а не повторного внесення відомостей за первинною заявою.

Таким чином, висновок суду про «відсутність події кримінального правопорушення» є безпідставним та таким, що не відповідає фактичним обставинам справи.

Суд неправильно застосував правові позиції Верховного Суду. Посилання суду на постанову ККС ВС від 16.05.2019 у справі № 761/20985/18 є вирваним з контексту.

У даній справі подія кримінального правопорушення об`єктивно підтверджена судовими рішеннями, невиконання ухвали суду не потребує додаткової «перевірки», а є завершеним складом злочину.

Відтак автор апеляційної скарги вважає що мало місце порушення права заявника на ефективний судовий захист, що зумовлює скасування оскаржуваної ухвали.

Учасники кримінального провадження були повідомлені про час та місце судового розгляду належним чином, в судове засідання не з`явилися, надавши заяви про проведення апеляційного розгляду за їх відсутності.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно із частиною першою статті 214 Кримінального процесуального кодексу України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Відповідно до статті 2 Кримінального процесуального кодексу України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно із частиною першою статті 7 Кримінального процесуального кодексу України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Частиною першою статті 9 Кримінального процесуального кодексу України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Названих вимог слідчим суддею місцевого суду дотримано.

Як вбачається з матеріалів провадження 18 грудня 2025 року адвокатом ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , до Харківської обласної прокуратури було подано скаргу.

Зі змісту скарги встановлено, що 10 листопада 2025 року ОСОБА_6 було подано до ВП № 1 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області заяву про вчинення кримінального правопорушення, але відомості уповноваженими особами до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені не були.

18 листопада 2025 року на електронну адресу скаржника надійшов лист за підписом т.в.о. начальника ВП № 1 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_8 , у якому зазначено, що заява ОСОБА_6 від 10 листопада 2025 року розглянута, станом на вказану дату перевірку за заявою припинено та прийнято рішення відповідно до вимог чинного законодавства. При цьому жодного процесуального рішення до листа додано не було, його зміст заявнику не повідомлявся.

27 листопада 2025 року слідчим суддею Основ`янського районного суду міста Харкова винесено ухвалу, якою зобов`язано уповноважених осіб ВП № 1 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області розглянути заяву у порядку та строки, передбачені статтею 214 Кримінального процесуального кодексу України, та проінформувати заявника.

Ухвалою слідчого судді Основ`янського районного суду міста Харкова від 16 грудня 2025 року у справі № 646/12564/25 встановлено, що відомості про повідомлення заявника та надання витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань уповноваженими особами поліції не надані та не підтверджені, у зв`язку з чим зобов`язав поліцію повторно офіційно повідомити заявника та надати витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Крім того з матеріалів справи встановлено, що за первісною заявою ОСОБА_6 від 10 листопада 2025 року відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені 09 грудня 2025 року за № 0000283 та розпочато досудове розслідування.

Отже, як правильно констатував слідчий суддя першої інстанції, доводи заяви від 18 грудня 2025 року до слідчого судді фактично зводяться до незгоди ОСОБА_6 з процесуальними діями та бездіяльністю посадових осіб ВП № 1 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області під час розгляду первинної заяви та виконання ухвал слідчого судді.

Натомість, як у її заяві від 18 грудня 2025 року так і інших поданих заявником матеріалах відсутні відомості щодо дати офіційного надходження ухвали Основ`янського районного суду міста Харкова від 16.12.2025 (справа № 646/12564/25) до ВП № 1 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області.

Матеріали провадження також свідчать та ніким не заперечується, що з наданої прокурором третього відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_9 заяви та доданих до неї матеріалів убачається, що за результатами розгляду скарги ОСОБА_6 від 18 грудня 2025 року не встановлено відомостей, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення окремими працівниками ВП № 1 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області, тому підстави для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань відсутні.

Більше того, листом № 31/3-10450-25 від 24 грудня 2025 року заявницю було повідомлено про результати розгляду її заяви від 18 грудня 2025 року.

Таким чином, оскільки Харківська обласна прокуратура листом № 31/3-10450-25 від 24 грудня 2025 року повідомила ОСОБА_6 про результати розгляду її заяви від 18 грудня 2025 року, а з матеріалів справи встановлено, що первинна заява від 10 листопада 2025 року була внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 грудня 2025 року та досудове розслідування розпочато, у сукупності з іншими обставинами, встановленими під час розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що слідчим суддею правильно констатовано що бездіяльність з боку уповноважених осіб Харківської обласної прокуратури відсутня.

Посилання автора апеляційної скарги на не релевантне посилання слідчого судді на судову практику є безпідставним.

Так відповідно до постанови Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 16.05.2019 (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18), якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато, а якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.

Повноваженнями щодо оцінки відомостей, повідомлених потерпілим чи наведених у заяві, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, дізнавач, прокурор.

Разом з тим, зміст ч. 1 ст. 214 КПК України не зобов`язує слідчого, дізнавача чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим КК України.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що у постанові від 01.12.2022р. у справі №522/7836/21 (провадження №51-2328км22) Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду констатував той факт, що слідчий суддя під час здійснення судового контролю може скасовувати постанови слідчого/прокурора та зобов`язувати вчиняти певні дії передбачені КПК України, однак при цьому не повинен втручатися в процесуальну діяльність слідчого.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого КК України.

Обов`язковими елементами складу будь-якого кримінального правопорушення є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона.

Відсутність хоча б одного з цих елементів свідчить про те, що дії (бездіяльність), які оцінюються, не є кримінальним правопорушенням.

Таким чином, реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

При цьому підставами вважати заяву чи повідомлення такими, шо підлягають внесенню до ЄРДР, є наявність у них об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки кримінального правопорушення, зокрема фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб вчинення злочину і т.і.).

Отже, з огляду на зазначені положення, розмежовано поняття внесення відомостей про кримінальні правопорушення до ЄРДР та поняття реєстрації заяв, які є різними за своєю суттю.

За таких обставин, слідчий суддя правильно констатував, що скарга на бездіяльність уповноважених осіб Харківської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей в ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення є необґрунтованою та такою, що спростовується матеріалами справи.

Будь-яких нових доводів, що спростовують правильність висновку слідчого апелянтом не зазначено.

Ухвала слідчого судді в цілому відповідає вимогам ст. 370, 372 КПК України з урахуванням положень ч. 1 ст. 306 КПК України та Глави 26 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді обґрунтованою та належним чином мотивованою, а тому підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги не вбачає.

Керуючись ст. 392, 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника заявника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Основ`янського районного суду м. Харкова від 25 грудня 2025 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді