30.09.2025 Справа № 363/413/24
ВИРОК

Іменем України

30 вересня 2025 року м. Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань у м. Вишгород кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 10.11.2023 року за №0002007, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Бровари, Київської області, громадянки України, що зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, одруженої, маючої на утриманні малолітнього сина, ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченої за ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 191 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

1. ОСОБА_5 , будучі директором ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », маючи відповідно до статуту повноваження на укладення та підпис від імені ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » договорів, господарських та фінансових документів, займала посаду пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, тобто будучи службовою особою, 08.10.2021 року уклала з ІНФОРМАЦІЯ_4 », в особі директора зазначеного навчального закладу ОСОБА_6 , договір підряду за №08/10 «Капітальний ремонт системи блискавкозахисту ІНФОРМАЦІЯ_4 . Вартість робіт за договором складає 337 454, 68 грн.

Згідно п.1.1. договору за №08/10 від 08.10.2021 року підрядник зобов`язується за завданням замовника на свій ризик, власними та залученими силами і засобами виконати роботу, а саме:«Капітальний ремонт системи блискавкозахисту ІНФОРМАЦІЯ_4 ».

Відповідно до п.3.5-3.6 вказаного договору у випадку необхідності, для виконання робіт, підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи.

Згідно з абз. 2 п. 18 Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2005 року за №668 (далі - Загальні умови укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві), датою закінчення робіт (будівництва об`єкта) вважається дата їх прийняття замовником. Виконання робіт (будівництво об`єкта) може бути закінчено достроково тільки за згодою замовника.

Відповідно абз. 4 п. 29 Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві, замовник зобов`язаний прийняти в установленому порядку та оплатити виконані роботи.

Згідно з п. 91 Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві, передача виконаних робіт (об`єкта будівництва) підрядником і приймання їх замовником оформлюється актом про виконані роботи.

Відповідно п. 99 Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві, у разі виявлення в процесі приймання-передачі закінчених робіт (об`єкта будівництва) недоліків, допущених з вини підрядника, він у визначений замовником строк зобов`язаний усунути їх і повторно повідомити замовника про готовність до передачі закінчених робіт (об`єкта будівництва). Якщо підрядник не бажає чи не може усунути такі недоліки, замовник може у порядку, передбаченому договором підряду, попередньо повідомивши підрядника, усунути їх своїми силами або із залученням третіх осіб. Витрати, пов`язані з усуненням недоліків замовником, компенсуються підрядником.

Відповідно п. 99 Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві, підписання акту приймання-передачі, є підставою для проведення остаточних розрахунків між сторонами.

Акт приймання виконаних підрядних робіт та довідка про вартість виконаних підрядних робіт, є документами, які складаються і видаються службовими особами від імені суб`єктів господарської діяльності, посвідчують факти і події, що мають юридичне значення, породжують певні права і обов`язки та мають необхідні реквізити (печатки, номер, дату, підписи), тому являються офіційними документами.

В подальшому, ОСОБА_5 у невстановлені досудовим розслідуванням місці та час,достовірно розуміючи, що будівельні роботи за договором підряду за №08/10 від 08.10.2021року проведені не в повному обсязі, умисно, з метою заволодіння бюджетними коштами, видала офіційний документ, а саме акт за №01/12 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2021 року (форма №КБ-2в), який містив завідомо недостовірні відомості щодо обсягів та вартості фактично виконаних робіт з капітального ремонту системи блискавкозахисту ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме про те, що роботи на вказаному об`єкті виконані в повному обсязі на загальну суму 337 454, 68 грн.

В той же час, обсяг та вартість фактично виконаних будівельних робіт з капітального ремонту об`єкту за договором за №08/10 від 08.10.2021 року «Капітальний ремонт системи блискавкозахисту ІНФОРМАЦІЯ_4 » не відповідає обсягу та вартості, визначеним фінансово-звітною документацією на суму 115 977,61 грн. Зокрема, не виконані наступні будівельні роботи: розробка грунту вручну в траншеях глибиною до 2м без кріплень з укосами, група грунту 2; засипання вручну траншей, пазух котлованів та ям, група грунту 1, а також не виконані монтажні роботи: провідник заземлюючий відкрито по будівельних основах з круглої сталі діаметром 8 мм; заземлювач горизонтальний у траншеї зі сталі штабової, переріз 160 мм2, у зв`язку із чим відповідні матеріали не використовувалися.

Крім того, до акту приймання виконаних будівельних робіт внесені кошти за «Звіт електротехнічної лабораторії (заміри опору)», але відповідно до додатку А, п.А.2.9. ДСТУ-Н Б Д.1.1-3:2013, оплата послуг з випробування матеріалів і конструкцій, що надаються лабораторіями інших організацій врахована в загальновиробничих витратах тому, це задвоєння об`ємів.

В подальшому, вказаний акт, виданий ОСОБА_5 став підставою для перерахування на розрахунковий рахунок ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » грошових коштів в сумі 337 454, 68 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 366 КК України, а саме - видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів.

2. ОСОБА_5 , будучі директором ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », маючи відповідно до статуту повноваження на укладення та підпис від імені ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » договорів, господарських та фінансових документів, займала посаду пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, тобто будучи службовою особою, 08.10.2021 року уклала з ІНФОРМАЦІЯ_4 », в особі директора зазначеного навчального закладу ОСОБА_6 , договір підряду за №08/10 «Капітальний ремонт системи блискавкозахисту ІНФОРМАЦІЯ_4 . Вартість робіт за договором складає 337 454, 68 грн.

Згідно п.1.1. договору за №08/10 від 08.10.2021 року підрядник зобов язується за завданням замовника на свій ризик, власними та залученими силами і засобами виконати роботу, а саме:«Капітальний ремонт системи блискавкозахисту ІНФОРМАЦІЯ_4 »

Відповідно до п.3.5-3.6 вказаного договору у випадку необхідності, для виконання робіт, підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи.

Відповідно розд.6 «Порядок розрахунків» договору від 08.10.2021 року за №08/10, а саме п. 6.1. - оплата за виконані роботи здійснюється шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок підрядника, п. 6.2. розрахунки за фактично виконані роботи проводяться щомісяця протягом 7 (семи) календарних днів, згідно підписаних актів виконаних робіт (форма КБ-2в) та довідок про вартість виконаних робіт (форма КБ-3) між замовником та підрядником, п. 6.3. платежі за фактично виконані роботи замовник проводить протягом 7 календарних днів з дня підписання сторонами актів виконаних робіт (КБ-2в, КБ-3).

Згідно п.11.1. договору від 08.10.2021 року за №08/10, договір вступає в силу з моменту підписання сторонами договору та діє до 31.12.2021 року, а в частині розрахунків до повного їх виконання.

Згідно з абз. 2 п. 18 Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2005 року за №668 (далі - Загальні умови укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві), датою закінчення робіт (будівництва об`єкта) вважається дата їх прийняття замовником. Виконання робіт (будівництво об`єкта) може бути закінчено достроково тільки за згодою замовника.

Відповідно абз. 4 п. 29 Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві, замовник зобов`язаний прийняти в установленому порядку та оплатити виконані роботи.

Згідно з п. 91 Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві, передача виконаних робіт (об`єкта будівництва) підрядником і приймання їх замовником оформлюється актом про виконані роботи.

Відповідно п. 99 Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві, у разі виявлення в процесі приймання-передачі закінчених робіт (об`єкта будівництва) недоліків, допущених з вини підрядника, він у визначений замовником строк зобов`язаний усунути їх і повторно повідомити замовника про готовність до передачі закінчених робіт (об`єкта будівництва). Якщо підрядник не бажає чи не може усунути такі недоліки, замовник може у порядку, передбаченому договором підряду, попередньо повідомивши підрядника, усунути їх своїми силами або із залученням третіх осіб. Витрати, пов`язані з усуненням недоліків замовником, компенсуються підрядником.

Відповідно п. 99 Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві, підписання акту приймання-передачі, є підставою для проведення остаточних розрахунків між сторонами.

Акт приймання виконаних підрядних робіт та довідка про вартість виконаних підрядних робіт, є документами, які складаються і видаються службовими особами від імені суб`єктів господарської діяльності, посвідчують факти і події, що мають юридичне значення, породжують певні права і обов`язки та мають необхідні реквізити (печатки, номер, дату, підписи), тому являються офіційними документами.

В подальшому, ОСОБА_5 у невстановлені досудовим розслідуванням місці та час,достовірно розуміючи, що будівельні роботи за договором підряду за №08/10 від 08.10.2021року проведені не в повному обсязі, умисно, з метою заволодіння бюджетними коштами, видала офіційний документ, а саме акт за №01/12 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2021 року (форма №КБ-2в), який містив завідомо недостовірні відомості щодо обсягів та вартості фактично виконаних робіт з капітального ремонту системи блискавкозахисту ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме про те, що роботи на вказаному об`єкті виконані в повному обсязі на загальну суму 337 454, 68 грн.

В той же час, обсяг та вартість фактично виконаних будівельних робіт з капітального ремонту об`єкту за договором за №08/10 від 08.10.2021 року «Капітальний ремонт системи блискавкозахисту ІНФОРМАЦІЯ_4 » не відповідає обсягу та вартості, визначеним фінансово-звітною документацією на суму 115 977,61 грн. Зокрема, не виконані наступні будівельні роботи: розробка грунту вручну в траншеях глибиною до 2м без кріплень з укосами, група грунту 2; засипання вручну траншей, пазух котлованів та ям, група грунту 1, а також не виконані монтажні роботи: провідник заземлюючий відкрито по будівельних основах з круглої сталі діаметром 8 мм; заземлювач горизонтальний у траншеї зі сталі штабової, переріз 160 мм2, у зв`язку із чим відповідні матеріали не використовувалися.

Крім того, до акту приймання виконаних будівельних робіт внесені кошти за «Звіт електротехнічної лабораторії (заміри опору)», але відповідно до додатку А, п.А.2.9. ДСТУ-Н Б Д.1.1-3:2013, оплата послуг з випробування матеріалів і конструкцій, що надаються лабораторіями інших організацій врахована в загальновиробничих витратах тому, це задвоєння об`ємів.

В подальшому, вказаний акт, виданий ОСОБА_5 став підставою для перерахування бюджетних коштів з казначейського рахунку ІНФОРМАЦІЯ_5 на розрахунковий рахунок ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » грошових коштів в сумі 337 454, 68 грн., після чого ОСОБА_5 отримала можливість розпорядження вказаними коштами на власний розсуд.

Внаслідок умисних дій ОСОБА_5 , а саме неналежного виконання умов договору підряду за №08/10 від 08.10.2021 року, тобто невідповідності обсягу та вартості виконаних робіт узгодженій фінансово-звітній документації, ОСОБА_5 , будучи директором ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » заволоділа грошовими коштами в сумі 115 977,61 грн.

Таким чином своїми діями ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 191 КК України, а саме - заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 , розуміючи суть і зміст обвинувачення, не визнала вину у вчиненні нею кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366 та ч. 2 ст. 191 КК України та просила суд ухвалити виправдувальний вирок, оскільки вважала, що в її діях відсутній склад інкримінованих їй кримінальних правопорушень, обвинувачення проти неї не підкріплене належними доказами, базується лише на припущеннях та неповній експертизі.

Щодо обставин кримінальних правопорушень, які їй інкримінується зазначила наступне:

Так, обвинувачена ОСОБА_5 суду показала, що провину у пред`явленому обвинуваченні не визнає в повному обсязі, оскільки вона сумлінно виконувала свої обов`язки, усі роботи були фактично виконані в повному обсязі та належним чином задокументовані. Незалежна будівельно-технічна експертиза, проведена сертифікованим фахівцем підтвердила, що заплановані роботи з капітального ремонту системи блискавкозахисту виконані згідно з проектною документацією та договором. В той час, як експертиза, проведена на замовлення сторони обвинувачення, неповна та поверхнева, проведено лише візуальний огляд без детального дослідження та демонтажу прихованих елементів системи, не враховані бойові пошкодження будівлі, що і призвело до помилкових висновків про нібито невиконання частини робіт. Жоден зі свідків не підтвердив того, що вона мала умисел заволодіти коштами, або що вносила неправдиві відомості до актів. ОСОБА_5 додала, що має бездоганну репутацію, не притягувалася до кримінальної відповідальності раніше, за місцем роботи та проживання характеризується позитивно, одружена, виховує сина, 2018 року народження, чоловік військовослужбовець.

Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_4 підтримав позицію обвинуваченої, засвідчив добровільність її позиції щодо не визнання нею вини в інкримінованих їй кримінальних правопорушеннях, правильність розуміння нею обставин та фактів, викладених в матеріалах кримінального провадження.

Крім того, захисник просив суд визнати ОСОБА_5 невинуватою у пред`явленому обвинуваченні та постановити виправдувальний вирок відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 373 КК України. Так, захисник ОСОБА_4 зазначав, що матеріали справи не містять жодного належного доказу на підтвердження складів інкримінованих обвинуваченій правопорушень. Експертиза сторони захисту виконана сертифікованим фахівцем, є вичерпною та всебічною, охоплює всі первинні документи, в тому числі і щодо бойових ушкоджень об`єкту в березні 2022 року. В той час, як експертиза, що покладена в основу обвинувачення має суттєві недоліки, базується на візуальному огляді, без доступу до прихованих частин системи, що свідчить про її необ`єктивність. Жоден із допитаних свідків не підтвердив в суді факту умисного заволодіння обвинуваченою коштами або внесення неправдивих відомостей до документів, суб`єктивна сторона злочинів не доведена.

Крім того, захисник вважав необхідним визнати недопустимим доказом висновок судової будівельно-технічної експертизи ІНФОРМАЦІЯ_6 за №1752/23-44 від 15.06.2023 року, що стосується обсягу виконаних робіт тому, що експертиза проводилася без залучення необхідних первинних документів; обстеження проводилося візуально, без демонтажу чи доступу до прихованих елементів; експертом не враховано факту пошкодження елементів системи внаслідок бойових дій. У висновку експертом зазначено, що проведено візуально-інструментальне обстеження об`єкта дослідження виконані роботи з блискавкозахисту ІНФОРМАЦІЯ_7 , в той час як предметом дослідження є роботи, виконані в ІНФОРМАЦІЯ_8 . На момент проведення експертизи в ІНФОРМАЦІЯ_8 були наявні пошкодження, спричинені внаслідок обстрілу будівлі, однак у висновку про це не згадується. Все це, на думку сторони захисту вказує на недостовірність висновку.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримала пред`явлене обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366 та ч. 2 ст. 191 КК України ОСОБА_5 . Стороною обвинувачення вказано на те, що досліджені матеріали кримінального провадження, письмові докази, показання допитаних у судовому засіданні свідків беззаперечно вказують на те, що ОСОБА_5 умисно вчинила зазначені кримінальні правопорушення.

Прокурор звернула увагу на те, що наданий стороною захисту договір за №18/07 на безоплатне виконання робіт від 07.07.2023 року, який укладений між ІНФОРМАЦІЯ_9 в особі директора ОСОБА_6 , з однієї сторони та ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » в особі директора ОСОБА_5 , з іншої сторони, відповідно до якого виконавець зобов`язався в інтересах замовника на безоплатній та добровільній основі виконати поточний ремонт системи блискавкозахисту є безоплатним. При цьому ані обвинувачена ОСОБА_5 , ані директор ліцею ОСОБА_6 , допитаний як свідок, не змогли логічно пояснити чому вказаний договір був безоплатний, чому він був укладений у липні 2023 року, хоча обстріл, внаслідок якого була пошкоджена будівля навчального закладу, відбувся ще у березні 2022 року, а також чому про намір провести повторний безоплатний ремонт системи блискавкозахисту, не повідомили орган досудового розслідування, при тому що обом сторонам було відомо, що здійснюється досудове розслідування за фактом можливого заволодіння бюджетними коштами внаслідок неналежного виконання ремонту зазначеної системи у 2021 році. Все це, на думку прокурора, дає підстави вважати, що вказана поведінка обвинуваченої була спрямована на уникнення кримінальної відповідальності шляхом проведення ремонтних робіт вже після виявлення зазначених фактів правоохоронними органами.

Також прокурор зазначила, що наданими стороною захисту документами підтверджується факт виконання ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » у липні 2023 року будівельних робіт які, відповідно до висновку експерта за №1752/23-44 від 15.06.2023 року були невиконані. Крім того, стороною захисту був долучений висновок судово-будівельної експертизи за №02/01-2024 від 27.05.2024 року, з якого слідує, що огляд об`єкта дослідження експертом сторони захисту проведено 17.02.2024 року, тобто вже після проведеного повторного безоплатного ремонту системи блискавкозахисту у 2023 році тією ж підрядною організацією - ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». У зв`язку з чим, прокурор вважала, що вказаний висновок експерта є неналежним доказом та не може бути взятий до уваги судом, оскільки він підтверджує стан системи блискавкозахисту станом на 2024 рік, вже після проведення додаткових ремонтних робіт. З приводу долученого стороною захисту звіту лабораторії ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_10 » прокурор вказувала на те, що вказаний звіт не спростовує висновків судової будівельно-технічної експертизи за №1752/23-44 від 15.06.2023 року та не може бути взятий до уваги судом, як доказ виконання робіт з ремонту системи блискавкозахисту в повному об`ємі, оскільки в ході проведення судової будівельно-технічної експертизи експертом було проведено візуально-інструментальне обстеження системи та зафіксовано відсутність на момент проведення огляду: заземлювача горизонтального у траншеї зі сталі штабової, а також невідповідність об`ємів провідника заземлюючого відкрито по будівельних основах з круглої сталі діаметром 8мм, фактично прокладеного та зазначеного в акті приймання виконаних робіт. Позиція обвинуваченої ОСОБА_5 розцінюється стороною обвинувачення як свідомо обрана стратегія захисту з метою полегшення свого становища в рамках зазначеного кримінального провадження та уникнення кримінальної відповідальності.

Крім того, прокурор звернула увагу суду на те, що технічний нагляд за виконанням робіт ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » не здійснювався, підписи на акті приймання виконаних робіт ставила співробітник ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_7 , з якою договір на здійснення технічного нагляду не укладався, а за відсутності в неї повноважень, на вказаний об`єкт ОСОБА_7 не виходила.

З урахуванням цього прокурор просила визнати ОСОБА_5 винною у вчиненні нею кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366 та ч. 2 ст. 191 КК України та призначити покарання:

- за ч. 1 ст. 366 КК України - у виді штрафу у розмірі 4 000 н.м.д.г., з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, на строк 2 роки.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_5 від призначеного основного та додаткового покарання за ч. 1 ст. 366 КК України у зв`язку із закінченням строків давності;

- за ч. 2 ст. 191 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, на строк 2 роки.

Відповідно до положень ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту своїх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

В силу ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.

Так, ст. 84 КПК України зазначає, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. При цьому п роцесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів, передбачено ст. 85 цього Кодексу.

Зі змісту ст. 86 КПК України слідує, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення. При цьому ст. 87 КПК України передбачено, що недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Частина 2 вказаної статті містить перелік випадків істотного порушення прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння:

1) здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов;

2) отримання доказів внаслідок катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність особи, поводження або погрози застосування такого поводження;

3) порушення права особи на захист;

4) отримання показань чи пояснень від особи, яка не була повідомлена про своє право відмовитися від давання показань та не відповідати на запитання, або їх отримання з порушенням цього права;

5) порушення права на перехресний допит.

Крім того, ч. 3 ст. 87 КПК України передбачено, що недопустимими є також докази, що були отримані:

1) з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні;

2) після початку кримінального провадження шляхом реалізації органами досудового розслідування чи прокуратури своїх повноважень, не передбачених цим Кодексом, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень;

3) під час виконання ухвали про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи у зв`язку з недопущенням адвоката до цієї слідчої (розшукової) дії. Факт недопущення до участі в обшуку адвокат зобов`язаний довести в суді під час судового провадження;

4) під час виконання ухвали про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи, якщо така ухвала винесена слідчим суддею без проведення повної технічної фіксації засідання.

Частиною 4 вказаної статті передбачено, що докази, передбачені цією статтею, повинні визнаватися судом недопустимими під час будь-якого судового розгляду, крім розгляду, якщо вирішується питання про відповідальність за вчинення зазначеного істотного порушення прав та свобод людини, внаслідок якого такі відомості були отримані. В умовах воєнного стану положення цієї статті застосовуються з урахуванням особливостей, визначених ст. 615 цього Кодексу.

Незважаючи на те, що обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у скоєному не визнала, суд вважає, що її винуватість у вчиненні нею кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366 та ч. 2 ст. 191 КК України доведена зібраними та дослідженими судом по справі доказами:

Так, допитана судом свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що працює заступником директора з господарської роботи ІНФОРМАЦІЯ_11 . В 2021 році був проведений тендер на виконання ремонту системи блискавкозахисту школи. В подальшому працівники підрядної організації, яка перемогла у тендері, виконували роботи. Вона, як заступник директора з господарської роботи, зустрічала їх, відкривала їм приміщення, але особисто не бачила чи здійснював хтось зі сторони замовника нагляд за якістю та повнотою виконаних робіт. Чи були виконані роботи в повному об`ємі свідок стверджувати не може, оскільки не є спеціалістом з цих питань. Акт виконаних робіт підписав директор ОСОБА_6 , після чого були оплачені роботи. Крім того, свідок додала, що дійсно будівля ІНФОРМАЦІЯ_11 під час обстрілів зазнала пошкоджень. Була створена комісія, яка зафіксувала наявні пошкодження.

Зі змісту показів свідка ОСОБА_6 , наданих останнім в судовому засіданні встановлено, що він є директором ІНФОРМАЦІЯ_11 . Так, в 2021 році установа перейшла на самофінансування, виникла потреба в ремонті системи блискавкозахисту в школі, він як директор школи звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_9 з листом про виділення коштів на проведення ремонту. В подальшому оголосили тендер, уклали договір з переможцем ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». Працівники підрядної організації оглянули обсяг робіт, визначили вартість, було укладено договір та вони приступили до виконання робіт, після завершення яких, згідно договору, надали акт виконаних робіт, вже підписаний директором підрядної організації ОСОБА_5 , після чого ОСОБА_6 його підписав, а бухгалтер провела оплату. Дійсно, договір на здійснення технічного нагляду не укладався, він запитував в ІНФОРМАЦІЯ_12 чи потрібно укладати такий договір, але йому відповіли, що це не обов`язково, потім в сільській раді йому повідомили, що в них є спеціаліст з сертифікатом - ОСОБА_7 , а відтак він вважав що саме цей працівник сільської ради і буде здійснювати технагляд. ОСОБА_7 дійсно перевіряла документацію, але яким чином повинен був здійснюватись технагляд він не знав. Разом з цим, зазначив, що договір на здійснення технічного нагляду з ОСОБА_7 ним не укладався. ОСОБА_7 , працівник ІНФОРМАЦІЯ_13 , ставила підпис на акті виконаних будівельних робіт, від імені інженера технічного нагляду, за відсутності договору. Перед підписанням акта виконаних робіт ОСОБА_6 самостійно візуально перевірив виконані роботи, при цьому зазначив, що він не є фахівцем в цій галузі. Також, свідок зазначив, що у 2022 році заклад був пошкоджений внаслідок обстрілу, а саме: були пошкоджені вікна, сарай та газова котельня, крім того, в школі, серед іншого, була пошкоджена система блискавкозахисту - на будівлі зовні висіли дроти. Зазначені пошкодження зафіксувала комісія працівників школи. Пошкодження системи блискавкозахисту полягало у провисанні дротів. У травні 2023 року приїхали представники правоохоронних органів, а саме слідча, експерт, які і перевіряли якість та повноту виконаних робіт по ремонту системи блискавкозахисту. Після чого, вже влітку 2023 року він звернувся з листом до директора підрядної організації ОСОБА_5 , яка вже робила ремонт системи блискавкозахисту у 2021 році, з проханням безоплатно відремонтувати пошкодження системи, спричинені внаслідок обстрілів. ОСОБА_5 , як директор підрядної організації погодилась, після чого, між ним, як директором школи та ОСОБА_5 , як директором ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » був укладений безоплатний договір на здійснення ремонту системи. На питання чому вказаний договір був безоплатний, адже згідно договору підрядна організація не зобов`язана за власний рахунок ремонтувати пошкодження внаслідок влучання снаряду, або інших форс-мажорних обставин, свідок зазначив, що вказані роботи були виконані безоплатно.

Допитана свідок ОСОБА_9 , бухгалтер ІНФОРМАЦІЯ_11 , повідомила, що у жовтні 2021 року школа оголошувала тендер з метою пошуку підрядної організації для ремонту системи блискавкозахисту. Переможцем тендеру стало ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », директором якого є ОСОБА_5 . Після перемоги в тендері представник підрядної організації привіз договір, який був підписаний директором школи та директором ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». Після виконання робіт був підписаний акт виконаних будівельних робіт, його привіз представник підрядної організації, вже підписаний директором товариства, після чого його підписав директор школи ОСОБА_6 . Потім виконані роботи були оплачені, грошові кошти переводились ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » з рахунку школи, бюджетні кошти надійшли на рахунок школи з ІНФОРМАЦІЯ_9 для оплати вказаних робіт.

Свідок ОСОБА_10 суду показала, що є заступником директора шкоди з навчально-виховної роботи. Свідок особисто бачила як восени 2021 року на даху школи працювала бригада та ремонтувала систему блискавкозахисту, при цьому свідок не підписувала жодних документів. Потім, в березні 2022 року будівля школи зазнала пошкоджень під час обстрілів. Свідок була у складі комісії працівників школи, яка оглянула пошкодження та склала акт, була пошкоджена і система блискавкозахисту, а саме - з даху звисали дроти.

Свідок ОСОБА_11 показала суду, що працює секретарем ІНФОРМАЦІЯ_11 . Так, дійсно в 2021 році виконувався ремонт системи блискавкозахисту, але інформація щодо укладення з цього приводу договорів, результату виконаних робіт, їй не відома. Крім того, свідок зазначала, що у березні 2022 року, внаслідок обстрілу була пошкоджена будівля школи, вона мешкає поруч та бачила пошкодження, а саме: з даху звисали дроти системи блискавкозахисту, пошкоджені вікна, з цього приводу була створена комісія, яка оглянула будівлю та зафіксувала виявлені внаслідок обстрілу пошкодження.

Свідок ОСОБА_12 показав суду, що він є головоюІНФОРМАЦІЯ_9 . Так, у 2021 році виникла необхідність здійснити ремонт системи блискавкозахисту у ІНФОРМАЦІЯ_14 , у звязку з чим, директор школи ОСОБА_6 звернувся до сільської ради з листом щодо виділення бюджетних коштів на проведення ремонту вказаної системи. В подальшому сільською радою були виділені кошти на ремонт, школою проведено закупівлю, укладено договір з підрядною організацією, якою проведено ремонтні роботи. Потім свідку стало відомо, що правоохоронними органами було проведено перевірку повноти та якості виконання робіт з ремонту системи блискавкозахисту, в результаті якої було виявлено невідповідність виконаних робіт документації. Зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_15 «неофіційно стежила» за виконанням вказаних ремонтних робіт, оскільки були виділені кошти місцевого бюджету, тому свідок дав усну вказівку керівнику відділу комунальної власності та інвестицій перевірити об`єми і повноту виконаних робіт, при цьому договору на здійснення технічного нагляду не було, він не укладався тому, що не було нагальної потреби, ремонт системи не був складним. Крім того, співробітниця відділу комунальної власності та інвестицій ОСОБА_7 теж перевіряла документи щодо здійснення ремонту системи, але за усною вказівкою начальника відділу ІНФОРМАЦІЯ_9 та за відсутності укладеного договору, при цьому повідомив, що на об`єкт вона не виходила. Зазначив, що з 2021 року по теперішній час йому не відомо про влучання блискавки у будівлю школи, а відтак він не може стверджувати чи була система справна після проведеного ремонту підрядною організацією, перевірити систему можливо лише у разі влучання блискавки.

Допитаний судом як свідок, колишній експерт ІНФОРМАЦІЯ_16 ОСОБА_13 повідомив суду, що він дійсно працював експертом у вказаній установі з 2019 року по 2024 рік. Станом на теперішній час він вже не є експертом. Так, він дійсно провів судову будівельно-технічну експертизу, на виконання постанови прокурора Вишгородської окружної прокуратури від 06.01.2023 року, за результатами якої склав висновок за №1752/23-44 від 15.06.2023 року. Так, в ході проведення вказаної експертизи він особисто проводив огляд об`єкта експертизи в присутності слідчого та директора школи, а саме системи блискавкозахисту ІНФОРМАЦІЯ_11 . В ході огляду ним було встановлено, що об`єми, зазначені в акті приймання виконаних будівельних робіт були завищені, а саме відсутній контур заземлення у землі, оскільки зробивши 3 шурфи глибиною понад 0,5 метра ним виявлено, що пластини заземлення відсутні, крім того, було зроблено заміри прокладеного провідника заземлення по будівлі школи, за результатами яких встановлено невідповідність об`ємів прокладеного провідника зазначеній кількості в акті прийому-передачі виконаних робіт. Крім того, на запитання - чи була пошкоджена система блискавкозахисту на момент проведення ним огляду, зокрема, чи були ознаки пошкодження системи внаслідок обстрілу, свідок зазначив, що в одному місці провисав дріт заземлення системи, як йому пояснив директор школи, це сталось внаслідок обстрілу будівлі школи, однак цілісність дроту не була порушена, він не був перебитий. Окремо свідок зауважив, що неналежне кріплення дротів системи ним під час проведення експертизи не враховувалось як неналежно виконані роботи і на висновок щодо обсягу та вартості фактично виконаних робіт та суми невиконаних робіт це не вплинуло.

Окремо ОСОБА_13 зазначив, що дійсно під час складання вказаного висновку експертизи, ним була допущена описка на аркуші за №4, замість ІНФОРМАЦІЯ_17 він помилково вказав ІНФОРМАЦІЯ_18 , але це було один раз і помилково, зміст висновку вказує на те, що об`єктом дослідження була саме ІНФОРМАЦІЯ_19 . Це сталося тому, що він також проводив дослідження і по об`єкту ІНФОРМАЦІЯ_7 , але ця описка жодним чином не впливає на встановлені ним обставини та зроблені висновки.

Так, аналізуючи зміст показів допитаних судом свідків, суд визнає їх належними, оскільки вони підтверджують обставини, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні та обставини, які мають значення для цього кримінального провадження, а також не вбачає підстав для визнання їх неналежними та недопустимими, враховуючи, що останні отримані у порядку встановленому КПК України. Крім того, свідки, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за відмову від дачі показань та завідомо неправдиві показання, підтвердили обставини, які підлягають встановленню, відповідно до вимог ст. 91 КПК України.

Клопотань про допит свідків від сторони захисту до суду не надходило.

Крім показів допитаних судом свідків вина ОСОБА_5 у вчиненні нею кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366 та ч. 2 ст. 191 КК України, підтверджується також і письмовими доказами, які були досліджені в ході судового розгляду, а саме:

Так, відповідно до наказу за №1 від 29.09.2017 року ОСОБА_5 приступає до виконання повноважень директора ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » з 29.09.2017 року (а.с.31, т.2).

Зі змісту статуту ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » слідує, що ОСОБА_5 , як директор ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » має повноваження на укладення та підпис від імені ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » договорів, господарських та фінансових документів, займає посаду пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, тобто є службовою особою (а.с.32-54, т.2).

Так, договір підряду за №08/10 від 08.10.2021 року свідчить про те, що він укладений між ІНФОРМАЦІЯ_20 в особі директора ОСОБА_6 та ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » в особі директора ОСОБА_5 , відповідно до якого підрядник зобов`язується за завданням замовника виконати роботу, а саме: «Капітальний ремонт системи блискавкозахисту ІНФОРМАЦІЯ_4 » на суму 337 454, 68 грн. (а.с.126-130, т.1).

Календарний графік виконання робіт, як додаток за №4 до договору підряду від 08.10.2021 року вказує на те, що він підписаний замовником в особі директора ОСОБА_6 та підрядником в особі директора ОСОБА_5 , найменування робіт: «Капітальний ремонт системи блискавкозахисту ІНФОРМАЦІЯ_4 » - жовтень-грудень 2021 року (а.с.150, т.1).

Акт за №01/12 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2021 року свідчить про те, що він підписаний ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , відповідно до якого роботи на об`єкті: «Капітальний ремонт системи блискавкозахисту ІНФОРМАЦІЯ_4 » виконані на суму 337 454, 68 грн. (а.с.131-135, т.1).

З довідки про вартість виконаних ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » будівельних робіт за грудень 2021 року слідує, що вона підписана ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , всього вартість виконаних будівельних робіт з ПДВ склала 337 454, 68 грн. (а.с.136, т.1).

Відповідно до рішення ІНФОРМАЦІЯ_9 за №512 від 05.08.2021 року, вирішено збільшити по КПКВМБ 0111021 «надання загальної середньої освіти закладами загальної середньої освіти» вирішено виділити кошти на капітальний ремонт системи блискавкозахисту 340 000 грн. (а.с.160, т.1).

Згідно ухвали слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 02.03.2023 року, на виконання клопотання експерта ІНФОРМАЦІЯ_16 ОСОБА_13 , за клопотанням слідчого про тимчасовий доступ до речей і документів - надано дозвіл на тимчасовий доступ до документів, що зберігаються в ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » по об`єкту за договором за №08/10 від 08.10.2021 року, а саме наказу на затвердження проектної документації; додатків та додаткових угод до договору від 08.10.2021 року; розрахунку договірної ціни до договору; актів приймання виконаних будівельних робіт; довідки про вартість виконаних робіт; розрахунку загальновиробничих та адміністративних витрат; видаткових накладних на придбання ресурсів; документів на підтвердження вартості експлуатації машин та механізмів; актів на закриття прихованих робіт; виконавчої документації (а.с.170-180, т.1).

Зі змісту протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 17.03.2023 року слідує, що в ході зазначеної слідчої дії, на підставі ухвали слідчого судді Вишгородського районного суду від 02.03.2023 про надання дозволу на тимчасовий доступ до документів, що зберігались у володінні ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » по об`єкту за договором №08/10 від 08.10.2021 «Капітальний ремонт системи блискавкозахисту ІНФОРМАЦІЯ_4 », вилучені оригінали зазначених документів, що зберігались у володінні ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » по вказаному об`єкту (а.с.183-184, т.1).

Згідно ухвали слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 24.04.2023 року, на виконання клопотання експерта ІНФОРМАЦІЯ_16 ОСОБА_13 про забезпечення візуально-інструментального обстеження об`єкту дослідження, за клопотанням слідчого про проведення огляду надано дозвіл на проведення огляду системи блискавкозахисту ІНФОРМАЦІЯ_21 за адресою: АДРЕСА_2 за участю експерта ІНФОРМАЦІЯ_16 (а.с.187-194, т.1).

Зі змісту протоколу огляду від 12.05.2023 року слідує, що 12.05.2023 року проведено огляд системи блискавкозахисту ІНФОРМАЦІЯ_21 за адресою: АДРЕСА_2 за участю експерта ІНФОРМАЦІЯ_16 ОСОБА_13 у присутності понятих, директора школи ОСОБА_6 та оперуповноважених УСР в Київській області (а.с.197-198, т.1).

Під час досудового розслідування кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366 та ч. 2 ст. 191 КК України, постановою прокурора Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 від 06.01.2023 року призначено у кримінальному проваджені судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам ІНФОРМАЦІЯ_16 .

Судом досліджено висновок судового експерта ОСОБА_14 за №1752/23-44 від 15.06.2023 року, складений на підставі постанови прокурора Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 . Так, зі змісту наявного висновку слідує, що перелік та об`єми фактично виконаних будівельних робіт, які наявні (можливо було встановити) під час проведення візуально-інструментального обстеження, з капітального ремонту об`єкту за договором 08.10.2021 «Капітальний ремонт системи блискавкозахисту ІНФОРМАЦІЯ_4 », зазначено в дослідницькій частині (таблиця 2). Вартість фактично виконаних будівельних робіт, які наявні (можливо встановити) під час проведення візуально-інструментального обстеження, з капітального ремонту об?єкту за договором за №08/10 від 08.10.2021 «Капітальний ремонт системи блискавкозахисту ІНФОРМАЦІЯ_4 » дорівнює 108 805,19 грн. (із урахуванням ПДВ). Обсяг та вартість фактично виконаних будівельних робіт з капітального ремонту об`єкту за договором за №08/10 від 08.10.2021 «Капітальний ремонт системи блискавкозахисту ІНФОРМАЦІЯ_4 » не відповідає обсягу та вартості, визначеним фінансово-звітною документацією на суму 115 977,61 грн. (з урахуванням ПДВ), обсяг зазначений в дослідженні (таблиця 1). Перелік, обсяг та вартість будівельних робіт, зазначених в кошторисній документації відповідає переліку обсягу та вартості зазначеним в звітній документації.

Крім того, згідно зазначеного висновку експерт зазначав, що під час візуально-інструментального обстеження об`єкта були виконані шурфи глибиною 0,7 м для візуального обстеження факту виконання робіт: заземлювач горизонтальний у траншеї зі сталі штабової. Порівнявши креслення проекту та візуально-інструментальне обстеження експерт прийшов до висновку, що вказані роботи не виконувались, у зв`язку з чим, відповідно, не виконувались будівельні роботи: розробка грунту вручну в траншеях глибиною до 2м без кріплень з укосами, група грунту 2; засипання вручну траншей, пазух котлованів та ям, група грунту 1. Крім того, експертом встановлено невідповідність об`ємів по наступним роботам: провідник заземлюючий відкрито по будівельних основах з круглої сталі діаметром 8 мм -1600мм. Також експерт зазначив, що встановити не відповідність об`ємів по заземлювачу вертикальному з круглої сталі діаметром 16мм-112 шт. не вдалося, оскільки ця робота прихована (а.с.201-208, т.1).

На підставі ухвали слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 24.08.2023 року, на виконання клопотання експерта ІНФОРМАЦІЯ_22 , за клопотанням слідчого про тимчасовий доступ до речей і документів, було надано дозвіл на тимчасовий доступ до документів, що перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_11 : облікових регістрів, договору підряду від 08.10.2021 року, акту за №01/12, (а.с.231-240, т.1).

Зі змісту протокол тимчасового доступу до речей і документів від 04.09.2023 року слідує, що в ході зазначеної слідчої дії, на підставі ухвали слідчого судді Вишгородського районного суду від 24.08.2023 про надання дозволу на тимчасовий доступ до документів, що зберігались у володінні ІНФОРМАЦІЯ_11 по об`єкту за договором №08/10 від 08.10.2021 «Капітальний ремонт системи блискавкозахисту ІНФОРМАЦІЯ_4 », вилучені оригінали зазначених документів (а.с.241-242, т.1).

З виписки по рахунку ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що надана ІНФОРМАЦІЯ_23 та платіжного доручення від 01.12.2021 року за №4 слідує, що на рахунок ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » були перераховані бюджетні кошти від ІНФОРМАЦІЯ_11 у сумі 337 454, 68 грн. за капітальний ремонт системи блискавкозахисту, відповідно до договору за №08/10 від 08.10.2021 року (а.с.11-12, т.2).

Інформацією АТ « ІНФОРМАЦІЯ_24 » щодо руху коштів по рахунку ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » підтверджується, що 07.12.2021 на рахунок вказаного товариства надійшли бюджетні кошти від ІНФОРМАЦІЯ_5 у сумі 337 454, 68 грн. за капітальний ремонт системи блискавкозахисту, відповідно до договору №08/10 від 08.10.2021 року (а.с.56-69, т.2).

Зі змісту висновкусудової економічної експертизи від 29.09.2023 за №СЕ-19/111-23/41250-ЕК слідує, що з урахуванням висновку судової будівельно-технічної експертизи від 15.06.2023 року за №1752/23-44 - розмір втрачених активів (збитків) внаслідок завищення вартості будівельних робіт за договором підряду за №08/10 від 08.10.2021 року становить 115 977, 61 грн. (а.с.21-29, т.2).

З листа директора ІНФОРМАЦІЯ_25 (колишня ІНФОРМАЦІЯ_8 ) ОСОБА_6 на ім`я Директора ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ОСОБА_5 від 21.06.2023 року за №135 слідує, що через військову агресію рф проти України, було влучання снаряду по будівлі зазначеного ліцею, що призвело до часткового пошкодження системи блискавкозахисту, обладнання якої здійснювалося ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » на підставі договору підряду, а відтак просить безоплатно усунути пошкодження на об`єкті, що виникли в результаті військової агресії (а.с.93, т.2).

Зі змісту договору за №18/7 від 07.07.2023 року слідує, що ІНФОРМАЦІЯ_9 в особі директора ОСОБА_6 та ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » в особі директора ОСОБА_5 уклали договір на безоплатне виконання робіт, предметом договору є поточний ремонт системи блискавкозахисту (а.с.94-96, т.2). Додатками до цього договору є: дефектний акт, в якому зазначено найменування робіт, а саме демонтаж кабелю на покрівлі, провідник заземлюючий відкрито по будівельних основах з круглої сталі діаметром 8 мм; монтаж провідник заземлюючий відкрито по будівельних основах з круглої сталі діаметром 8 мм, демонтаж кабелю по фасаду опуски провідник заземлюючий відкрито по будівельних основах з круглої сталі діаметром 8 мм, монтаж провідник заземлюючий відкрито по будівельних основах з круглої сталі діаметром 8 мм тримач дроту; договірна ціна 0 грн.; зведений кошторисний розрахунок вартості об`єкта будівництва 0 грн.; підсумкова відомості ресурсів; локальний кошторис; довідка про вартість виконаних робіт 0 грн.; акт приймання виконаних робіт за червень 2023 року (а.с.97-108, т.2)

Так, захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_4 просив суд призначити повторну судову будівельно-технічну експертизу, прокурор проти такого клопотання категорично заперечувала, посилаючись на те, що дослідження об`єкту при повторній експертизі буде неможливим, оскільки цей об`єкт вже відремонтовано та усунено всі виявлені експертом ОСОБА_13 недоліки.

Суд зазначає, що ухвалою суду від 10.04.2025 року захиснику обвинуваченої було відмовлено в задоволенні цього клопотання (а.с.161-163, т.3).

Під час розгляду зазначеного кримінального провадження в суді захисником обвинуваченої було надано суду наступні письмові докази:

Так, на підставі договору за №02/01-2024 від 12.01.2024 року, укладеного з ОСОБА_5 та судовим експертом ОСОБА_15 , проведено судову будівельно-технічну експертизу. З висновку експерта за №02/01-2024 від 27.05.2024 року слідує, що зважаючи на наявність виконавчої документації, станом на момент закінчення робіт з монтажу блискавкозахисту ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме - Звіту за №260/21 про проведення електровимірювальних та випробувальних робіт електрообладнання та електроустаткування, відповідно до вимог ІНФОРМАЦІЯ_26 від 16.11.2021, складеного ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_10 », яким підтверджується нормативний опір розтікання струму на основних заземлювачах і заземленнях магістралей, що свідчить про працездатність блискавкозахисту; Актів на закриття прихованих видів робіт: заземлювач горизонтальний у траншеї зі сталі штабової, переріз 160 мм2 від 10.11.2021; заземлювач вертикальний з круглої сталі діаметром 16 мм від 10.11.2021, а також беручи до уваги наявність струмпроводів зі сталевого дроту, прокладеного на поверхні фасадів та блискавкоприймачів - сталевого дроту, влаштованого по периметру покрівлі, наявність яких виявлена за результатом натурного огляду, перелік та об?єми фактично виконаних будівельних робіт з влаштування системи блискавкозахисту підрядником ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за договором за №08/10 від 08.10.2021 року з «Капітальний ремонт системи блискавкозахисту ІНФОРМАЦІЯ_4 »; влаштування провідника заземлюючого відкритого по будівельних основах з круглої сталі діаметром 8м; заземлювача горизонтального у траншеї зі сталі штабової, перерізом 160 мм2 186 м; заземлювача вертикального з круглої сталі діаметром 16 мм 112 шт. У висновку також зазначено, що система блискавкозахисту фактично була відновлена внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією рф за Договором за №18/07 від 07.07.2023 року з ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». Тобто фактично об?єкт дослідження - елементи блискавкозахисту будівлі, на момент натурного огляду, є зміненим. При цьому, зважаючи на те, що пошкоджені елементи блискавкозахисту були відновлені, дослідження проводилися без врахування таких пошкоджень. Вартість фактично виконаних будівельних робіт підрядником ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » з капітального ремонту об?єкту за Договором за №08/10 від 08.10.2021 «Капітальний ремонт системи блискавкозахисту ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_2 ) становить 333 754,68 грн. Вартість фактично виконаних будівельних робіт за Договором №08/10 від 08.10.2021 не відповідає вартості, визначеній у первинній обліковій документації, а саме - до акту виконаних робіт форми КБ-2 включені інші супутні витрати - Звіт електротехнічної лабораторії за №260/21 від 16.11.2021 року, складений TOB « ІНФОРМАЦІЯ_10 », (заміри опору) на суму 3 083,33 грн. без ПДВ, які згідно з п. А.2.9 ДСТУ Д.1.1-3:2013 Настанова щодо визначення загальновиробничих і адміністративних витрат та прибутку у вартості будівництва, як витрати некапітального характеру, пов?язані з забезпеченням якості будівництва - оплата послуг з випробування матеріалів і конструкцій, що надаються лабораторіями інших організацій входять до загальновиробничих витрат. Тому зазначені витрати повинні бути виключені із вартості фактично виконаних витрат (а.с.118-143, т.2).

Допитана судом експерт ОСОБА_15 повністю підтвердила інформацію, зазначену нею у відповідному висновку.

Відповідно до технічного звіту за №260/21 від 16.11.2021 року, проведеного Електротехнічною лабораторією ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_10 » слідує, що за результатами перевірки на замовлення ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », об`єкту, а саме капітального ремонту системи блискавкозахисту ІНФОРМАЦІЯ_17 встановлено, що опір струму розтікання блискавкозахисту відповідає нормам ПТЕЕС (а.с.127-142, т.3).

Листом заступника сільського голови ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_16 на запит захисника ОСОБА_4 були надані витяг з Державного реєстру майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією рф та акт обстеження житла, пошкодженого під час проведення бойових дій на території населених пунктів Петрівської сільської ради, спричиненої збройною агресією ріф за №3.21 (а.с.144, т.2).

Так, зі змісту Витягу з Державного реєстру майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією рф від 29.01.2024 року слідує, що нежитлова будівля за адресою: АДРЕСА_2 зазнала незначних пошкоджень несучих та огороджувальних конструкцій, без порушення вимог щодо механічного опору та стійкості за граничним станом 1 та 2 групи, пошкодження до 20% (.а.с.145-148, т.2).

Зі змісту акту виявлення пошкоджень майна ІНФОРМАЦІЯ_17 від 18.03.2022 року слідує, що комісія зі членів школи перевірила 18.03.2022 року пошкодження приміщень на території вказаного навчального закладу, нанесених військами рф внаслідок масованого артилерійського обстрілу, серед яких зазначено і дах школи та блискавкозахист (а.с.151, т.2).

З акту обстеження житла, пошкодженого під час проведення бойових дій на території населених пунктів Петрівської с/р від 05.05.2022 року слідує, що наявна інформація про пошкодження ІНФОРМАЦІЯ_17 (а.с.149-150, т.2).

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, визначених КПК України, враховуючи, що суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження створив їм необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.

Статтею 370 КПК України визначено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Так, з аконним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

За правилами, визначеними у ч. 1 ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» - суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Так, в рішенні «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року - Європейський суд з прав людини вказує, що при оцінці доказів, суд як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може впливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

У Постанові ККС ВС від 21.02.2018 року у справі за №701/613/16-к було зроблено висновок, що стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Суд звертає увагу, що відповідно до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Європейський суд з прав людини у рішенні «Перес проти Франції» від 12.02.2004 року вказав, що дія ст. 6 Конвенції (право на справедливий суд) полягає у тому, щоб серед іншого зобов`язати суд провести належне дослідження зауважень, доводів та доказів, представлених сторонами по справі, неупереджено вирішуючи питання про їх належність до справи.

Так, захисник обвинуваченої та сама ОСОБА_5 просили суд виправдати обвинувачену, обґрунтовуючи це тим, що не доведено, що вчинені кримінальні правопорушення, в яких обвинувачується особа.

Аналізуючи доводи сторони захисту, суд дійшов наступних висновків:

Відповідно до вимог ст. 366 ч. 1 КК України видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, караються штрафом від двох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Так, предметом зазначеного кримінального правопорушення є офіційний документ, визначення якого наведено у примітці до ст. 358 КК, згідно з якою під офіційним документом у цій статті та ст. 357 і ст. 366 цього Кодексу слід розуміти документи, що містять зафіксовану на будь-яких матеріальних носіях інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, чи може бути використана як документи - докази у правозастосовчій діяльності, що складаються, видаються чи посвідчуються повноважними (компетентними) особами органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, юридичних осіб незалежно від форми власності та організаційно-правової форми, а також окремими громадянами, у тому числі самозайнятими особами, яким законом надано право у зв`язку з їх професійною чи службовою діяльністю складати, видавати чи посвідчувати певні види документів, що складені з дотриманням визначених законом форм та містять передбачені законом реквізити.

Об`єктивна сторона цього правопорушення характеризується активною поведінкою - діями, які полягають у видачі неправдивих офіційних документів шляхом використання для цього свого службового становища. За ч. 1 ст. 366 КК карається правопорушення із формальним складом, яке визнається закінченим з моменту видачі неправдивого офіційного документа.

Суб`єктивна сторона службового підроблення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, характеризується тільки прямим умислом, бо винний діє завідомо, тобто усвідомлює неправдивий характер тих відомостей, що вносяться ним до офіційного документу, або усвідомлює, що документ, який він видає, повністю чи частково не відповідає дійсності (є неправдивим).

Суб`єктом службового підроблення може бути будь-яка службова особа (ч. 3 і 4 ст. 18 КК) незалежно від того, у публічній чи в приватній сфері службової діяльності вчинюється це кримінальне правопорушення.

Згідно вимог ч. 2 ст. 191 КК України заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем карається обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Так, з об`єктивної сторони ст. 191 КК передбачає три різних форми вчинення злочину: зокрема і заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовим становищем. Загальною ознакою є особливе відношення винного до майна, яким він заволодіває. Особа в цих випадках не є сторонньою для майна: воно їй ввірене, перебуває в її віданні, або особа внаслідок службового становища має певні повноваження щодо цього майна. Юридичною підставою для такого відношення винного до майна є цивільно-правові відносини, договірні відносини, спеціальне доручення, службові повноваження. Іншими словами, суб`єкт злочину здійснює повноваження щодо майна на законній підставі: наділений правомочністю по розпорядженню, управлінню, доставці, зберіганню майна тощо.

Зловживання службовим становищем як спосіб заволодіння майном означає, що особа порушує свої повноваження і використовує організаційно-розпорядчі або адміністративно-господарчі функції всупереч інтересам служби для незаконного обертання чужого майна: отримує майно за фіктивними документами тощо. Закінченим в цій формі кримінальне правопорушення визнається з моменту незаконного заволодіння майном або незаконної передачі його третім особам.

Суб`єктивна сторона - прямий умисел, корисливі мотиви та мета.

Суб`єктом заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовим становищем може бути тільки службова особа.

Згідно ч. 3 ст. 18 КК України - службовими особами є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також постійно чи тимчасово обіймають в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною службовою особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Суд вважає встановленим та доведеним те, що ОСОБА_5 , будучи директором ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та, маючи відповідно до статуту товариства повноваження на укладення і підпис від імені товариства договорів, господарських та фінансових документів, займала посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, тобто була службовою особою. 08.10.2021 року, як директор ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ОСОБА_5 уклала з директором ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_6 договір підряду за №08/10 щодо капітального ремонту системи блискавкозахисту вказаного навчального закладу, вартість роботи за укладеним договором складала 337 454,68 грн. Далі, ОСОБА_5 , достовірно розуміючи, що будівельні роботи за цим договором проведені не в повному обсязі, умисно, з метою заволодіння бюджетними коштами, видала офіційний документ, а саме акт за №01/12 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2021 року, який містив завідомо недостовірні відомості щодо обсягів та вартості фактично виконаних робіт з капітального ремонту системи блискавкозахисту, а саме про те, що роботи на вказаному об`єкті виконані в повному обсязі, на загальну суму 337 454,68 грн. В той же час, обсяг та вартість фактично виконаних будівельних робіт з капітального ремонту об`єкту за цим договором не відповідає обсягу та вартості, визначеним фінансово-звітною документацією на суму 115 977,61 грн. Зокрема, не виконані будівельні роботи: розробка грунту вручну в траншеях глибиною до 2 м без кріплень з укосами, група грунту 2; засипання вручну траншей, пазух котлованів та ям, група грунту 1; також не виконані монтажні роботи: провідник заземлюючий відкрито по будівельних основах з круглої сталі діаметром 8 мм, заземлювач горизонтальний у траншеї за сталі штабової, переріз 160 мм2, у зв`язку з чим відповідні матеріали не використовувалися. Крім того, до акту приймання виконаних будівельних робіт внесені кошти за «Звіт електротехнічної лабораторії (заміри опору)», але відповідно до додатку А, п.А.2.9. ДСТУ-Н Б Д.1.1-3:2013, оплата послуг з випробування матеріалів і конструкцій, що надаються лабораторіями інших організацій врахована в загальновиробничих витратах тому, це задвоєння об`ємів. В подальшому, вказаний акт, виданий ОСОБА_5 став підставою для перерахування на розрахунковий рахунок ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » грошових коштів в сумі 337 454, 68 грн.

Вчинення вказаних кримінальних правопорушень стало можливим шляхом використання ОСОБА_5 свого службового становища, як директора ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». При цьому ОСОБА_5 на переконання суду, достеменно усвідомлювала неправдивий характер тих відомостей, що вносяться нею до офіційного документу (акту за №01/12) з метою заволодіння бюджетними коштами.

Факт того, що обсяг та вартість фактично виконаних будівельних робіт з капітального ремонту об`єкту за договором за №08/10 від 08.10.2021 року не відповідає обсягу та вартості, визначеним фінансово-звітною документацією, підтверджується дослідженими судом доказами, наведеними вище, зокрема і висновком експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 15.06.2023 року за №1752/23-44

При цьому суд не погоджується з думкою сторони захисту про те, що вказаний висновок експерта необхідно визнати недопустимим доказом тому, що: експертиза проводилася без залучення необхідних первинних документів; обстеження проводилося візуально, без демонтажу чи доступу до прихованих елементів; експертом не враховано факту пошкодження елементів системи внаслідок бойових дій; у висновку експертом зазначено, що проведено візуально-інструментальне обстеження об`єкта дослідження виконаних робіт з блискавкозахисту ІНФОРМАЦІЯ_7 , в той час як предметом дослідження були роботи, виконані в ІНФОРМАЦІЯ_8 , оскільки дослідженими судом письмовими доказами та показами свідка, вказані твердження сторони захисту спростовуються, а саме:

Ухвалою слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 02.03.2023 року, на виконання клопотання експерта ІНФОРМАЦІЯ_16 ОСОБА_13 , за клопотанням слідчого про тимчасовий доступ до речей і документів та протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 17.03.2023 року підтверджується той факт, що вказана експертиза була проведена із залученням всіх необхідних експерту первинних документів, що стосуються об`єкта та предмета експертизи.

Ухвалою слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 24.04.2023 року, на виконання клопотання експерта ІНФОРМАЦІЯ_16 ОСОБА_13 про забезпечення візуально-інструментального обстеження об`єкту дослідження, за клопотанням слідчого про проведення огляду та протоколом огляду від 12.05.2023 року підтверджується те, що експертом проводилося в присутності понятих, директора школи та оперуповноважених УСР обстеження та дослідження системи блискавкозахисту ІНФОРМАЦІЯ_11 .

Крім того, зі змісту самого висновку експерта від 15.06.2023 року за №175/23-44 слідує, що обстеження було не лише візуальним, а і віуально-інструментальним, під час якого експертом безпосередньо обстежувалися і самі шурфи.

Також, допитаний судом як свідок - ОСОБА_13 підтвердив в суді те, що ним під час огляду було встановлено, що об`єми, зазначені в акті приймання виконаних будівельних робіт були завищені, а саме відсутній контур заземлення у землі, оскільки зробивши 3 шурфи глибиною понад 0,5 метра ним особисто виявлено, що пластини заземлення відсутні, крім того, було зроблено заміри прокладеного провідника заземлення по будівлі школи, за результатами яких встановлено невідповідність об`ємів прокладеного провідника зазначеній кількості в акті прийому-передачі виконаних робіт. На запитання - чи була пошкоджена система блискавкозахисту на момент проведення ним огляду, зокрема, чи були ознаки пошкодження системи внаслідок обстрілу, ОСОБА_13 зазначив, що в одному місці провисав дріт заземлення системи, як йому пояснив директор школи, це сталось внаслідок обстрілу будівлі школи, однак цілісність дроту не була порушена, він не був перебитий. При цьому ОСОБА_13 звернув увагу суду на те, що неналежне кріплення дротів системи ним під час проведення цієї експертизи не враховувалось як неналежно виконані роботи і на висновок щодо обсягу та вартості фактично виконаних робіт та суми невиконаних робіт це жодним чином не вплинуло. Окремо ОСОБА_13 вказував на те, що дійсно під час складання вказаного висновку експертизи, ним була допущена на аркуші висновку за №4 описка, замість ІНФОРМАЦІЯ_5 він помилково вказав ІНФОРМАЦІЯ_7 , але ця описка жодним чином не вплинула на встановлені ним обставини та зроблені висновки.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 86 КПК України - доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. При цьому критеріями допустимості доказів є: належне процесуальне джерело (ч. 2 ст. 84 КПК України містить вичерпний перелік процесуальних джерел доказів, який розширеному тлумаченню не підлягає); належний суб`єкт збирання доказів (докази можуть бути зібрані тільки тими суб`єктами, які згідно з нормами КПК мають на це право); належна процесуальна форма (встановлений КПК порядок здійснення кримінального провадження в цілому і проведення окремих процесуальних дій). Отже, допустимість доказів, як ознака їх якості визначається нормами КПК. Недодержання вказаних вимог має наслідком визнання доказів недопустимими, вони не можуть бути використані при прийнятті процесуальних рішень, на них не може послатися суд при ухваленні судового рішення.

Згідно ст. 87 КПК України, недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. Докази, передбачені цією статтею, повинні визнаватися судом недопустимими під час будь-якого судового розгляду, крім розгляду, якщо вирішується питання про відповідальність за вчинення зазначеного істотного порушення прав та свобод людини, внаслідок якого такі відомості були отримані.

У своїй постанові у справі за №318/2921/18 від 01.12.2020 року Верховний Суд зазначив, що норми ст. 87 КПК України не передбачають, що будь-яке формальне недотримання вимог кримінального процесуального закону при отриманні доказу автоматично тягне необхідність визнання доказу недопустимим. Натомість, закон зобов`язує суд дати оцінку доказу з точки зору його допустимості з урахуванням того, чи було допущене порушення КПК істотним та яким чином воно перешкоджало забезпеченню та реалізації прав і свобод особи.

Окрім цього, у постанові від 25.09.2018 року у справі за №210/4412/15-к Верховний Суд зазначив, що перелік діянь, які передбачені у ст. 87 КПК України, як підстави для визнання фактичних даних недопустимими, як докази, не є вичерпним і становить собою порушення фундаментальних гарантій, що дає певний орієнтир для визначення змісту поняття «істотне порушення» у випадках, які не підпадають під цей перелік. У кожному конкретному випадку суд, оцінюючи допустимість того чи іншого доказу, повинен враховувати істотність допущених порушень кримінального процесуального закону та важливість кожного доказу для встановлення обставин кримінального провадження. Тому кожний доказ повинен оцінюватися автономно, оскільки його безумовне виключення може призвести до негативних наслідків, що виражатимуться в ухваленні незаконного, необґрунтованого та несправедливого судового рішення.

Підстав вважати, що зазначений письмовий доказ висновок експерта отриманий не в порядку, встановленому законом не має, оскільки оглянуті експертом та необхідні йому для проведення документи були отримані шляхом тимчасового доступу до речей і документів на підставі ухвали слідчого судді. Огляд об`єкту експертизи також був проведений експертом на підставі ухвали слідчого судді. Суд вважає вказані протоколи та висновок експерта належними доказами, оскільки вони підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у вказаному провадженні та мають значення для нього.

Таким чином судом встановлено, що відомості, відображені в цих письмових доказах, добуті із законного процесуального джерела доказів, вони складені належним суб`єктом отримання доказів, у належному процесуальному порядку, із належною фіксацією ходу і результатів слідчої дії, відповідно до вимог КПК України. Дії органу досудового розслідування, зафіксовані відповідно до норм КПК України та ніяким чином не перешкоджали забезпеченню та реалізації прав і свобод обвинуваченої.

Суд не бере до уваги висновок судового експерта ОСОБА_15 , за результатами проведеної нею, на замовлення сторони захисту, судової будівельно-технічної експертизи за №02/01-2024 від 21.05.2024 року виходячи з наступного:

Так, судом встановлено, що під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366 та ч. 2 ст. 191 КК України, постановою прокурора Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 від 06.01.2023 року призначено у кримінальному проваджені судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам ІНФОРМАЦІЯ_16 .

Судом досліджено висновок судового експерта ОСОБА_14 за №1752/23-44 від 15.06.2023 року, складений на підставі постанови прокурора Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , яким встановлено, що обсяг та вартість фактично виконаних будівельних робіт з капітального ремонту об`єкту за договором за №08/10 від 08.10.2021 «Капітальний ремонт системи блискавкозахисту ІНФОРМАЦІЯ_4 » не відповідає обсягу та вартості, визначеним фінансово-звітною документацією на суму 115 977,61 грн.

В той же час, на підставі договору за №02/01-2024 від 12.01.2024 року, укладеного з ОСОБА_5 та судовим експертом ОСОБА_15 , останньою було проведено судову будівельно-технічну експертизу та складено висновок за №02/01-2024 від 21.05.2024 року про те, що вартість фактично виконаних будівельних робіт підрядником ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » з капітального ремонту об?єкту за договором за №08/10 від 08.10.2021 «Капітальний ремонт системи блискавкозахисту ІНФОРМАЦІЯ_4 становить 333 754,68 грн. Вартість фактично виконаних будівельних робіт за Договором №08/10 від 08.10.2021 не відповідає вартості, визначеній у первинній обліковій документації, а саме - до акту виконаних робіт форми КБ-2 включені інші супутні витрати - Звіт електротехнічної лабораторії за №260/21 від 16.11.2021 року, складений TOB « ІНФОРМАЦІЯ_10 », (заміри опору) на суму 3 083,33 грн. без ПДВ, які згідно з п. А.2.9 ДСТУ Д.1.1-3:2013 Настанова щодо визначення загальновиробничих і адміністративних витрат та прибутку у вартості будівництва, як витрати некапітального характеру, пов?язані з забезпеченням якості будівництва - оплата послуг з випробування матеріалів і конструкцій, що надаються лабораторіями інших організацій входять до загальновиробничих витрат. Тому зазначені витрати повинні бути виключені із вартості фактично виконаних витрат.

Під час розгляду зазначеного кримінального провадження судом було з`ясовано, що у вказаному кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 191 КК України неможливо провести повторно будівельно-технічну експертизу, оскільки це зумовлено неможливістю дослідження первинного об`єкту експертизи та, як наслідок, вирішення питань, які вирішувались під час проведення первинної експертизи, оскільки ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » у липні 2023 року виконано ремонтні роботи системи блискавкозахисту, які відповідно до висновку експерта ОСОБА_13 за №1752/23-44 від 15.06.2023 року були зазначені останнім як таки, що не виконані.

Так, зі змісту договору за №18/7 від 07.07.2023 року слідує, що ІНФОРМАЦІЯ_9 в особі директора ОСОБА_6 та ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » в особі директора ОСОБА_5 уклали договір на безоплатне виконання робіт, предметом якого був поточний ремонт системи блискавкозахисту. Додатком до цього договору був дефектний акт, в якому зазначено найменування робіт, а саме демонтаж кабелю на покрівлі, провідник заземлюючий відкрито по будівельних основах з круглої сталі діаметром 8 мм; монтаж провідник заземлюючий відкрито по будівельних основах з круглої сталі діаметром 8 мм, демонтаж кабелю по фасаду опуски провідник заземлюючий відкрито по будівельних основах з круглої сталі діаметром 8 мм, монтаж провідник заземлюючий відкрито по будівельних основах з круглої сталі діаметром 8 мм тримач дроту.

Відповідно до акту приймання виконаних будівельних робіт за №0906 від 07.07.2023 року - ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », на підставі договору на безоплатне виконання поточного ремонту системи блискавкозахисту, були виконані наступні будівельні роботи: провідник заземлюючий відкрито по будівельних основах з круглої сталі діаметром 8мм; (демонтаж) провідник заземлюючий відкрито по будівельних основах з круглої сталі діаметром 8мм; провідник заземлюючий відкрито по будівельних основах з круглої сталі діаметром 8мм.

В той же час, зі змісту висновку експерта за №1752/23-44 від 15.06.2023 року вбачається, що експерт ОСОБА_13 , досліджуючи виконані будівельні роботи з влаштуванням системи захисту від блискавки, яка призначена для зменшення фізичних пошкоджень від ударів блискавки у будівлю та небезпек для життя, тобто систему блисковкозахисту ІНФОРМАЦІЯ_11 , згідно договору за №08/10 від 08.10.2021 року, провівши візуально-інструментальне обстеження об`єкту дослідження 12.05.2023 року зазначив, що під час обстеження були виконані шурфи глибиною 0,7 м для візуального обстеження факту виконання вище перерахованих робіт. Порівнявши креслення проекту та візуально-інструментальне обстеження шурфа, експерт констатував, що вказані роботи не виконувалися, провідник заземлюючий відкрито по будівельних основах з круглої сталі діаметром 8 мм 1600 м, по цих роботах було встановлено невідповідність об`ємів.

А експерт ОСОБА_15 , що підготувала висновок на замовлення обвинуваченої ОСОБА_5 за №02/01-2024 від 12.01.2024 року, проводила своє дослідження вже після виконаних ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » робіт, згідно акту приймання виконаних будівельних робіт за №0906 від 07.07.2023 року (натурний огляд експертом ОСОБА_15 проводився 17.02.2024 року).

Суд погоджується з твердженням сторони обвинувачення про те, що таким чином, наданими стороною захисту документами підтверджується факт виконання ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » у липні 2023 року будівельних робіт, які відповідно до висновку експерта за №1752/23-44 від 15.06.2023 року були не виконані, а огляд об`єкта дослідження експертом сторони захисту ОСОБА_15 проведено 17.02.2024 року, тобто вже після проведеного повторно ремонту системи блискавкозахисту тією ж підрядною організацією - ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». Таким чином, вказаний висновок експерта ОСОБА_15 не може бути взятий до уваги судом, оскільки вказаний висновок підтверджує стан системи блискавкозахисту станом на 2024 рік, вже після проведення додаткових ремонтних робіт.

Що стосується долученого стороною захисту звіту лабораторії ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_10 » необхідно зазначити, що вказаний звіт не спростовує висновок судової будівельно-технічної експертизи за №1752/23-44 від 15.06.2023 року та не може бути взятий до уваги судом, як доказ виконання обвинуваченою робіт з ремонту системи блискавкозахисту в повному об`ємі, оскільки в ході проведення зазначеної експертизи експертом було проведено візуально-інструментальне обстеження системи та зафіксовано, що розробка грунту вручну в траншеях глибиною до 2 м без кріплень з укосами, група грунту 2-23,25 кв.м.; засипка вручну пазух котлованів та ям, група грунту 1 23,25 кв.м.; заземлювач горизонтальний у траншеї зі сталі штабової, переріз 160 кв.мм 186 м не виконувалися. Провідник заземлюючий відкрито по будівельних основах з круглої сталі діаметром 8 мм-1600 м, по цих роботах встановлено не відповідність об`ємів.

Таким чином, суд вважає, що подані стороною захисту документи не спростовують встановлених судом обставин.

Суд приходить до висновку, що надані стороною обвинувачення і досліджені безпосередньо в суді докази взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню; ними встановлено події кримінальних правопорушень, винуватість обвинуваченої та інші обставини, зазначені у ст. 91 КПК України; вони зібрані у порядку, встановленому ст. 93 КПК України: жодних обставин, передбачених ст. 87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим підстави для визнання цих доказів недопустимими відсутні.

Відтак, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні нею кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366 та ч. 2 ст. 191 КК України.

Згідно ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. При цьому враховуються ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особа винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Виходячи з указаної мети і принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винної, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують і обтяжують, відповідно до положень ст. 66, ст. 67 КК України.

Дотримання загальних засад призначення покарання є гарантією обрання винній особі необхідного й доцільного заходу примусу, яке би ґрунтувалося на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяло досягненню справедливого балансу між правами і свободами людини та захистом інтересів держави й суспільства.

У відповідності до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При цьому, суд враховує також, що одним із проявів верховенства права, що закріплений у ст. 8 КПК України, є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Ця позиція суду ґрунтується, в тому числі і на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року за №15-рп/2004 у справі за №1-33/2004.

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Пленум Верховного Суду України за №7 від 24.10.2003 року роз`яснює, що при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Так, відповідно до ст. 66 КК України обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої та відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої судом не встановлено.

Під час розгляду вказаного кримінального провадження судом встановлено, що кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 366 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , мало місце у грудні 2021 рік. Суд враховує, що на момент ухвалення цього вироку сплинули строки притягнення обвинуваченої до кримінальної відповідальності, зважаючи на таке:

Як на час вчинення інкримінованого ОСОБА_5 зазначеного кримінального правопорушення, так і на час ухвалення цього вироку, санкція ч. 1 ст. 366 КК України залишалась незмінною та передбачала покарання у виді штрафу від двох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеження волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Відповідно до ст. 12 КК України - кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 366 КК України відноситься до нетяжких злочинів.

Згідно положень ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Стаття 49 ч. 1 п. 2 КК України зазначає, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

При цьому слід зазначити, що початковим моментом перебігу строку давності є день вчинення особою кримінального правопорушення. Строки давності починають спливати з 0 годин тієї доби, яка настає після доби вчинення кримінального правопорушення; строк давності закінчується після того, як сплила передбачена ст. 49 КК України кількість повних років, о 24 годині останньої доби відповідного строку.

Таким чином на теперішній час, з моменту вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 366 КК України, минуло більше трьох років.

Частина 2 ст. 49 КК України зазначає, що перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Тобто, під ухиленням від слідства або суду як обставиною, що зупиняє перебіг строку давності (ч. 2 ст. 49), розуміються будь-які умисні дії, вчинені особою з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення (нез`явлення без поважних причин за викликом до правоохоронних органів, недотримання умов запобіжного заходу, зміна місця проживання, зміна документів, які посвідчують особу, і перехід її на нелегальне становище тощо).

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 49 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Відповідно роз`яснень, які містяться у п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України за №12 від 13.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 05.04.2021 року у справі за №328/1109/19 дійшла висновку про те, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули зазначені у ч. 1 ст. 49 КК України диференційовані строки давності за умови, що протягом вказаних строків особа не вчинила нового злочину, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років (перебіг давності не перерваний); особа не ухилялася від досудового слідства або суду (перебіг давності не зупинявся); законом не встановлено заборону щодо застосування давності до вчиненого особою злочину.

В даному випадку судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення та/або переривання строків давності, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 49 КК України.

У відповідності до вимог ст. 374 КПК України та роз`яснень, що містяться в п. 29 постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», в резолютивній частині обвинувального вироку покарання має бути визначене таким чином, щоб під час його виконання не виникло ніяких сумнівів щодо виду і розміру покарання, призначеного судом.

Для застосування до ОСОБА_5 положень ст. 69 КК України, а саме для призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, підстави відсутні.

Стаття 74 ч. 5 КК України зазначає, що особа також може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених ст. 49 цього Кодексу.

За таких обставин обвинувачена підлягає звільненню від покарання на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України, без визначення його виду і розміру. Оскільки, згідно висновку Верховного Суду щодо застосування норм права, зокрема ст. 74 КК України, який викладено у постанові від 18.06.2020 року у справі за №756/6876/19 та у постанові від 19.03.2024 року у справі за №756/3924/20 - системний аналіз вжитих у кримінальному законі формулювань «звільнення від покарання (ч. ч. 4, 5 ст. 74, ч. 1 ст. 105 КК України), «звільнення від відбування покарання» ( ст. ст. 75, 79, 104 КК України, «звільнення від призначеного покарання» (ст. 78 КК України) дає підстави зробити висновок, що під звільненням від покарання слід розуміти звільнення не від конкретного покарання, визначеного у санкції статті чи призначеного судом, а від його призначення, як виду примусових заходів в цілому.

Таким чином суд, приймаючи рішення про звільнення від покарання, постановляє вирок, яким визнає обвинувачену винуватою у вчиненому злочині та звільняє її від покарання без визначення його виду і розміру. Дане твердження також узгоджується із висновками Верховного суду, викладеними у постанові від 07.11.2024 року у справі за №401/2378/21.

За вимогами ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» під час застосування норм права суди повинні враховувати висновки Верховного Суду, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, на підставі ч. 5 ст. 74 КК України суд звільняє ОСОБА_5 від покарання за ч. 1 ст. 366 КК України, який є нетяжким злочином, з огляду на те, що з дня вчинення зазначеного кримінального правопорушення минуло три роки (п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України).

Питання застосування до ОСОБА_5 положень ст. 75 КК України, а саме звільнення від відбування покарання з випробовуванням, судом не вирішується з огляду на звільнення обвинуваченої від покарання.

При призначенні покарання обвинуваченій за ч. 2 ст. 191 КК України суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є нетяжким злочином, бере суд до уваги і дані про особу обвинуваченої, а саме те, що ОСОБА_5 на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, одружена, має на утриманні малолітнього сина, раніше не судима, за місцем проживання характеризується позитивно, суд враховує також думку прокурора, яка просила призначити обвинуваченій покарання у виді позбавлення волі на строк три роки, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, на строк два роки.

При цьому, відповідно до примітки до ст. 45 КК України - корупційними кримінальними правопорушеннями відповідно до цього Кодексу вважаються кримінальні правопорушення, передбачені зокрема і, ст. 191 цього Кодексу у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем.

Стаття 75 КК України встановлює обмеження щодо застосування звільнення від відбування покарання з випробуванням в разі засудження зокрема, за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією. Обмеження щодо застосування звільнення від відбування покарання з випробуванням, передбачені абз. 1 цієї частини, не застосовуються, якщо суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про визнання винуватості у кримінальних провадженнях щодо корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією.

У даному кримінальному провадженні угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою не укладалася.

Отже, законодавцем в ч. 1 ст. 75 КК України встановлена заборона звільнення від відбування покарання з випробуванням осіб, які вчинили корупційні злочини, окрім як у випадку затвердження угоди про визнання винуватості.

Таким чином, враховуючи, що обвинувачена вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 191 КК України, тобто заволодіння чужим майном саме шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, тобто корупційний злочин відповідно до примітки до ст. 45 КК України, враховуючи вище вказані положення КК України, суд вважає, що підстави для застосування щодо обвинуваченої положень ст. 75 КК України та її звільнення від відбування покарання з випробуванням - відсутні.

Для застосування до ОСОБА_5 положень ст. 69 КК України, а саме для призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, підстави також відсутні.

Таким чином, враховуючи все зазначене, відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, згідно якої особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, суд вважає, що обвинуваченій необхідно обрати покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями на підприємствах, в установах чи організаціях усіх форм власності, оскільки інші види покарання не будуть мати впливу на її виправлення, і саме в такому випадку буде досягнута передбачена ч. 2 ст. 50 КК України мета покарання у вигляді виправлення особи та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженою так і іншими особами.

Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченої і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Таким чином, суд, керуючись ст. ст. 124, 368 КПК України, вважає за необхідне стягнути процесуальні витрати за проведення у вказаному кримінальному провадженні експертиз з обвинуваченої на користь держави.

Речові докази по справі відсутні.

Відносно обвинуваченої запобіжний захід не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 128, 129, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України та на підставі ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України звільнити від покарання за ч. 1 ст. 366 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на підприємствах, в установах чи організаціях усіх форм власності на строк 2 (два) роки.

Строк відбуття основного покарання за ч. 2 ст. 191 КК України у виді позбавлення волі ОСОБА_5 рахувати з дня її фактичного затримання, в порядку виконання вироку.

Додаткове покарання за ч. 2 ст. 191 КК України у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на підприємствах, в установах чи організаціях усіх форм власності, на строк 2 (два) роки обчислювати ОСОБА_5 з моменту відбуття основного покарання.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів в загальному розмірі 41 105,60 грн., з яких: витрати, пов`язані з проведенням експертизи за №1752/23-44 від 15.06.2023 року в сумі 28 677,60 грн.; витрати, пов`язані з проведенням експертизи за №СЕ-19/111-23/41250-ЕК від 29.09.2023 року в сумі 8 6040 грн.; витрати, пов`язані з проведенням експертизи за №СЕ-19/111-23/41480-ПЧ від 13.09.2023 року в сумі 3 824 грн.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій, захисникам та прокурору. Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Головуюча суддя ОСОБА_1