Справа №760/1109/26 1-кс/760/1024/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2026 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого в ОВС 4 відділу слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області майора юстиції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000045 від 21.01.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000045, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.01.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, у службових осіб Національної академії статистики, обліку та аудиту, та її структурних підрозділів - Фахового коледжу бізнесу та аналітики Національної академії статистики, обліку та аудиту та Фахового коледжу економіки та управління Національної академії статистики, обліку та аудиту,виник умисел на перешкоджання законній діяльності ЗС України та інших військових формувань в особливий період, шляхом фіктивного працевлаштування чоловіків призовного віку на посади викладачів до закладів вищої освіти, що дає право на отримання відстрочки від мобілізації осіб, за грошову винагороду.

Діючи на виконання свого спільного умислу, усвідомлюючи характер своїх злочинних дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і свідомо бажаючи їх настання, ректор Національної академії статистики, обліку та аудиту ОСОБА_4 , директор Фахового коледжу економіки та управління Національної академії статистики, обліку та аудиту ОСОБА_5 та директор Фахового коледжу бізнесу та аналітики Національної академії статистики, обліку та аудиту ОСОБА_6 , перебуваючи на вказаних посадах, з корисливих мотивів, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, дійшли згоди щодо здійснення протиправної діяльності, направленої на перешкоджання законній діяльності ЗС України та інших військових формувань в особливий період.

За для реалізації свого спільного злочинного умислу, ОСОБА_6 залучив до його виконання працівницю Фахового коледжу бізнесу та аналітики Національної академії статистики, обліку та аудиту ОСОБА_7 , посередника ОСОБА_8 , директора ТОВ «Виробничо-комерційна фірма «Колорит» ОСОБА_9 , та інших невстановлених досудовим розслідуванням осіб, вступивши таким чином із ними у попередню змову.

При цьому, ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та інші невстановлені досудовим розслідуванням особи, достовірно знали, що зменшення мобілізаційного потенціалу України шкодить Збройним Силам України, оскільки знижує чисельність особового складу, особливо в умовах повномасштабного вторгнення військ РФ на територію України. В свою чергу, це може призвести до дефіциту людських ресурсів, особливо під час наступу, що може бути використано країною-агресором як тактична перевага.

З метою реалізації спільного плану, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , обіймаючи посади керівників навчальних закладів вищої та передвищої освіти, діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , з корисливих мотивів, перебуваючи у невстановленому місці та часі, домовилися про підшукання осіб чоловічої статі мобілізаційного віку, які бажають за грошову винагороду не виконувати свій обов`язок громадян України із захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України та уникнути мобілізації до лав ЗС України та інших військових формувань в особливий період, шляхом працевлаштування на посади викладачів та влаштування на навчання до очолюваних навчальних закладів, для здобуття вищої та передвищої освіти, що дає право на отримання відстрочки від мобілізації.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а також п. 60 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України «Про проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» від 16.05.2024 №560 (зі змінами і доповненнями), призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають: здобувачі професійної, фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти; науково-педагогічні працівники закладів вищої та фахової передвищої освіти, за умови що вони працюють відповідно у закладах вищої чи фахової передвищої освіти за основним місцем роботи не менш як на 0,75 ставки.

В подальшому, згідно з розробленим планом дій та розподіленими ролями ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та інші невстановлені досудовим розслідуванням особи, забезпечували пошук військовозобов`язаних громадян України чоловічої статі, які в порушення ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», мали намір ухилитися від обов`язків щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації, та фіктивно працевлаштовувалися на посади викладачів до Фахового коледжу бізнесу та аналітики Національної академії статистики, обліку та аудиту, Фахового коледжу економіки та управління Національної академії статистики, обліку та аудиту, які є структурними підрозділами Національної академії статистики, обліку та аудиту, а також вступали на денну форму навчання до вказаних навчальних закладів, без фактичного відвідування навчання, що надасть останнім можливість не бути мобілізованими до ЗС України та інших військових формувань, в особливий період, за грошову винагороду, таким чином вступаючи з ними в попередню змову.

Надалі, військовозобов`язані особи, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та іншими невстановленими особами, надавали вказаним особам необхідні для фіктивного працевлаштування документи, а саме: копію паспортів та довідок про присвоєння реєстраційного номеру облікової картки платника податків, копії документів про освіту, які в подальшому передавались директору Фахового коледжу бізнесу та аналітики Національної академії статистики, обліку та аудиту ОСОБА_6 , або за його вказівкою ОСОБА_7 , яка в подальшому, за дорученням ОСОБА_6 , виготовляла необхідні для прийняття на посаду документи, подавала їх на підпис ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та вже готові документи, що дають право на отримання відстрочки від мобілізації, підписані одним з учасників злочину, про зарахування до одного з очолюваних ними навчальних закладів, та відправляла військовозобов`язаним особам для їх подання до Територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для отримання відстрочки від мобілізації в особливий період.

У вказаний спосіб, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, з метою перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, у невстановлений досудовим розслідуванням час, діючи як керівники очолюваних навчальних закладів, вчинили дії спрямовані на фіктивне працевлаштування осіб мобілізаційного віку чоловічої статі, чим сприяли останнім в отриманні відстрочки від мобілізації відповідно до вимог ч. 3 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а також п. 60 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України «Про проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» від 16.05.2024 №560 (зі змінами і доповненнями).

Поряд з цим, працевлаштування громадян України на посади викладачів та на навчання до Національної академії статистики, обліку та аудиту, та її структурних підрозділів - Фахового коледжу бізнесу та аналітики Національної академії статистики, обліку та аудиту та Фахового коледжу економіки та управління Національної академії статистики, обліку та аудиту, не передбачало їх фактичного перебування на робочому місці чи місці навчання та відповідного залучення до викладацької діяльності чи здобуття вищої чи передвищої освіти.

При цьому, ОСОБА_9 було достовірно відомо про наслідки вчинення таких дій, а саме: перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань.

Крім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_9 , переслідуючи явно злочинний намір, здійснив вказані протиправні діяння під час триваючої збройної агресії Російської Федерації проти України, яка розгорнута на всій її території, на шкоду основам національної безпеки України.

20.01.2026 на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 22.12.2025 проведено обшук житла, в якому фактично мешкає ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено: мобільний телефон марки: Samsung, модель GalaxyF24, серійний номер: НОМЕР_1 , IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , темно-синього кольору, з сім-картою мобільного оператора зв`язку «Vodafone»з номером НОМЕР_4 .

В цей же день, 20.01.2026 вказані речі постановою слідчого були визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, зважаючи на те, що зазначені вище матеріальні об`єкти містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою збереження речових доказів, та запобігання їх приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження, просять накласти арешт у порядку ст. 170 КПК України.

Слідчий ОСОБА_3 у судове засідання надав заяву про розгляд клопотання без його участі.

Володілець майна належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання у судове засідання не з`явився.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (псуванню, перетворенню, використанню) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстав передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Відповідно до ч. 10, 11 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку, зокрема, на рухоме, нерухоме майно. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб (ч. 2 ст. 173 КПК України).

Судом встановлено, що СУ ГСУ СБУ у м. Києві та Київській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000045, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.01.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

20.01.2026 на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 22.12.2025 проведено обшук житла, в якому фактично мешкає ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено: мобільний телефон марки: Samsung, модель GalaxyF24, серійний номер: НОМЕР_1 , IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , темно-синього кольору, з сім-картою мобільного оператора зв`язку «Vodafone»з номером НОМЕР_4 .

20.01.2026 вказані речі постановою слідчого були визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Як вбачається з матеріалів клопотання, у слідчого є достатні та обґрунтовані підстави вважати, що мобільний телефон міг зберегти на собі сліди злочину, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Отже відповідне майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

Тому, з огляду на положення ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям визначеним у ст. 98 КПК України критеріям, повинно арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу - відчуження, приховання, використання тощо на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Оцінюючи в сукупності надані стороною кримінального провадження докази, при вирішенні питання про накладення арешту на майно, приймаючи до уваги те, що наявна сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вищевказане у клопотанні майно, може бути речовим доказом у кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження. А тому є всі передбачені ст.170 КПК України підстави для арешту, в межах даного кримінального провадження, вказаного у клопотанні майна.

При розгляді клопотання про арешт майна слідчий суддя також враховує, що арешт майна це тимчасовий захід забезпечення кримінального провадження і на даний час у сторони обвинувачення є необхідність встановити і перевірити обставини та відомості щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України, провести ряд слідчих та процесуальних дій, зокрема, допитати свідків, провести експертні дослідження тощо, у межах кримінального провадження № 0000045 від 21.01.2025 року.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, а також може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звертається із клопотанням, зважаючи на те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, а тому приходить до висновку, що клопотання слідчого необхідно задовольнити частково.

Також слід роз`яснити, що відповідно до ст. 174 КПК України власник або володілець майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст. ст. 98, 170 - 173, 175, 309, 369, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області майора юстиції ОСОБА_3 про накладення арешту у кримінальному провадженні № 0000045 від 21.01.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт на майно з метою збереження речових доказів, яке виявлене та вилучене під час проведення обшуку житла, в якому фактично мешкає ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено: мобільний телефон марки: Samsung, модель GalaxyF24, серійний номер: НОМЕР_1 , IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , темно-синього кольору, з сім-картою мобільного оператора зв`язку «Vodafone»з номером НОМЕР_4 .

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Cлідчий суддя ОСОБА_1