КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Категорія: ст. 199 КПК
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7

підозрюваної - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду, з використанням відеоконференцзв`язку з Державною установою «Київський слідчий ізолятор», апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 , з внесеними доповненнями до неї, на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 13 листопада 2025 року, -

В с т а н о в и л а:

Цією ухвалою задоволено частково клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_10 про продовження строку тримання під вартою та продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 17.12.2025 включно, з визначенням в якості альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 700 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 2 119 600 грн., із визначенням обов`язків передбачених ч.5 ст. 194 КПК України у разі її внесення, щодо :

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Куйбишеве Снігурівського р-ну Миколаївської обл., громадянина України, з повною середньою освітою, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 . проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч. 2 ст. 149 КК України.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді, захисник підозрюваної подала апеляційну скаргу з доповненнями, в яких просить скасувати ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 13 листопада 2025 року, постановити нову ухвалу, якою обрати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, у вигляді особистого зобов`язання.

Мотивуючи вимоги своєї апеляційної скарги вказує на те, що оскаржувана ухвала є незаконною, необґрунтованою та невмотивованою, такою що підлягає скасуванню.

Вказує, що підозра ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України є необґрунтованою.

Зазначає, що у даній справі відсутні навіть теоретичні передумови для визнання дій

ОСОБА_8 такими, що містять ознаки експлуатації людини.

Так, мала місце звичайна трудова діяльність, за якою іноземні громадяни отримували оплату праці, алгоритм взаємодії був простим і прозорим: люди самостійно зверталися із проханням про роботу - прибували до України - виконували погоджену роботу - отримували заробітну плату.

Зауважує, що зауважу, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою для ОСОБА_8 є таким, що не відповідає меті кримінального провадження та його завданням, а лише створює надмірний процесуальний тиск на мою підзахисну та істотно порушує її права і свободи.

Разом з цим, жодний з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не існував та не існує, що свідчить про можливість обрання більш м?якого запобіжного заходу.

Всупереч тому, що слідчий/прокурор зобов?язані довести, що жодний інший, більш м?який, запобіжний захід стосовно ОСОБА_8 на кшталт домашнього арешту, не зможе ефективно запобігти відповідним ризикам, клопотання слідчого про продовження тримання під вартою не містить такого обґрунтування.

Стороною обвинувачення у клопотанні не доведено, яким чином, до прикладу, домашній арешт чи інший запобіжний захід, не зможе запобігти настанню ризикам чи виконання моєю підзахисною своїх процесуальних обов?язків.

Як зазначає сторона захисту, під час обрання ОСОБА_8 безальтернативного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя керувався виключно тими матеріалами, які були надані стороною обвинувачення, зокрема, в таких матеріалах наявні протоколи допитів потерпілих, які є абсолютно ідентичними, що свідчить про формальний підхід до допиту та ставить під сумнів як правдивість написаного тексту слідчим, так і розуміння потерпілими його суті і наслідків.

Втім, матеріали справ, в рамках яких було проведено допити потерпілих в порядку ст. 225 КПК України, де захисники підозрюваних також ставили свої запитання, на які потерпілі надавали відповіді та детальніше повідомляли про всі умови перебування в Україні досліджено не було.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваної та її захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги та просили задовольнити її в повному обсязі, пояснення прокурора, який заперечував проти їх задоволення та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Як вбачається з наданих в апеляційний суд матеріалів, Слідчим управлінням ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 00000277 від 03.04.2025 за підозрою за підозрою ОСОБА_11 , ОСОБА_8 та ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України.

18.09.2025 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України.

19.09.2025 слідчим суддею Святошинського районного суду міста Києва до підозрюваної ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком на 60 днів, тобто до 15.11.2025 (включно).

Заступником керівника Київської обласної прокуратури строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 17.12.2025.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 12.11.2025 скасовано ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 19.09.2025 та постановлена нова ухвала, якою частково задоволено клопотання слідчого та застосовано до підозрюваної ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 700 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 2 119 600 гривень. Вказаний запобіжний захід діє до 15.11.2025 включно.

11.11.2025 року (клопотання датоване 10.11.2025 року) старший слідчий СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_10 звернувся з клопотанням до Святошинського районного суду міста Києва про продовження строку тримання під вартою, без визначення розміру застави, щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 13.11.2025 року задоволено частково клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_10 про продовження строку тримання під вартою та продовжено строк тримання під вартою, до у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 17.12.2025 включно, з визначенням в якості альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 700 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 2 119 600 грн., із визначенням обов`язків передбачених ч.5 ст. 194 КПК України у разі її внесення щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177КПК України слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч.1 ст.178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я підозрюваного, наявність постійного місця роботи або навчання, його репутацію, наявність судимостей та інше.

За змістом ч.3 ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування, в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч.3 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених ст.184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Продовження строку тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_8 не порушує її права на судовий розгляд упродовж розумного строку, оскільки відповідно до п.110 Рішення ЄСПЛ «Кудла проти Польщі», тривале тримання під вартою може бути виправдане у кожному окремому випадку за наявності конкретних ознак існуючої необхідності захисту інтересів суспільства, яка - незважаючи на презумпцію невинуватості - переважає принцип поваги до особистої свободи, встановлений ст. 5 Конвенції.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням вищезазначених вимог національного та міжнародного законодавства, при прийнятті рішення про продовження строку тримання під вартою слідчий суддя дійшов вірного висновку про доведеність наявності обставин, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України, що підтверджується фактичним даними, наданими суду та наведеними у рішенні слідчого судді.

Зважаючи на практику Європейського Суду з прав людини, зокрема на п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», обґрунтована підозра означає, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Як вважає колегія суддів, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, з точки зору достатності та взаємозв`язку, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення.

Фактів та інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_8 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої їй підозри, що підтверджується на даному етапі досудового розслідування достатньою сукупністю даних, які містяться в матеріалах клопотання.

Крім цього, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на суспільну небезпечність кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 на тяжкість покарання, яке загрожує останній у разі визнання її вини у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, та конкретні обставини кримінального провадження.

Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається орган досудового розслідування у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що заявлені ризики з часу застосування щодо підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися та існують на теперішній час. Органом досудового розслідування в достатній мірі доведено продовження існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: ризиків переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, тобто про існування обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, при цьому достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне, в матеріалах клопотання відсутні.

На підтвердження своїх висновків про наявність вказаних ризиків слідчий суддя навів змістовні доводи, з якими погоджується суд апеляційної інстанції.

Отже, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, інкримінованого ОСОБА_8 , даних про її особу в сукупності, є підстави вважати, що жоден більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, а тому слідчий суддя обґрунтовано продовжив ОСОБА_8 строк тримання під вартою до 17.12.2025 року.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність тримання обвинуваченого під вартою.

Визначаючи суму застави, суди повинні брати до уваги ризик того, що підозрюваний може ухилитися від покарання, обставини особистого життя та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя правильно, з урахуванням та в межах вимог ст. 182 КПК України, а також з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, оцінивши також тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 дані про її особу та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, визначив останній заставу саме у розмірі 700 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 2 119 600 грн, що зможе належним чином забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків у випадку внесення застави.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких захисник просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції - не виявлено.

Таким чином, слідчим суддею при розгляді клопотання були повно та об`єктивно досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі наведеного, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з рішенням слідчого судді місцевого суду щодо необхідності задоволення клопотання слідчого, оскільки він довів обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_8 перебувати на волі. Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене згідно норм кримінального процесуального закону з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість інші доводи та твердження захисника, про які йдеться в поданій апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційної інстанції вважає безпідставними, у зв`язку з чим приходить до висновку про залишення поданої апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваної ухвали слідчого судді - без змін.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 194, 196, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

П о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 13 листопада 2025 року, якою задоволено частково клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_10 про продовження строку тримання під вартою та продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 17.12.2025 включно, з визначенням в якості альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 700 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 2 119 600 грн., із визначенням обов`язків передбачених ч.5 ст. 194 КПК України у разі її внесення, щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 ,- залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________ _______________ ________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4