Провадження № 1-кп/344/631/26
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2026 року м.Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді: ОСОБА_1

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурорів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Івано-Франківську матеріали спеціального судового провадження в кримінальному провадженні з обвинувальним актом щодо:

ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина російської федерації, уродженця с.Целягюн Магарамкентського району Республіки Дагестан, жителя АДРЕСА_1 , російська федерація, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.110-2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 вчинив: фінансування дій, вчинених з метою насильницької зміни та повалення конституційного ладу, захоплення державної влади, зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, вчинених повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Так, 24 жовтня 1945 року набув чинності Статут Організації Об`єднаних Націй, підписаний 26 червня 1945 року, яким фактично створено Організацію Об`єднаних Націй (далі - ООН).

Відповідно до частини 4 статті 2 Статуту ООН, усі Члени вказаної організації утримуються в своїх міжнародних відносинах від погрози силою або її застосування як проти територіальної недоторканності або політичної незалежності будь-якої держави, так і будь-яким іншим чином, несумісним із Цілями Об`єднаних Націй.

Декларацією Генеральної Асамблеї ООН №36/103 від 09 грудня 1981 року про недопустимість інтервенції та втручання у внутрішні справи держав та резолюціями: №2131 (XX) від 21 грудня 1965 року, що містить Декларацію про неприпустимість втручання у внутрішні справи держав та про захист їх незалежності та суверенітету; №2625 (XXV) від 24 жовтня 1970 року, що містить Декларацію про принципи міжнародного права, що стосуються дружніх відносин і співробітництва між державами відповідно до Статуту ООН; №2734 (XXV) від 16 грудня 1970 року, що містить Декларацію про зміцнення міжнародної безпеки, та №3314 (XXIX) від 14 грудня 1974 року, що містить визначення агресії, установлено, що жодна з держав не має права здійснювати інтервенцію чи втручання у будь-якій формі або з будь-якої причини у внутрішні та зовнішні справи інших держав. Цими ж міжнародними документами закріплено обов`язок держав: утримуватися від озброєної інтервенції, підривної діяльності, військової окупації, здійснення сприяння, заохочення чи підтримки сепаратистської діяльності; не допускати на власній території навчання, фінансування та вербовки найманців чи засилання таких найманців на територію іншої держави.

Крім того, у статтях 1-5 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН від 14 грудня 1974 року №3314 (XXIX) серед іншого визначено, що ознаками агресії є застосування збройної сили державою проти суверенітету, територіальної недоторканності чи політичної незалежності іншої держави, застосування збройної сили державою в порушення Статуту ООН.

Будь-яке з наступних діянь, незалежно від оголошення війни, кваліфікується як акт агресії:

- вторгнення або напад збройних сил держави на територію іншої держави або будь-яка військова окупація, який би тимчасовий характер вона не мала, яка є результатом такого вторгнення або нападу, або будь-яка анексія із застосуванням сили території іншої держави або частини її;

- бомбардування збройними силами держави території іншої держави або застосування будь-якої зброї державою проти території іншої держави;

- блокада портів або берегів держави збройними силами іншої держави;

- напад збройними силами держави на сухопутні, морські або повітряні сили, або морські та повітряні флоти іншої держави;

- застосування збройних сил однієї держави, що знаходяться на території іншої держави за угодою з приймаючою державою, у порушення умов, передбачених в угоді, або будь-яке продовження їх перебування на такій території після припинення дії угоди;

- дія держави, яка дозволяє, щоб її територія, яку вона надала в розпорядження іншої держави, використовувалася цією іншою державою для здійснення акту агресії проти третьої держави;

- засилання державою або від імені держави збройних банд, груп, іррегулярних сил або найманців, які здійснюють акти застосування збройної сили проти іншої держави, які мають настільки серйозний характер, що це є рівносильним наведеним вище актам, або її значна участь у них.

Жодні міркування будь-якого характеру, чи то політичного, економічного, військового чи іншого характеру, не можуть слугувати виправданням агресії.

Крім того, принципи суверенної рівності, поваги прав, притаманних суверенітету, незастосування сили чи погрози силою, непорушності кордонів, територіальної цілісності держав, мирного врегулювання спорів та невтручання у внутрішні справи держав були закріплені також у Заключному акті Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 1 серпня 1975 року, який підписаний СРСР, правонаступником якого є Російська Федерація.

Статтями 1 та 2 III Конвенції про відкриття воєнних дій від 18 жовтня 1907 року, яка вступила в дію 26 січня 1910 року та 7 березня 1955 року визнана СРСР, правонаступником якого є російська федерація, передбачено, що військові дії між державами не повинні починатися без попереднього та недвозначного попередження у формі або мотивованого оголошення війни, або ультиматуму з умовним оголошенням війни.

Про існування стану війни має бути без зволікання оповіщено нейтральним державам, і він матиме для них дійсну силу лише після отримання оповіщення.

У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16 липня 1990 року (далі - Декларація) вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах.

Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.

Незалежність України визнали держави світу, серед яких і російська федерація.

Згідно з пунктами 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05 грудня 1994 року рф, Сполучене Королівство Великої Британії та Північної Ірландії, Сполучені Штати Америки, російська федерація підтвердили Україні своє зобов`язання згідно з принципами Заключного акта Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01 серпня 1975 року поважати незалежність і суверенітет та існуючі кордони України, зобов`язалися утримуватися від загрози силою чи її використання проти територіальної цілісності чи політичної незалежності України, і що ніяка їхня зброя ніколи не буде використовуватися проти України, крім цілей самооборони, або будь-яким іншим чином згідно зі Статутом ООН.

Відповідно до опису і карти державного кордону, які є додатками до Договору між Україною та російською федерацією про українсько-російський державний кордон від 28 січня 2003 року (ратифікований рф 22.04.2004), сторонами серед іншого підтверджено межі території України, у тому числі із включенням Київської, Чернігівської, Сумської, Харківської, Луганської, Донецької, Запорізької, Херсонської та Миколаївської областей, АР Крим, як суверенної території України.

Рішенням Конституційного Суду України від 11.07.1997 №3-зп зазначено, що засади конституційного ладу в Україні закріплені у розділах І, III та XIII Основного Закону України - Конституції України.

Зокрема положеннями статей 1 та 2 Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою, унітарною державою, суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і російською федерацією 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами, є окупацією частини території суверенної держави Україна і міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Згідно зі статтею 5 Конституції України, носієм суверенітету та єдиним джерелом влади в Україні є народ. Народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування.

Право визначати і змінювати конституційний лад в Україні належить виключно народові і не може бути узурповане державою, її органами або посадовими особами.

Статтею 73 Конституції України закріплено, що виключно всеукраїнським референдумом вирішуються питання про зміну території України.

Відповідно до статей 132-134 Конституції України територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території. До складу України входять: Автономна Республіка Крим, Вінницька, Волинська, Дніпропетровська, Донецька, Житомирська, Закарпатська, Запорізька, Івано-Франківська, Київська, Кіровоградська, Луганська, Львівська, Миколаївська, Одеська, Полтавська, Рівненська, Сумська, Тернопільська, Харківська, Херсонська, Хмельницька, Черкаська, Чернівецька, Чернігівська області, міста Київ та Севастополь. Місто Севастополь має спеціальний статус, Автономна Республіка Крим (далі - АР Крим) є невід`ємною складовою частиною України і в межах повноважень, визначених Конституцією України, вирішує питання, віднесені до її відання.

Конституційний лад - це устрій держави і суспільства, а також їх інститутів відповідно до конституційно-правових норм. Це цілісна система основних соціально-правових відносин, що визначають форми і способи функціонування держави як єдиного державно-правового організму. Нормальне функціонування конституційного ладу дозволяє реалізувати прагнення суспільства до справедливого і стабільного соціального порядку на основі поєднання індивідуальних і суспільних інтересів. Нормальне функціонування конституційного ладу дозволяє реалізувати прагнення суспільства до справедливого і стабільного соціального порядку на основі поєднання індивідуальних і суспільних відносин.

Державна влада - це система сформованих у порядку, передбаченому Конституцією та законами України, органів, що уособлюють собою владу глави держави, законодавчу, виконавчу і судову владу (Президент України, парламент, вищі, центральні та місцеві органи виконавчої влади, вищі та місцеві органи судової влади), а також органи місцевого самоврядування і контрольно-наглядових та деяких інших органів, що, користуючись певною незалежністю, не належать до трьох головних гілок влади (прокуратура України, Національний банк України, Рахункова палата України, Вища рада юстиції України тощо). Таким чином, існуюча в Україні державна влада є частиною її конституційного ладу. Державна влада є головною складовою публічної влади, яка належить тільки державі і реалізовується нею шляхом прийняття компетентними органами обов`язкових для виконання усіма рішень, та застосування в разі необхідності державного примусу.

Статтею 42 Додатку до ІV Гаазької конвенції про закони і звичаї суходільної війни 1907 року визначено, що територія визнається окупованою, якщо вона фактично перебуває під владою армії супротивника. Окупація поширюється лише на ту територію, де така влада встановлена і здатна виконувати свої функції.

Всупереч нормами міжнародного гуманітарного права представники влади Російської Федерації (далі - РФ) та службові особи з числа керівництва Збройних Сил Російської Федерації (далі - ЗС РФ), діючи у порушення вимог Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципів Заключного акта Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975, вимог Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї ООН №36/103 від 09.12.1981, №2734 (ХХV) від 16.12.1970, №2131 (ХХ) від 21.12.1965, №3314 (ХХІХ) від 14.12.1974 та інших міжнародно-правових актів, поетапно спланували, підготували та розв`язали агресивну війну та збройний конфлікт проти України, а саме віддали наказ підрозділам ЗС РФ та іншим підпорядкованим їм військовим підрозділам, силовим відомствам і збройним формуванням про повномасштабне військове вторгнення на територію України, у тому числі з метою захоплення її територій та державної влади.

Так, 24.02.2022 року військовослужбовці підрозділів ЗС рф разом з іншими, підпорядкованими представникам влади рф та керівництву ЗС рф, військовими підрозділами, силовими відомствами і збройними формуваннями, діючи на виконання вищевказаного злочинного наказу щодо повномасштабного військового вторгнення на території України, шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, здійснили незаконне повномасштабне вторгнення на територію України через державні кордони України в Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській та інших областях. Окрім цього, останні здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші масиви, цивільні та інші об`єкти, та окупували частину території України. Тобто, вчиняли дії, спрямовані на виконання раніше розробленого злочинного плану і реалізацію вищевказаного злочинного умислу, направлені на порушення суверенітету і незалежності України, насильницьку зміну та повалення її конституційного ладу, захоплення державної влади в Україні, посягання на її територіальну цілісність і недоторканність, з метою зміни меж території та державного кордону та порушення порядку, встановленого Конституцією України та міжнародно-правовими актами, що продовжується і до теперішнього часу та призвело і призводить до загибелі значної кількості людей, заподіяння значних матеріальних збитків та інших тяжких наслідків.

У зв`язку з викладеним, 24.02.2022 року Президент України видав Указ №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затверджений Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022 "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні", відповідно до якого з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, строки дії якого у подальшому неодноразово продовжувалися та який діє до цього часу.

У подальшому військовослужбовці підрозділів ЗС рф разом з іншими, підпорядкованими представникам влади рф та керівництву ЗС рф, військовими підрозділами, силовими відомствами і збройними формуваннями, діючи на виконання вищевказаного злочинного наказу представників влади рф, здійснили повномасштабне збройне вторгнення на суверенну територію України, констатоване на найвищому юридичному рівні Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН "Агресія проти України" А/RES/ES-11/1 від 02.03.2022, а таклж проміжним рішенням Міжнародного суду ООН від 16.03.2022.

Також, 01 березня 2022 року Європейський суд з прав людини, враховуючи свою попередню практику застосування тимчасових заходів, відповідно до правила 39 Регламенту Суду, вирішив в інтересах сторін і належного розгляду справи наказати Уряду Росії утримуватися від військових нападів на цивільне населення та цивільні об`єкти, у тому числі житлові приміщення, транспортні засоби швидкої допомоги й інші цивільні об`єкти, що перебувають під спеціальною охороною, зокрема школи та лікарні, а також негайно забезпечити безпеку закладів медичної допомоги, їх особового складу й автомобілів швидкої допомоги на території, яка піддається нападу або облозі російських військ.

Надалі, 16 березня 2022 року Міжнародний суд справедливості ООН видав наказ про тимчасові запобіжні заходи, відповідно до якого: 1) російська федерація повинна негайно зупинити військові операції, які почала 24 лютого 2022 року на території України; 2) Російська Федерація повинна забезпечити, щоб будь-які військові або нерегулярні збройні формування, які можуть бути керовані або підтримувані нею, а також будь-які організації та особи, які можуть бути під її контролем або керівництвом, не вживали жодних заходів для сприяння військовим операціям, зазначеним у пункті (1); 3) Обидві сторони повинні утримуватися від будь-яких дій, які можуть погіршити або розширити спір перед Судом або ускладнити його вирішення.

Незважаючи на те, що вищенаведеними міжнародними документами закріплено обов`язок держав утримуватися від озброєної інтервенції, підривної діяльності, військової окупації, здійснення сприяння, заохочення чи підтримки сепаратистської діяльності, інших дій, що заборонені міжнародним гуманітарним правом, російська федерація, у порушення Статуту ООН, ігноруючи норми міжнародного права та рішення міжнародних органів, продовжила агресію проти України шляхом застосування збройної сили проти суверенітету, територіальної недоторканності, політичної незалежності України, а також продовжила здійснювати вторгнення та раніше розпочату у 2014 році окупацію території України.

При цьому, представники Російської Федерації, з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, реалізацію окупаційної політики, встановлення адміністративного, військового, юридичного, економічного та інших видів контролю на окупованих територіях України розпочали створення незаконних державних та правоохоронних органів, установ та організацій, які підконтрольні окупаційній владі держави-агресора та входять у її вертикаль влади.

Громадянин російської федерації ОСОБА_6 , перебуваючи на території російської федерації, знаючи, що російська федерація веде агресивну, загарбницьку війну проти України, діючи умисно, усвідомлюючи явну злочинність власних дій та передбачаючи можливість загибелі людей, зокрема й цивільного населення, та настання інших тяжких наслідків, розуміючи, що він порушує встановлений ст.ст.1-3, 68 Конституції України державний устрій та порядок, посягає на недоторканість та територіальну цілісність України, з метою зміни меж її території та державного кордону, насильницької зміни й повалення конституційного ладу, захоплення державної влади, а також розширення впливу РФ, з мотивів перешкоджання Євроінтеграційного курсу розвитку України, відновлення контролю Російської Федерації над політичними та економічними процесами в Україні, діючи за попередньою змовою із невстановленими слідством особами, як особисто, так і через залучення до своєї протиправної діяльності інших осіб з числа волонтерів, колишніх учасників бойових дій та інших невстановлених осіб, з 2023 року вчиняв дії, спрямовані на матеріальне забезпечення шляхом придбання та подальшої передачі матеріальних цінностей у вигляді військової та спеціальної техніки, обладнання та інших ресурсів представникам окупаційної адміністрації, військових формувань російської федерації, що беруть безпосередню участь у бойових діях проти Сил оборони України та здійснюють окупацію території України, проводять нелегітимні референдуми та вибори на цих територіях, тим самим, використовують ці матеріальні цінності з метою захоплення та утримання під своїм контролем окупованої території України, тобто зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, під час ведення повномасштабної війни російської федерації проти України, а також для забезпечення їх діяльності та можливості ефективного функціонування на тимчасово окупованій території України.

ОСОБА_6 , достовірно усвідомлюючи, що злочинні накази віддані військовослужбовцям підрозділів ЗС рф, іншим військовим підрозділам, силовим відомствам і збройним формуванням, спрямовані на насильницьку зміну конституційного ладу України та захоплення державної влади, на зміну меж території і державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, діючи умисно, організував фінансування зазначеної діяльності шляхом придбання та передання на безоплатній основі матеріальних цінностей зазначеним збройним формуванням.

При цьому, ОСОБА_6 та інші особи з числа волонтерів та колишніх учасників бойових дій, що діяли за попередньою змовою із останнім, реалізуючи свій кримінально протиправний умисел, спрямований на надання матеріальних ресурсів для здійснення фінансування дій, вчинених представниками військових формувань російської федерації з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, використовуючи механізм доведення інформації до необмеженого кола осіб, розміщували у відповідних текстових, фото- та відео- публікаціях на веб ресурсах російських засобів масової інформації відомості у вигляді звітів перед жителями російської федерації, зокрема Тульської області про перелік придбаних та поставлених матеріальних цінностей підрозділам військових формувань держави-агресора.

Так, ОСОБА_6 , перебуваючи на території російської федерації, зокрема, у м.Тулі Тульської області, діючи за попередньою змовою групою осіб, підтримуючи російську агресію проти України та наративи російської пропаганди, реалізовуючи кримінально протиправний умисел, спрямований на матеріальне забезпечення представників військових формувань російської федерації, що задіяні у так званій "зоні проведення спеціальної військової операції", діючи з політичних та ідеологічних мотивів, у невстановлений час, на території Тульської області заснував громадський рух "Своих не бросаем" та 12.03.2023 року особисто передав військовослужбовцям 51-ого гвардійського парашутно-десантного полку рф 2 квадрокоптера, з метою їхнього використання у бойових завданнях проти військовослужбовців ЗС України та виконання злочинних наказів представників влади рф та керівництва ЗС РФ.

Встановлено, що 51-ий гвардійський парашутно-десантний полк імені Дмитра Донського входить до складу 106-ї гвардійської Тульської повітряно-десантної дивізії військово-адміністративної одиниці Західного військового округу з постійною дислокацією в Тульській області.

У т.зв. зоні "спеціальної військової операції" рф в Україні 51-ий полк ВДВ входить до "Південного" угруповання ЗС РФ. У 2023 році полк вів бої із збройними формуваннями України на Соледаро-Артемівському напрямку фронту, населених пунктів на північний схід від Соледара, у районі населеного пункту Веселе.

Зазначені дії ОСОБА_6 та інших осіб, які діяли в співучасті з ним, знайшли своє відображення у публікації від 12.03.2023 року, розміщеній на Інтернет-ресурсі " ІНФОРМАЦІЯ_2 ".

Продовжуючи злочинну діяльність, направлену на фінансування дій, вчинених з метою зміни меж території або державного кордону України, в порушення порядку, встановленого Конституцією України, ОСОБА_6 , перебуваючи на території російської федерації, у м.Тулі Тульської області, протягом березня 2023 року передав військовослужбовцям російської федерації, які беруть участь у бойових діях проти Збройних Сил України антидронові рушниці та інші матеріальні цінності.

Зазначені дії ОСОБА_6 та інших осіб, які діяли в співучасті з ним, знайшли своє відображення у публікації від 20.03.2023 року, розміщеній на Інтернет-ресурсі " ІНФОРМАЦІЯ_2 ".

З метою забезпечення постійного фінансування дій, спрямованих на зміну меж території та державного кордону України в порушення порядку, встановленого Конституцією України, ОСОБА_7 20.11.2023 року на території Тульської області заснував та зареєстрував "Автономную некоммерческую организацию центр социального содействия "своих не бросаем" Тульской области" та став її керівником.

Продовжуючи діяти за попередньою змовою групою осіб, підтримуючи російську агресію проти України і наративи російської пропаганди, надалі реалізовуючи кримінально протиправний умисел, спрямований на матеріальне забезпечення представників військових формувань російської федерації, що задіяні у так званій "спеціальній військовій операції", ОСОБА_6 протягом лютого 2024 року, перебуваючи на території російської федерації, у м.Тулі Тульської області, передав військовослужбовцям підрозділів ЗС РФ автомобіль вартістю 230 286 рос. руб., що по курсу НБУ за лютий 2024 року становить 94 624 грн.

Зазначені дії ОСОБА_6 та інших осіб, які діяли в співучасті з ним, знайшли своє відображення у публікації від 09.02.2024 року, розміщеній на Інтернет-ресурсі " ІНФОРМАЦІЯ_2 ".

Отже, ОСОБА_6 , діючи умисно, добровільно, повторно, здійснював фінансове та матеріальне забезпечення військовослужбовців збройних сил рф, які приймають участь у бойових діях на території України проти сил оборони України, з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, насильницької зміни й повалення конституційного ладу, захоплення державної влади в Україні.

Судовий розгляд у межах даного кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_6 здійснювався за відсутності обвинуваченого (in absentia).

Відповідно до положень ч.5 ст.374 КПК України, у разі ухвалення вироку за наслідками кримінального провадження, у якому здійснювалося спеціальне досудове розслідування або спеціальне судове провадження (in absentia), суд окремо обґрунтовує, чи були здійснені стороною обвинувачення всі можливі передбачені законом заходи щодо дотримання прав підозрюваного чи обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя з урахуванням встановлених законом особливостей такого провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у частині першій цієї статті, з урахуванням особливостей, встановлених законом.

Приймаючи рішення щодо проведення спеціального досудового розслідування та проведення розгляду за процедурою in absentia, слідчий суддя виходив із того, що інкримінований обвинуваченому злочин та його поведінка підпадали під вимоги, зазначені у ч.2 ст.297-1 КПК України. Положення закону щодо здійснення спеціального досудового розслідування та спеціального судового провадження не визнані неконституційними і є такими, що узгоджуються зі стандартами, визначеними у Резолюції (75) 11 Комітету Міністрів Ради Європи щодо критеріїв, які регламентують провадження, що здійснюється за відсутності обвинуваченого. Так відповідно до рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи важливою умовою застосування спеціального досудового розслідування та спеціального судового розгляду є те, щоб під час спеціального досудового розслідування або спеціального судового провадження було забезпечено процесуальні права та гарантії осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, зокрема, право обвинуваченого бути поінформованим належним чином про дату слухання справи та про своє право на законне чи інше представництво в суді.

З огляду на положення КПК України та Резолюції (75) 11 Комітету Міністрів Ради Європи, суд зазначає про таке.

Повістки про виклик ОСОБА_6 , повідомлення йому про підозру, повідомлення про початок здійснення спеціального досудового розслідування та на стадії судового розгляду надсилались та публікувались відповідно до вимог КПК України шляхом публікування у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - у газеті «Урядовий кур`єр» в рубриці «Оголошення» та на офіційному веб-сайті Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області, а копії процесуальних документів, що підлягали врученню ОСОБА_6 на виконання вимог ч.2 ст.297-5 КПК України направлялись захиснику. Будь-які клопотання від обвинуваченого на адресу суду не надходили.

Дорученням Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги в Івано-Франківській області адвоката ОСОБА_5 уповноважено у межах процесуальних прав і обов`язків, визначених ст.ст. 46, 47 КПК України, забезпечити безоплатну вторинну правову допомогу ОСОБА_6 .

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18.09.2025 року, надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування стосовно обвинуваченого.

З огляду на зазначене, орган досудового розслідування вживав всіх можливих передбачених КПК України заходів для виклику ОСОБА_6 , щоб забезпечити останньому можливість безпосередньо та через обраного захисника реалізовувати права підозрюваного на стадії досудового розслідування.

Після постановлення ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18.09.2025 року, якою надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування стосовно ОСОБА_6 , відповідно до вимог ч.4 ст.46 КПК України, ст.42 КПК України, п.8 ч.2 ст.51 КПК України та ч.2 ст.297-5 КПК України реалізацію прав підозрюваного (обвинуваченого) здійснював його захисник, який отримував необхідні процесуальні документи, знайомився з матеріалами кримінального провадження.

Крім цього, згідно з ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 01.12.2025 року відносно ОСОБА_6 здійснювалось спеціальне судове провадження. У судовому засіданні приймав участь захисник ОСОБА_5 , який був захисником на стадії досудового розслідування і обізнаний з матеріалами кримінального провадження від початку здійснення спеціального досудового розслідування.

Важливо звернути увагу, що судом також вживалися заходи про виклик обвинуваченого для забезпечення доступу до правосуддя, у зв`язку із чим на кожне судове засідання останній викликався у порядку ст.323 КПК України. Повістки про виклик опубліковані у газеті «Урядовий кур`єр», а також на офіційному сайті Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області.

Захисник обвинуваченого здійснював активні дії, спрямовані на захист обвинуваченого: приймав участь у дослідженні доказів, виступав у дебатах та заперечував запропоновану прокурором міру покарання.

Враховуючи наведене, з урахуванням здійснення у даному кримінальному провадженні спеціального досудового розслідування та спеціального судового провадження, суд вважає, що стороною обвинувачення вжито достатніх заходів щодо дотримання прав підозрюваного та обвинуваченого ОСОБА_6 на захист та доступ до правосуддя.

У свою чергу суд звертає увагу на те, що всі наведені вжиті заходи вказують на те, що обвинувачений був поінформований належним чином про дати слухання справи, а також дотримані його права на належне представництво у суді.

Захисник ОСОБА_5 , у судовому засіданні не заперечував щодо розгляду даного кримінального провадження в порядку спеціального судового провадження. Суду повідомив, що на його думку вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні дій спрямованих на матеріальне забезпечення шляхом придбання та подальшої передачі матеріальних цінностей у вигляді військової та спеціальної техніки, обладнання та інших ресурсів представникам окупаційної адміністрації, військових формувань російської федерації, що беруть безпосередню участь у бойових діях проти Сил оборони України та здійснюють окупацію території України, тим самим, використовують ці матеріальні цінності з метою захоплення та утримання під своїм контролем окупованої території України, не доведена. Дослідженні в судовому засіданні джерела із інтернет ресурсів, а саме публікації сторінки організації "#Своих не бросаем" соціальної мережі рф "Вконтакте" на яких ОСОБА_6 особисто коментує які саме матеріальні цінності були придбані та передані для армії рф з метою безпосередньої участь у бойових діях проти Сил оборони України та окупації території України вважає такими, що не доводять причетність його підзахисного, обвинуваченого ОСОБА_6 до вчинення дій, відповідальність за які передбачена ч.3 ст.110-2 КК України. Вважає, що його підзахисного, обвинуваченого ОСОБА_6 слід виправдати, у зв`язку з недоведеністю в його діях складу кримінального правопорушення.

За таких обставин, відповідно до вимог ст.323 КПК України, суд вважає що є всі правові підстави проводити розгляд даного кримінального провадження за правилами спеціального судового провадження.

Зважаючи на специфіку спеціального судового провадження (ч. 3 ст. 323 КПК України), суд, зберігаючи неупередженість та безсторонність, надає особливого значення охороні прав та законних інтересів обвинуваченого, як учасника кримінального провадження, яке відбувається за його відсутності, забезпеченню повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб до обвинуваченого була застосована належна правова процедура в контексті приписів ст. 2 КПК України з дотриманням всіх загальних засад кримінального провадження з урахуванням особливостей, встановлених виключно законом. Ці особливості вимагають від суду прискіпливої оцінки кожного поданого доказу обвинувачення, відтак поріг вимогливості до доказування у даному випадку має бути підвищений.

Дослідивши всі докази по кримінальному провадженню, суд вважає, що позиція захисника ОСОБА_5 спростовується, а вина обвинуваченого ОСОБА_6 доводиться сукупністю письмових доказів, які були предметом дослідження в ході судового розгляду справи.

Зокрема, із копії рапорта оперуповноваженого 1 сектору 2 відділу ГВ ЗНД УСБУ в Івано-Франківській області ОСОБА_8 вбачається, що у ході проведення заходів з контррозвідувального захисту від посягань на територіальну цілісність і недоторканість України, в установленому законом порядку отримано дані щодо фінансування дій, вчинених з метою насильницької зміни чи повалення конституційного ладу або захоплення державної влади в Україні. Так, згідно отриманих даних, з 24.02.2022 року, на виконання злочинних наказів політичного та військового керівництва російської федерації представники підрозділів збройних сил та інших силових відомств російської федерації здійснюють повномасштабне військове вторгнення на територію України та ведуть агресивну війну проти України, захоплення її території, чим посягають на територіальну цілісність і недоторканність України, намагаються змінити межі територій та державний кордон України на порушення порядку, встановленого Конституцією України. Встановлено, що органи місцевого самоврядування Тульської, Рязанської, Орловської, Ліпецької та Тамбовської областей російської федерації, банківські, фінансові установи, підприємства та організації різних форм власності та спрямування, які є резидентами російської федерації, діючи за попередньою змовою, окрім висловлення підтримки веденню агресивної війни проти України, геноциду українського народу та окупації території України, на постійній основі фінансують зазначені дії підрозділів збройних сил та інших силових відомств російської федерації шляхом збору коштів та закупівлі озброєння, техніки, боєприпасів, форменого та спеціального одягу, амуніції, військового та тактичного спорядження і обладнання, продуктів харчування, інших предметів та речей, прийняття спеціальних фінансових програм, спрямованих на підтримку військовослужбовців збройних сил та інших силових відомств російської федерації та членів їх сімей. Крім того, значна частина податків та зборів, сплачених вказаними суб`єктами до місцевих та федеральних бюджетів, перераховуються до спеціалізованих фондів з фінансування збройних сил та інших силових відомств російської федерації, які посягають на територіальну цілісність і недоторканність України, намагаються змінити межі територій та державний кордон України (а.с.58, 59).

07.02.2024 року зареєстровано кримінальне провадження за №0000018 з приводу того, що окремі особи органів місцевого самоврядування Тульської, Рязанської, Орловської, Ліпецької та Тамбовської областей російської федерації, банківських, фінансових установ, підприємств та організацій різних форм власності та спрямування, які є резидентами російської федерації, діючи за попередньою змовою, на постійній основі фінансують дії підрозділів збройних сил та інших силових відомств російської федерації, вчинені з метою насильницької зміни чи повалення конституційного ладу та захоплення державної влади, зміни меж території та державного кордону України, шляхом збору коштів та закупівлі озброєння, техніки, боєприпасів, форменого та спеціального одягу, амуніції, військового та тактичного спорядження і обладнання, продуктів харчування, інших предметів та речей, прийняття спеціальних фінансових програм, спрямованих на підтримку військовослужбовців збройних сил та інших силових відомств російської федерації (а.с.61, 79).

12.09.2025 року за №0000094 зареєстровано кримінальне провадження за ч.3 ст.110-2 КК України щодо ОСОБА_6 , оскільки встановлено, що ОСОБА_6 , який є громадянином російської федерації, діючи за попередньою змовою, на постійній основі фінансує дії підрозділів збройних сил та інших силових відомств російської федерації, вчинені з метою насильницької зміни чи повалення конституційного ладу та захоплення державної влади, зміни меж території та державного кордону України, шляхом збору коштів та закупівлі озброєння, техніки, боєприпасів, форменного та спеціального одягу, амуніції, військового та тактичного спорядження і обладнання, продуктів харчування, інших предметів та речей, спрямованих на підтримку військовослужбовців збройних сил та інших силових відомств російської федерації (а.с.89).

Із листа начальника 2 відділу ГВ ЗНД УСБУ в Івано-Франківській області полковника ОСОБА_9 від 21.02.2024 року вбачається, що проведеними оперативно-пошуковими заходами отримано окремі відомості щодо організації "Автономная некоммерческая организация центр социального содействия "Своих не бросаем" Тульской области" та її уповноваженої особи ОСОБА_6 , які в період з березня 2022 року по лютий 2024 року ведуть псевдо-волонтерську діяльність щодо матеріальної підтримки організованих військових формувань рф, таким вчином вчиняють окремі ознаки фінансування дій, вчинених з метою насильницької зміни чи повалення конституційного ладу або захоплення державної влади, зміни меж території або державного кордону України, шляхом матеріального забезпечення таких формувань. В рамках кримінального провадження, здійснено заходи направлені на встановлення обставин вчинення ОСОБА_6 вказаного кримінального правопорушення. За результатами отриманої інформації, встановлено особисті дані ОСОБА_6 , ОСОБА_10 (РНОКПП рф) НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , номер мобільного терміналу НОМЕР_2 , електронні пошти: ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 Поряд з цим, встановлено, що в ОСОБА_6 наявний обліковий запис в соціальній мережі рф "Вконтакте" - ІНФОРМАЦІЯ_17, який знаходиться в його особистому користуванні. Вказану сторінку він використовує для поширення інформації щодо виправдовування та визнання правомірною збройну агресію рф проти України, також фото- та відеоматеріали результатів волонтерської діяльності по матеріальному забезпеченню. Крім того встановлено, що ОСОБА_6 створив у Тільській області за законодавством рф юридичну особу АНО ЦСС "СВОИХ НЕ БРОСАЕМ" ТО (ИНН , 300000, г.Тула, ул.Колетвинова, д.2, директор ОСОБА_11 , засновник ОСОБА_11 (100%), обліковий запис в соціальній мережі "Вконтакте" - ІНФОРМАЦІЯ_2. Особи, пов`язані з вищевказними юридичними особами, з метою підтримки військової агресії рф проти України, забезпечують організовані військові формування держави агресора та таким чином здійснюють фінансування армії рф. Відповідно до отриманих даних, загальна сума переданих матеріальних цінностей на баланси організованих військових формувань рф за період 2022-2024 років складає понад 2,5 млн. рос. рублів. До переданих цінностей входять зокрема: ВАЗ-2121 "Нива" вартістю 500 000 (п`ятсот тисяч) рос. Рублів; 2 антидронові рушниці загальною вартістю 490 000 (чотириста дев`яносто тисяч) рос. Рублів; 2 квадрокоптера загальною вартістю 700 000 (сімсот тисяч) рос. рублів (а.с.97, 98).

Вищенаведене підтверджується протоколом огляду від 21.02.2024 року, відповідно до якого предметом огляду є сторінка в соціальній мережі "Вконтакте" - ІНФОРМАЦІЯ_2 та протоколом огляду від 17.05.2024 року із додатками та CD-R диском, який було переглянуто в судовому засіданні, об`єктом огляду якого є сторінка організації " ІНФОРМАЦІЯ_5 " за посиланням " ІНФОРМАЦІЯ_2 " в соціальній мережі рф "Вконтакте", що заборонена на території України та офіційний сайт "федеральной налоговой службы рф" за посиланням " ІНФОРМАЦІЯ_6 ".

Так, на сторінці організації "#Своих не бросаем", на т.зв. "стіні" наявна розміщена ІНФОРМАЦІЯ_7 (поширена з сторінки " ОСОБА_12 " публікація, опублікована ІНФОРМАЦІЯ_7 о 10:27) публікація за посиланням " ІНФОРМАЦІЯ_2 " з наступним змістом: "А вы знали, что движение #СвоихНеБросаем ( ІНФОРМАЦІЯ_8 зародилось в Туле? Его основатель - ОСОБА_13 . Предприниматель с 2014 года активно помогает жителям Донбасса, а с начала СВО еще и военнослужащим. По сарафанному радио о движении стали узнавать люди. Сегодня среди участников движения есть даже волонтеры с Камчатки! Подробности - в видео. #МарафонСлужение71 #МарафонСлужение #СлужениеЛюдям". До вищевказаної публікації додане відео, на якому фігурує засновник організації "#СвоихНеБросаем" - ОСОБА_6 .

Окрім цього, з публікацій сторінки організації "#Своих не бросаем" соціальної мережі рф "Вконтакте", встановлено, що дана організація веде псевдо-волонтерську діяльність щодо військових формувань рф, таким чином фінансує дії, вчинені з метою насильницької зміни чи повалення конституційного ладу або захоплення державної влади, зміни меж території або державного кордону України. В тому числі організація "#Своих не бросаем" закупила та передала військовим формуванням рф, відповідно до її публікацій наступні предмети:

- "Друзья, сегодня сообщество #Своих не бросаем передали героям-десантникам 51 полка: 2 квадрокоптера, один из которых для наших героев приобрела Центральная районная больница г.Киреевска и также передали инструменты, медикаменты, тёплые вязанныеноски. #помощь_передана". Також до даної публікації приєднано відео, на якому фігурує засновник організації "#Своих не бросаем" - ОСОБА_6 та матеріальні цінності, які передаються військовим формуванням рф (публікація на т.зв. "Стіні" від ІНФОРМАЦІЯ_9 за посиланням " ІНФОРМАЦІЯ_2 ");

- "Здравствуйте друзья! У нас отличная новость, получили антидрон-ружье для наших героев! Это подавитель дронов, квадрокоптеров, бпла увеличенной мощности" (публікація на сторінці організації " ІНФОРМАЦІЯ_5 ", на т.зв. "Стіні" від ІНФОРМАЦІЯ_9 за посиланням " ІНФОРМАЦІЯ_2 "). До даної публікації закріплено відео, на якому фігурує засновник організації - ОСОБА_6 та антидронова рушниця, які дана організація придбала для того, щоб в подальшому передати її військовим формуванням рф;

- "Друзья, 1 машину мы с Вами приобрели и скажу больше, он в настоящее время уже выполняет задачи на передовой. Отчёт по машине: машина 165тр; запчасти 65 286; оплата за роботу сервису авто полностью на себя взял наш друг глава Пролетарского района г.Тулы ОСОБА_14 ; ОСОБА_15 230 286р. Огромное спасибо друзья Вам только благодаря вашей поддержке мы можем оказывать помощь нашим героям на передовой! #Своих не бросаем #СвоихНеБросаем" (публікація на т.зв. "Стіні" організації " ІНФОРМАЦІЯ_5 ", від ІНФОРМАЦІЯ_10 за посиланням " ІНФОРМАЦІЯ_2 "). До даної публікації додане фото автомобіля, яке було придбано для того щоб в подальшому передати його військовим формуванням рф. Окрім того, в публікації зазначена вартість автомобіля, яка становить 230 286 рос.рублів - 94 624 грн., згідно курсу вказаного на офіційному сайті Національного банку України за посиланням "https://bank.gov.ua/" станом на дату публікації (а.с.99-150).

Відповідно до протоколу огляду від 12.09.2025 року, на офіційній інтернет сторінці (сайті) інформаційного ресурсу " ІНФОРМАЦІЯ_11 " ( ІНФОРМАЦІЯ_12 опубліковано матеріал під назвою "Значит, наша команда все делает правильно: руководитель "СвоихНеБрасаем" ОСОБА_6 - о внесении в базу "Миротворца". На російському інформаційному сайті "Лист Орг" (сервіс перевірки російських юридичних осіб та фізичних осіб підприємців) міститься інформація про те, що ОСОБА_6 є директором "АВТОНОМНОЙ НЕКОММЕРЧЕСКОЙ ОРГАНИЗАЦИИ ЦЕНТР СОЦИАЛЬНОГО СОДЕЙСТВИЯ "СВОИХ НЕ БРОСАЕМ" ТУЛЬСКОЙ ОБЛАСТИ". Також на даному ресурсі вказаний ІПН ОСОБА_6 - НОМЕР_3 . За посиланням " ІНФОРМАЦІЯ_13 " знаходиться особиста сторінка ОСОБА_6 в соціальній мережі "ВК", на якій міститься інформація щодо здійснення останнім діяльності спрямованої на фінансування дій, вчинених з метою насильницької зміни чи повалення конституційного ладу, зміни меж території або державного кордону України (а.с. 151-165).

Відповідно до протоколу допиту свідка ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , громадянина росії, від 12.06.2024 року, який було проведено із застосуванням технічного засобу отримання інформації - відеокамери марки Panasonic, модель НС-V260, долученими до нього стенограмою та DVD-R диском, який переглянуто в судовому засіданні, встановлено, що свідок зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 . На даний час військовополонений та перебуває у ДУ "Табір для тримання військовополонених "Захід 1", вважається військовослужбовцем НОМЕР_4 полку 76 дивізії в/ч НОМЕР_5 , молодший сержант, помічник кулеметника, позивний " ОСОБА_17 ". Позивний командира роти - Закон. Свого часу йому прислали повісту з військкомата, щоб прибути для звірки документів. На місці повідомили, що свідок або підписує контракт, або мобілізують, був ще третій варіант - тюрма, але все одно відправлять воювати. 19.11.2023 року підписав контракт. Відправили в 51-ий полк на складальний пункт, тримали там 4 дні після чого відправили на складальний пункт в/ч НОМЕР_6 137-ий полк, і уже з 137-го полку їх повезли з Рязані в Луганську область, а з Луганської області в Роботино Запорізької області. 07 лютого 2024 року відправили на позицію, вести спостереження, де просиділи добу і 08 лютого 2024 року прийшли ще два хлопці, які знаходились на деякій відстані, а уже 09 лютого 2024 року їх взяли в полон. Знає, що перед відправкою в Рязань його познайомили із ОСОБА_18 , який 24.11.2023 року у 51-ий полк м.Тула привозив матеріальні цінності (медикаменти, камуфляжні сітки), як волонтерську допомогу військовим рф. (а.с.176-186).

Відповідно до протоколу допиту свідка ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , громадянина росії, від 12.06.2024 року, який було проведено із застосуванням технічного засобу отримання інформації - відеокамери марки Panasonic, модель НС-V260, долученими до нього стенограмою та DVD-R диском, який переглянуто в судовому засіданні, встановлено, що свідок зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 . На даний час військовополонений та перебуває у ДУ "Табір для тримання військовополонених "Захід 1". Служив у 237-му танковому полку, командир взводу, рядовий, позивний " ОСОБА_20 ". Позивний командира - ОСОБА_21 . Судимий за ч.3 ст.158, ч.1 ст.161 УК РФ. Відбуваючи покарання, отримав пропозицію звільнитись із місць позбавлення волі раніше. 20 листопада вийшов з тюрми і 01 грудня уже був в Луганській області на полігоні Рогово. Бойові завдання проводили біля селища Терни. Батальйон Донбас, як зясувалось пізніше, закидали їх гранатами та взяли в полон. Із відео розміщеного в соціальних мережах, "Вконтакте", а також зі слів знайомого знає, що ОСОБА_22 привозив матеріальні цінності: антидронові рушниці, квадрокоптери та іншу всю амуніцію, необхідну для військ рф. (а.с.193-203).

Відповідно до протоколу допиту свідка ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_16 , громадянина росії, від 23.08.2024 року, який було проведено із застосуванням технічного засобу отримання інформації - відеокамери марки Panasonic, модель НС-V260, долученими до нього стенограмою та DVD-R диском, який переглянуто в судовому засіданні, встановлено, що свідок зареєстрований у АДРЕСА_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_5 . На даний час військовополонений та перебуває у ДУ "Табір для тримання військовополонених "Захід 1". Працював охоронцем мазазину "Перехрестя" в м.Москва. З метою покращення матеріального становища, так як мав намір придбати в місті квартиру, 25.03.2024 року підписав контракт. Думав буде працювати поварем, однак проходить військову службу у 11-му танковому полку в/ч НОМЕР_7 , рядовий, стрілець, позивний " ОСОБА_24 ". Позивний командира - ОСОБА_26. В москві, коли підписав контракт, їх повезли у військово-патріотичний табір "Авангард", що у Московській області. Звідти у ночі повезли в Курську область, де вони пробули 3-4 дні, після чого - в Луганську. Це було десь 2 або 3 квітня. Згодом, 06 травня, їх автомобілями повезли в Білгородську область на кордон з Україною і 10 числа, у ночі, їх підняли і відвели на територію України в с.Стрелец. 17 травня їм сказали зайти в покинуті будинки, де вони і сиділи. Будинок взірвався і вони потрапили у полон 92-ї бригади спецроти розвідки України. Вказав, що перед відправкою його познайомили із ОСОБА_18 , який 02.04.2024 року на полігоні в Курській області передавав матеріальні цінності військовослужбовцям рф як волонтерську допомогу (а.с.209-218).

Суд вважає, пояснення свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_19 та ОСОБА_23 належними та допустими доказами, оскільки, вони отримані в порядку передбаченому ч.11 ст. 615 КПК України, що узгоджується із вимогами ч.4 ст. 95 КПК України.

Відповідно до протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.06.2024 року, 23.08.2024 року із довідками до них та DVD-R дисками, які переглянуто в судовому засіданні, на фотознімку під №2 свідки ОСОБА_16 , ОСОБА_19 та ОСОБА_23 впізнали обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.170-175, 187-192, 204-208).

Суд вважає безпосередньо досліджені докази належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченого та визнання його винуватості.

Неможливість проведення допиту обвинуваченого ОСОБА_6 , жодним чином не впливає на повноту судового розгляду і на переконання суду щодо доведеності «поза розумним сумнівом» винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, оскільки сукупність безпосередньо досліджених в судовому засіданні доказів прямо і опосередковано свідчить про вчинення ним інкримінованого кримінального правопорушення.

На підставі наведеного суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч.3 ст.110-2 КК України, як фінансування дій, вчинених з метою насильницької зміни та повалення конституційного ладу, захоплення державної влади, зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, вчинених повторно, за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання суд визнає вчинення злочину в умовах воєнного стану.

З врахуванням згаданих вище обставин, думки захисника та прокурора, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання в межах санкції ч.3 ст.110-2 КК України, у виді позбавлення волі з позбавленням права займатися підприємницькою діяльністю та з конфіскацією майна.

Речових доказів та процесуальних витрат у кримінальному провадженні немає.

На підставі наведеного, керуючись ч.15 ст. 615, ст.ст. 368, 370, 374, 375 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 110-2 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років з позбавленням права займатися підприємницькою діяльністю на строк 3 (три) роки та з конфіскацією всього належного йому майна.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_6 рахувати з моменту його затримання.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Інформацію про вирок опублікувати у засобах масової інформації загальнодержавної сфери, а саме у газеті «Урядовий кур`єр» та на веб-сайті Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області (http://ifm.if.court.gov.ua/).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Івано-Франківський міський суд.

Суддя ОСОБА_25