Справа № 367/5261/24
Провадження №1-кп/367/498/2025
УХВАЛА

Іменем України

06 листопада 2025 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ірпені під час підготовчого судового засідання кримінальне провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 березня 2024 року за № 0000295 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполь, Донецької області, громадянина України, освіта незакінчена вища, одруженого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

встановив:

В провадженні Ірпінського міського суду Київської області знаходиться кримінальне провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 березня 2024 року за № 0000295 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Прокурором у судовому засіданні долучено заяву представника потерпілої юридичної особи від 29.05.2024, в якій представник просив проводити розгляд справи без його участі, матеріальні претензії до обвинуваченого відсутні.

У судовому засіданні судом поставлено на обговорення питання про закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Прокурор вважала за можливе закрити кримінальне провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Обвинувачений та захисник в судовому засіданні не заперечували щодо закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Суд, заслухавши позиції прокурора, обвинуваченого та захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

Так, 09 серпня 2024 року набув чинності Закон України 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене, аналіз вказаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу XX Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн. крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної п. п. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Зі змісту обвинувального акту вбачається, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, ОСОБА_4 вчинив 17 лютого 2024 року.

Станом на 01 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 3028 грн., а 50 відсотків від його розміру становили 1514 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, на момент вчинення 17 лютого 2024 року ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становив 3028 грн. (1514*2=3028).

Як убачається з обвинувального акту, своїми діями ОСОБА_4 спричинив ТОВ «ОККО-драйв» матеріальну шкоду на загальну суму 916 гривень 36 копійок.

Положеннями ч. 1 ст. 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зазначені норми Основного Закону України також знайшли своє відображення і в ч. 1 ст. 5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Враховуючи те, що вартість майна, у таємному викраденні якого обвинувачується ОСОБА_4 становить 916 гривень 36 копійок, тобто ця сума була меншою за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, а саме 3028 грн., тому суд вважає, що, з огляду на передбачений ст. 58 Конституції України і ст. 5 КК України принцип зворотної дії закону в часі та з врахуванням вищенаведеного, вищевказане діяння ОСОБА_4 не підпадає під кримінально каране діяння, передбачене Особливою частиною КК України.

Так, відповідно до п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Згідно із п.2 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Таким чином, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Цивільний позов у справі не заявлений.

Речові докази, які приєднані до матеріалів кримінального провадження слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Враховуючи викладене, суд вважає доцільним залишити без розгляду подану разом із обвинувальним актом угоду про визнання винуватості, укладену 29.05.2024 між прокурором Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Виходячи з наведеного та керуючись ст.ст. 284,285-286,288,372 КПК України, суд, -

постановив:

Кримінальне провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 березня 2024 року за № 0000295 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, - закрити у зв`язку втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Речові докази по справі:

-розкладний ніж сірого кольору, який поміщено до спецпакету НПУ №PSP1194907, та передано до камери схову речових доказів ВП №2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області - повернути законному володільцю;

-оптичний дисковий носій на якому зафіксовано відеозаписи з камер відеоспостереження від 17.02.2024 у приміщенні АЗС №КВ43 залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Залишити без розгляду подану разом із обвинувальним актом угоду про визнання винуватості, укладену 29.05.2024 між прокурором Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_7