ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.08.2025 місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

проводячи відкрите підготовче судове засідання в залі суду в м. Києві на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні №0001194 від 28.06.2023 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Запоріжжя, зареєстрованого у цьому АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , такого, що в силу ст. 89 КК України судимості немає,

та

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця м. Запоріжжя, зареєстрованого у цьому АДРЕСА_3 , жителя АДРЕСА_4 , раніше несудимого,

кожного окремо у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурор ОСОБА_5 ,

обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисники ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

в с т а н о в и в:

У провадженні Оболонського районного суду міста Києва перебуває обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , кожного окремо, за ч. 3 ст. 307 КК України.

У судовому засіданні прокурор, посилаючись на те, що 31.08.2025 закінчується строк тримання ОСОБА_7 під вартою, застосований ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 03.07.2025, просив продовжити строк запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів. Обґрунтовуючи свою позицію, зазначив, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не перестали існувати, а застосування більш м`якого запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 не забезпечить його належної процесуальної поведінки.

Також, посилаючись на те, що 01.09.2025 закінчується строк тримання ОСОБА_6 під домашнім арештом, застосований ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 03.07.2025, просив продовжити строк запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 у вигляді тримання під цілодобовим домашнім арештом на строк 2 місяці. Обґрунтовуючи свою позицію, зазначив, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не перестали існувати, а застосування більш м`якого запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 не забезпечить його належної процесуальної поведінки.

Захисник ОСОБА_8 заперечив проти задоволення клопотання прокурора, посилаючись доводи, викладені у письмовому запереченні, з огляду на необгрунтованість наведених у клопотання та заявлених в судовому засіданні ризиків, а також враховуючи наявність міцних соціальних зв`язків та стан здоров`я родичів останнього, просив обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав позицію захисника.

Захисник ОСОБА_9 також заперечив проти задоволення клопотання прокурора, посилаючись на необгрунтованість ризиків та відсутність доказів порушення застосованого стосовно його підзахисного запобіжного заходу у вигляді тримання під домашнім арештом, просив обрати запобіжний захід не пов`язаний з цілодобовим триманням під домашнім арештом.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав позицію захисника.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, суд приходить до наступного висновку.

Вирішуючи вищевказані клопотання сторони обвинувачення щодо запобіжних заходів стосовно кожного з обвинувачених, суд вважає, що слід зазначити про таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Звертаючись із клопотанням до суду прокурор просить продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Разом із цим, Конституційний Суд України у вішенні від 23.11.2017 №1-р/2017 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення ч. 3 ст. 315 КПК України констатує, що запобіжні заходи (домашній арешт та тримання під вартою), які обмежують гарантоване ч. 1 ст. 29 Конституції України право людини на свободу та особисту недоторканність, можуть бути застосовані судом на новій процесуальній стадії - стадії судового провадження, зокрема під час підготовчого судового засідання, лише за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставі та в порядку, встановлених законом.

У цьому ж рішення Конституційний Суд України зазначає, що висновки слідчого судді щодо будь-яких обставин, які стосувалися суті підозри, обвинувачення та були взяті до уваги при обґрунтуванні запобіжного заходу, обраного під час досудового розслідування, для суду на стадії судового провадження не є преюдиційними. У підготовчому провадженні суд має перевірити обґрунтованість застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого, пов`язаного з обмеженням його права на свободу та особисту недоторканність, та прийняти вмотивоване рішення, незважаючи на те, чи закінчився строк дії ухвали слідчого судді, постановленої на стадії досудового розслідування про обрання такого запобіжного заходу.

У положеннях частин 1 та 2 ст. 42 КПК України розмежовано поняття «підозрюваний», «обвинувачений (підсудний)» у кримінальному провадженні. Водночас ч. 1 ст. 177 цього Кодексу передбачено можливість застосування запобіжних заходів як до підозрюваного, так і до обвинуваченого, а частиною другою цієї статті визначено підстави застосування таких заходів слідчим суддею, судом. Наслідками направлення в порядку, передбаченому ст. 291 КПК України, та надходження до суду обвинувального акта є набуття особою, щодо якої складено такий обвинувальний акт, нового процесуального статусу - обвинуваченого (підсудного), а також початок нової процесуальної стадії кримінального провадження - стадії судового провадження у суді першої інстанції.

При цьому, згідно ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. Відтак продовження судом під час судового провадження запобіжного заходу щодо обвинуваченого можливе у разі його попереднього обрання на новій процесуальній стадії - стадії судового провадження.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 03.07.2025 продовжено строк тримання ОСОБА_7 під вартою строком до 31.08.2025 включно.

Суд, відповідно до положень статей 177, 178 КПК України та практики Європейського Суду з прав людини з огляду на те, що прокурором у судовому засіданні доведено наявність обґрунтованості ризиків у кримінальному провадженні, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також, враховуючи тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , покарання, яке йому загрожує в разі визнання його винуватим, приходить до висновку, що обставини кримінального провадження свідчать про наявність високого ступеню ризиків, що обвинувачений, може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення і таким чином негативно вплинути на хід судового розгляду та встановлення об`єктивної істини в даному кримінальному провадженні, з огляду на початкову стадію судового провадження суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для обрання обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суд враховує доводи сторони захисту щодо обрання більш м`якого запобіжного заходу, проте вважає, що стороною захисту не доведено наявність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки не спростовано існування в кримінальному провадженні ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому вважає, що у даному випадку такі доводи про обрання іншого запобіжного заходу ніж той, про який просить прокурор, не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у розумні строки, а також забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків у справі та запобігання процесуальних ризиків.

Вказані суспільні інтереси, не дивлячись на презумпцію невинуватості, мають більшу вагу ніж правила про повагу до свободи особи, про що неодноразово зазначав ЄСПЛ, зокрема, в рішеннях по справах «Лабіта проти Італії» від 06.04.2001, «Рохліна проти Російської Федерації» від 07.04.2005, «Летельє проти Франції» від 26.06.1991, «Маріянчук та інші проти України» від 17.01.2019.

Крім того, вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що доказів того, що стан здоров`я останнього не допускає його тримання під вартою суду стороною захисту не надано, з огляду на це слід вважати, що таких перешкод немає.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про доцільність тримання обвинуваченого під вартою.

Відповідно до положень п. 5 ч. 4 ст. 183, ст. 315 КПК України суд при постановленні ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи фактичні обставини кримінального провадження, суспільну небезпечність інкримінованого діяння, не вбачає підстав для визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під домашнім арештом, суд приходить до наступного висновку.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 03.07.2025 продовжено строк тримання ОСОБА_6 під цілодобовим домашнім арештом строком до 01.09.2025 включно.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

На виконання положень статей 177, 178 КПК України та враховуючи практику Європейського Суду з прав людини, оцінивши в сукупності дані про особу обвинуваченого, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, загрозу призначення суворого покарання, з огляду на доведення прокурором наявності високого ступеню ризиків, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення і таким чином негативно вплинути на хід судового розгляду та встановлення об`єктивної істини в даному кримінальному провадженні, враховуючи, що судовий розгляд ще не розпочато, суд приходить до висновку про доцільність обрання стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який, на переконання суду, здатний забезпечити його належну процесуальну поведінку та виконання ним обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, тобто одночасно буде забезпечено виконання цілей кримінального провадження та дотримано прав обвинуваченого.

Доведеність винуватості обвинувачених у вчиненні інкримінованого злочину судом під час розгляду вищевказаного клопотання не вирішувалося, оскільки це є предметом встановлення за результатами судового провадження кримінального провадження по суті обвинувачення.

Керуючись статтями 132, 177, 178, 181-183, 194, 315, 395 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора задовольнити.

Обрати ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 24.10.2025 включно.

Клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора задовольнити.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши останньому цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_4 , на строк 2 (два) місяці, а саме до 26.10.2025 включно, за виключенням необхідності отримання будь-якого виду медичної допомоги, передбаченої Законом України від 19.11.1992 №2801-XII «Основи законодавства України про охорону здоров`я» (екстреної, первинної, спеціалізованої, паліативної), а також за виключенням періоду часу прямування та перебування в укритті на період оголошення повітряної тривоги у місті Києві, зобов`язавши ОСОБА_4 прибувати за кожною вимогою до Оболонського районного суду міста Києва.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 процесуальні обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

1) утримуватись від спілкування з обвинуваченим ОСОБА_7 , свідками та експертами у кримінальному провадженні в усіх випадках, крім спільної участі у слідчих та процесуальних діях;

2) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

3) носити електронний засіб контролю.

Ухвалу про тримання обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під домашнім арештом передати для виконання до Оболонського УП ГУНП у м. Києві.

Оболонському УП ГУНП у м. Києві негайно поставити на облік ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_11 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

У разі невиконання обвинуваченим ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , покладених на нього обов`язків до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її проголошення та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду в частині обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом п`яти днів з моменту проголошення ухвали.

Суддя ОСОБА_1