Справа № 947/4137/26
Провадження № 1-кс/947/1615/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2026 року місто Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 за участю судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , що погоджено з прокурором Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000739 від 03.06.2025 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Червоноград, Львівської області, українець, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

якому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И В:

І. Суть клопотання

30 січня 2026 року до Київського районного суду м. Одеса надійшло зазначене клопотання, у якому слідчий просив продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000739 від 03.06.2025 року відносно до підозрюваного ОСОБА_4 .

Клопотання обґрунтоване тим, що слідчим відділом Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000739, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.06.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263 КК України

12.12.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України.

13.12.2025 ухвалою слідчого судді Київського районного суду

м. Одеси відносно підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 21.12.2025 із альтернативним запобіжним заходом у вигляді застави у розмірі 675 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що станом на 2025 рік становить 2 043 900 (два мільйони сорок три тисячі дев`ятсот) гривень.

В подальшому, 19.12.2025 року ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси відносно підозрюваного ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 06.02.2026 із альтернативним запобіжним заходом у вигляді застави у розмірі 675 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що станом на 2025 рік становить 2 043 900 (два мільйони сорок три тисячі дев`ятсот) гривень.

Прокурор зазначив, що на цей час продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були встановлені слідчим суддею під час обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 що, на його думку, обумовлює необхідність продовження строку дії зазначеного запобіжного заходу.

ІІ. Позиція учасників судового засідання

2.1. Прокурор підтримав клопотання з наведених у ньому мотивів.

2.2. Захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 заперечив проти задоволення клопотання та послався на те, що підозрюваний є військовослужбовцем, який сумлінно виконував свої службові обов`язки, у провадженні є провокативні дії з боку закупника. Просив застосувати запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.

2.3. Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав доводи захисника.

ІІІ. Мотиви слідчого судді

3.1. Дослідивши клопотання, надані прокурором матеріали, заслухавши думку учасників, висловлену у судовому засіданні, слідчий суддя дійшов таких висновків.

3.2. Норми кримінального процесуального закону, якими керується слідчий суддя

Відповідно до ст. 131 КПК України, з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення, до яких віднесені, зокрема і запобіжні заходи.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

3.3. Обставини, встановлені слідчим суддею

12.12.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України.

13.12.2025 ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси відносно підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 21.12.2025 із альтернативним запобіжним заходом у вигляді застави у розмірі 675 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що станом на 2025 рік становить 2 043 900 (два мільйони сорок три тисячі дев`ятсот) гривень.

В подальшому, 19.12.2025 року ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси відносно підозрюваного ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 06.02.2026 із альтернативним запобіжним заходом у вигляді застави у розмірі 675 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що станом на 2025 рік становить 2 043 900 (два мільйони сорок три тисячі дев`ятсот) гривень.

3.4. Оцінка обґрунтованості підозри

Зміст повідомлення про підозру

Згідно з повідомленням про підозру кримінальні правопорушення були вчинені за таких обставин.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , переслідуючи прямий злочинний умисел, направлений на порушення режиму обігу вогнепальної зброї та бойових припасів, а саме порушення вимог, передбачених постановою Верховної Ради України № 2471-ХП від 17.06.1992 року з додатками «Про право власності на окремі види майна» зі змінами та доповненнями від 24.01.1995 року, постановою Кабінету Міністерств України № 576 від 12.10.1992 року «Про затвердження Положення про дозвільну систему» зі змінами та доповненнями від 20.04.2007 року, п. 12 Наказу МВС України № 662 від 21.08.1998 року «Про затвердження інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної i холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів» зі змінами та доповненнями від 17.06.2008, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів вчинив злочин проти громадської безпеки за наступних обставин.

Так ОСОБА_4 , у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 01.07.2025, з метою збуту вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, вступив у попередню злочинну змову з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Реалізуючи спільний злочинний умисел, спрямований на збут вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу, з корисливих мотивів, усвідомлюючи небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 заздалегідь розподілили між собою функції, де ОСОБА_7 мав підшукувати, здійснювати безпосередній контакт з «покупцями» вогнепальної зброї, а також здійснювати її безпосереднє пересилання та збут, а ОСОБА_4 , надавати ОСОБА_7 необхідну вогнепальну зброю для її збуту.

Також, ОСОБА_7 у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 01.07.2025 познайомився з особою на ім`я ОСОБА_8 (анкетні дані змінено у зв`язку із залученням особи до конфіденційного співробітництва). Під час однієї із розмов, ОСОБА_7 запропонував ОСОБА_8 придбати в нього вогнепальну зброю, на що останній погодився.

Так, у невстановленому досудовим розслідуванням місці та у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 02.09.2025, ОСОБА_4 , невстановленим досудовим розслідуванням шляхом, придбав та став зберігати при собі автомат конструкції Калашнікова «АК-74м» калібру 5,45 мм, та два автомати конструкції Калашнікова «АК-74» калібру 5,45 мм, достовірно знаючи, що вказані предмети належать до категорії автоматичної вогнепальної зброї та він не має передбаченого законом дозволу на будь яке користування нею.

В подальшому, 02.09.2025 близько 12 год. 31 хв., перебуваючи у м. Львів, ОСОБА_7 зустрівся з особою на ім`я ОСОБА_8 (анкетні дані змінено у зв`язку із залученням особи до конфіденційного співробітництва). В ході вказаної зустрічі ОСОБА_7 отримав від ОСОБА_8 грошові кошти у сумі 163 000 гривень як плату за три одиниці автомати конструкції Калашнікова. Того ж дня, близько 15 год. 00 хв., перебуваючи у м. Львів, ОСОБА_7 передав ОСОБА_4 частину грошових коштів за збут вогнепальної зброї.

Продовжуючи свій спільний злочинний умисел, направлений на збут вогнепальної зброї, 13.09.2025 о 16 год. 42 хв., перебуваючи у м. Львів, застосовуючи засоби конспірації, ОСОБА_4 передав ОСОБА_7 один автомат конструкції Калашнікова «АК-74м» калібру 5,45 мм, та два автомати конструкції Калашнікова «АК-74» калібру 5,45 мм, поміщені до паперових коробок з написом «Нова Пошта». Того ж дня, о 17 год. 52 хв., ОСОБА_7 перебуваючи у відділенні № 1 ТОВ «Нова пошта», що розташоване за адресою: Львівська область, с. Сокільники, вул. Шептицького, 19а, побоюючись бути викритим правоохоронними органами, використовуючи, з метою конспірації та приховування своєї злочинної діяльності, неправдиві анкетні дані, зокрема прізвище, ім`я, по-батькові, зазначивши дані відправника та отримувача « ОСОБА_8 », здійснив відправку до відділення № 3 ТОВ «Нова Пошта», що розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Дальницька, 23/4 вищевказаної вогнепальної зброї, що відповідно до висновку ескперта є бойовою нарізною вогнепальною зброєю.

Крім того, ОСОБА_4 у невстановленому досудовим розслідуванням місці та у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 11.12.2025, невстановленим досудовим розслідуванням шляхом, придбав та став зберігати у приміщення будинку, яким останній користується за адресою: АДРЕСА_3 предмет, схожий на гвинтівку марки «Colt» калібру 5,56 мм, 400 предметів, схожих на набої калібру 7,62 NATO, 260 предметів, схожих на набої калібру 5,56 мм, три ручних наступальних гранати RB42, дві іноземні гранати 51209М003-001 та DAZ136002-007, два підривача М-213, три підривача типу УЗРГМ, три корпуса гранати РГГ-42, 61 предмет зовні схожих на патрони калібру 9 мм, два корпуси іноземної гранати, достовірно знаючи, що вказані предмети належать до категорії автоматичної вогнепальної зброї, боєприпасів та вибухових речовин, та він не має передбаченого законом дозволу на будь яке користування ними.

Щодо обґрунтованості підозри

Оцінюючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень за наведених у повідомленні про підозру обставин, слідчий суддя керується стандартом доказування «обґрунтована підозра». Цей стандарт є менш суворим у порівнянні зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується під час розгляду висунутого особі обвинувачення по суті, та не передбачає оцінку доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину.

Як зазначав Європейський Суд з прав людини у рішеннях «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України» під обґрунтованою підозрою Європейський суд розуміє існуючі факти або інформацію, яка може переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити кримінальне правопорушення. Отже, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення особі, але вони мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування та застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

На підставі оцінки сукупності отриманих фактів та обставин суд лише визначає, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри підтверджується наданими слідчим матеріалами, зокрема:

-показання свідка ОСОБА_8 , якими підтверджуються обставини вчинення кримінальних правопорушень;

-протокол обшуку від 11.12.2025 за адресою фактичного проживання підозрюваного: АДРЕСА_2 , в ході якого виявлено та вилучено: предмет схожий на карабін із написами Tamahawk номер НОМЕР_1 , три магазини до нього та 17 предметів схожих на патрони; дозвіл на зброю номер Т-379 від 14.09.2022; грошові кошти: 100 купюр номіналом 100 доларів США, 96 купюр номіналом 100 доларів США, 100 купюр номіналом 100 доларів США, 103 купюри номіналом 100 доларів США; мобільний телефон IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 із сім карткою на якій міститься номер НОМЕР_4 ; слоти від сім карток із номерами НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 ; мобільний телефон моделі ІPhone пароль НОМЕР_8 IMEI1: НОМЕР_9 , ІМЕІ2: НОМЕР_10 ; мобільний телефон ІМЕІ: НОМЕР_11 , ІМЕІ2: НОМЕР_12 ; мобільний телефон моделі ІPhone пароль НОМЕР_13 IMEI1: НОМЕР_14 ;

-протокол обшуку від 11.12.2025 транспортного засобу марки «Volkswagen E-Golf» реєстраційний знак НОМЕР_15 підозрюваного, в ході якого виявлено та вилучено: посвідчення про тимчасове відрядження на ОСОБА_7 ; грошові кошти у кількості 13 банкнот по 100 доларів США кожна, та 1 банкнота 200 грн, 1 банкнота 100 грн.; банківські картки в кількості 7 шт; твердотільний накопичувач марки «Seagate»; посвідчення учасника громадського формування у чохлі коричневого кольору з надписом «Служба безпеки України» видане на ім`я ОСОБА_7 ; мобільний телефон марки «Redmi» в корпусі перламутно-блакитного кольору з численними покодженнями; автомобіль марки «Volkswagen E-Golf» реєстраційний знак НОМЕР_15 , ключі до автомобіля та свідоцтво про реєстрацію;

-протокол обшуку від 11.12.2025 за місцем проживання підозрюваного, за адресою: АДРЕСА_3 , в ході якого виявлено та вилучено: ноутбук «Lenovo» моделі «20053»; дві коробки білого кольору, в яких наявні по 1 FPV дрони марки «Flight» та 4 пропелери, три невідомі FPV дрони чорного кольору; банківська картка «Альфабанк»; лист про відрядження на ім`я ОСОБА_7 ; мобільний телефон Iphon 13 Pro;

-протоколи огляду заявника ОСОБА_8 , вручення йому грошових коштів та добровільної видачі вогнепальної зброї, якими підтверджується факт збуту вогнепальної зброї;

-протоколи за результатами проведення НСРД - контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 01.07.2025 та 02.09.2025, огляд і виїмка кореспонденції, якими підтверджується зв`язок ОСОБА_4 з ОСОБА_7 , факт збуту вогнепальної зброї, а також інші обставини вчинення кримінальних правопорушень;

-висновки експертів по ряду експертиз за експертною спеціальністю 3.1. «Балістичне дослідження вогнепальної зброї та бойових припасів до неї», якими підтверджується приналежність вилучених у ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 до вогнепальної зброї та боєприпасів;

Відомості, які містяться у наведених матеріалах, узгоджуються з обставинами, зазначеними у повідомленні про підозру, підтверджують їх та у своїй сукупності дають вагомі підстави для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні нею кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України.

Слід наголосити, що стандарт доказування «обґрунтована підозра» обмежує міру, до якої слідчий суддя може оцінювати обставини, відомості про які надані сторонами. В межах оцінки питань, обумовлених розглядом клопотання, слідчий суддя не констатує та не має права констатувати винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення.

3.5. Щодо наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий послався на існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, отже слідчий суддя має оцінити їх наявність, зокрема ризиків:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

- незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних по вказаному кримінальному провадженню;

3.5. Щодо ризику переховуватись від органів досудового розслідування та суду

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи прокурора про те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, які згідно класифікації, передбаченої ст. 12 КК України, належать до тяжких ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України.

На переконання слідчого судді, очікування можливого суворого покарання саме по собі може бути реальним мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, який зазначав, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (п. 80 рішення у справі «Ілійков проти Болгарії»).

Разом з тим, сама лише тяжкість кримінального правопорушення та суворість можливого покарання без врахування інших факторів не є достатньою підставою для висновку про наявність такого ризику.

Слідчий суддя погоджується з доводами слідчого про те, що з огляду на військову агресію проти України в уповноважених органів ускладнене здійснення належного контролю за перетином особами державного кордону України. Зазначена обставина свідчить про можливість його перетину, у тому числі поза офіційними пунктами пропуску.

Крім того, підозрюваний не має власного житла, проживає в орендованому житлі.

Наведені обставини у своїй сукупності свідчать про те, що ОСОБА_4 усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання, не маючи стримуючих факторів у вигляді міцних соціальних зв`язків та маючи значні матеріальні ресурси для тривалого перебування за кордоном, чому буде надано оцінку далі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Викладене переконує слідчого суддю в обґрунтованості доводів слідчого щодо наявності цього ризику.

3.6. Щодо ризику незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, експертів у кримінальному провадженні

Під час оцінки цього ризику слідчий суддя виходить з того, що:

- по-перше, показання свідків, як тих, що вже допитані в ході досудового розслідування, так і тих, які можуть бути допитані у подальшому, є процесуальними джерелами доказів (ч. 2 ст. 84 КПК України) та можуть мати важливе значення в контексті предмету доказування у цьому кримінальному провадженні;

- по-друге, встановлена кримінальним процесуальним законом процедура отримання показань свідків передбачає безпосереднє сприйняття їх судом у судовому засіданні (ст. 23, 224 КПК України). Отже, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Підозрюваному особисто відомий закупник у цій справі, який є важливим свідком у кримінальному провадженні.

Наведені обставини свідчать про обґрунтованість доводів прокурора в частині наявності ризику незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні з метою підбурення їх до зміни наданих раніше показань у кримінальному провадженні, надання неправдивих показань чи відмови від дачі показань на користь підозрюваної.

3.7. Щодо наявності підстав для продовження запобіжного заходу

З урахуванням обґрунтованої підозри та встановлених ризиків кримінального провадження, на цьому етапі кримінального провадження продовження запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою досягнення дієвості відповідного кримінального провадження і забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Також ч. 2 ст. 183 КПК України визначає виключний перелік осіб, до яких може бути застосований цей запобіжний захід. ОСОБА_4 належить до цього переліку як особа, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п. 4 ч. 2 цієї статті).

Більш м`якими запобіжними заходами, у порівнянні з триманням під вартою, є: домашній арешт, застава, особиста порука, особисте зобов`язання. Втім, на переконання слідчого судді, жоден з цих запобіжних заходів не здатний запобігти встановленим ризикам.

Окрім обґрунтованості підозри та встановлених ризиків, слідчий суддя враховує також інші обставини, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує їй у разі визнання винуватою у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я підозрюваного, майновий стан, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються ці обставини.

Оцінивши наведені обставини у сукупності, слідчий суддя дійшов висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є пропорційним для запобігання ризикам, наведеним у клопотанні слідчого, а застосування підозрюваному іншого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не забезпечить досягнення мети запобіжного заходу та належне виконання підозрюваною процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи слідчого щодо необхідності продовження до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який відповідає верхній межі, визначеній ч. 1 ст. 197 КПК України для цього запобіжного заходу. Необхідність визначення саме такого строку обумовлена тим, що досудове розслідування у кримінальному провадженні не завершене, а підстави вважати, що наведені ризики можуть зникнути чи зменшитися раніше цього строку, відсутні. Водночас, строк дії запобіжного заходу не може перевищувати строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні.

3.8. Щодо інших ризиків

На переконання слідчого судді, стороною обвинувачення не доведена наявність інших зазначених у клопотанні ризиків.

3.9. Щодо визначення розміру застави

Слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України (ч. 3 ст. 183 КПК України).

Розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та встановлених ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (ч. 4 ст. 182 КПК України).

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні особливо тяжкого злочину, визначається у межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У рішенні «Мангурас проти Іспанії» (п. 78, 820) ЄСПЛ зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 ст. 5 Конвенції, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а, зокрема, прибуття обвинуваченого на судове засідання. Таким чином, сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечити його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні. При цьому має бути врахована наявність грошових засобів у обвинуваченого.

Отже, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати стримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого корисливого кримінального злочину, а також ступінь встановлених ризиків, то слідчий суддя приходить до висновку, що застава в розмірі 600 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб зможе забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених цим Кодексом.

3.10. Висновки слідчого судді

Ані сторона захисту, ані сторона обвинувачення не повідомили слідчого суддю про зміну обставин, які стали підставою для застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя враховує, що згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини з плином часу інтенсивність ризику позапроцесуальної поведінки підозрюваного зменшується. Разом з тим, ступінь зменшення ризиків не досяг того рівня, який переконав би слідчого суддю у відсутності підстав для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_4 .

За таких обставин клопотання слідчого з врахуванням зменшення розміру застави слід задовольнити.

На підставі встановленого, керуючись ст.ст.176-178, 182-184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання старшого слідчого СВ ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , що погоджено з прокурором Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000739 від 03.06.2025 року відносно ОСОБА_4 - задовольнити частково.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строк тримання під вартою до 11 березня 2026 року включно, із триманням останнього в державній установі «Одеський слідчий ізолятор».

Визначити розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків, передбачених КПК України в сумі 600 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 1 996 800 (один мільйон дев`ятсот дев`яносто шість тисяч вісімсот) гривень.

У разі внесення застави підозрюваного звільнити з-під варти негайно та покласти на підозрюваного ОСОБА_4 процесуальні обов`язки строком до 11 березня 2026 року включно, на умовах визначених в ухвалі Київського районного суду м. Одеси від 13.12.2025 року.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1