Провадження №1-кс/523/4256/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Пересипського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши в судовому засіданні винесене в кримінальному провадженні за №0002800 прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 клопотання про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

Згідно клопотання слідчого, 09.07.2025р., о 22год. 51хв., ОСОБА_5 (оперуповноважений СКП ОРУП №1 ГУНП в Одеській області), керуючи автомобілем BMW 640 д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Середньофонтанська в м. Одесі з боку залізничного вокзалу у напрямку вул.Краснова, біля буд. №32на нерегульованому пішоходному переході допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,який переходив проїжджу частину зліва направо за ходом руху автомобіля. Внаслідок ДТП останнього доставлено до МКЛ №1 ОМР з переломом лівої ноги.

За даним фактом, 10.07.2025р. інформацію внесено до ЄРДР за №002800 та розпочато розслідування за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.286 КК України.

За результатом огляду місця ДТП, для подальшого дослідження вилучено транспортний засіб-учасник ДТП - автомобіль BMW 640 д.н.з. НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , білого кольору, 2012 р.в., свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , власник ОСОБА_7 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , транспортований на територію спеціального майданчика тримання транспортних засобів № 6 ГУНП в Одеській області, за адресою: м. Одеса, вул. Аеропортівська, 27/1.

В судове засідання не з`явився прокурор, надав заяву до суду про проведення судового засідання у його відсутність, клопотання просив задовольнити.

Дослідивши надані матеріали, якими обґрунтовано доводи клопотання, заслухавши думку прокурора, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

В даному випадку, вказане майно підпадає під критерії, передбачені ч.5 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому п.3 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна, оскільки на даний час є достатні підстави вважати, що в подальшому вказане майно може бути приховувано, пошкоджено, знищено або відчужено.

Крім того, слід звернути увагу, що у ст.1 Першого Протоколу від 20.03.1952 року до «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод» зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

При цьому, у Рішенні ЄСПЛ «Серявін проти України» зазначено, що будь-яке втручання органу влади у захищене право не суперечитиме загальній нормі, викладеній у першому реченні ч.1 ст.1 Першого Протоколу до «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод», лише якщо забезпечено "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Питання стосовно того, чи було забезпечено такий справедливий баланс, стає актуальним лише після того, як встановлено, що відповідне втручання задовольнило вимогу законності і не було свавільним.

Також, у Рішенні ЄСПЛ «Серявін проти України» зазначено, що вимога законності, яка випливає з «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод» означає вимогу дотримання відповідних положень національного закону і принципу верховенства права.

Необхідно зазначити, що у Рішенні «Серявін проти України», ЄСПЛ розглянув справу у якій йшлося про втручання органів державної влади у володіння майном особи, тому слідчий суддя вважає, що вказане рішення певним чином відображає природу правовідносин, які склалися у цій справі.

Щодо дотримання принципу верховенства права, то відповідно до ч.1 ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Також, відповідно до ч.2 ст.8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Таким чином, дії органів державної влади відповідають положенням КПК України та принципу верховенства права, з чого вбачається, що втручання не було свавільним і задовольнило вимогу законності.

Щодо забезпечення "справедливого балансу" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи, то в даному випадку інтереси суспільства щодо здійснення досудового розслідування, перевагає вимозі захисту основоположних прав конкретної особи в частині мирного володіння майном фізичної або юридичної особи.

З викладеного вбачається, що, в даному випадку, втручання органів влади у захищене право не суперечить загальній нормі, зазначеній у ст.1 Першого Протоколу від 20.03.1952 року до «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод».

Таким чином, слідчий суддя вважає, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права власника майна, оскільки без застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження не можливо виконати завдання кримінального провадження в частині захисту суспільства та держави від кримінальних правопорушень.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.131, 132, 170-173 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого в ОВС Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на вилучений під час проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб, а саме автомобіль 640 І д.н.з. НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , білого кольору, 2012 р.в., свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , власник ОСОБА_7 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , транспортований на територію спеціального майданчика тримання транспортних засобів № 6 ГУНП в Одеській області, за адресою: м.Одеса,вул.Аеропортівська, 27/1 - шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування даним транспортним засобом власником та іншими особами.

Дозволити слідчому або процесуальному керівнику, який здійснює досудове розслідування кримінального провадження, самостійно визначитись з місцем та суб`єктом зберігання вищезазначеного тимчасово вилученого майна - до часу остаточного вирішення долі правомочним органом.

Заборонити будь-яким особам розпоряджатись та користуватись майном, на яке накладено арешт до прийняття рішення щодо зняття раніше накладеного арешту у встановленому законом порядку.

Роз`яснити, що ухвала про арешт майна може бути скасована за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1