Справа № 939/2512/23
ВИРОК

Іменем України

07 листопада 2025 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 , дистанційно в режимі відеоконференцзв`язку,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Бородянського районного суду в селищі Бородянці Бучанського району Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000084 від 17 січня 2023 року, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вишгород Київської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, який зареєстрований і проживає у АДРЕСА_1 , раніше судимий за вироком Оболонського районного суду міста Києва від 06 серпня 2025 року за ч. 1 ст. 309 КК України до одного року пробаційного нагляду,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

15 березня 2023 року в селищі Клавдієво-Тарасове Бучанського району Київської області солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , під час дії в Україні воєнного стану, який введено Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, і дію якого надалі було продовжено, в порушення вимог ст. 4, 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 11, 16, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та ст. 1, 2, 3, 6, 23, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», діючи умисно, з метою тимчасово ухилитись від проходження військової служби, без поважних причин і без дозволу командирів (начальників), в умовах воєнного стану, самовільно залишив місце служби військової частини НОМЕР_1 , після чого проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з проходженням військової служби до 30 квітня 2023 року, тобто до моменту його виключення із списків військової частини НОМЕР_1 .

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному та підтвердив викладене. Суду, зокрема, пояснив, що проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 . 15 березня 2023 року він без дозволу командира самовільно залишив місце несення служби, оскільки дізнався, що його рідний брат пропав безвісти під час несення служби. З 15 березня 2023 року до 30 квітня 2023 року перебував за місцем свого проживання, проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з проходженням військової служби. У 2024 році почав проходити військову службу у іншій військовій частині.

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам кримінального правопорушення і ніким не оспорюються.

В зв`язку з повним визнанням обвинуваченим своєї вини, за згодою учасників судового провадження, дослідження інших доказів визнано судом недоцільним відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

За результатами судового розгляду суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому діяння знайшла своє підтвердження у судовому засіданні.

Кримінально протиправні дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 5 ст. 407 КК України, як самовільне залишення місця служби військовослужбовцем, вчинене в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а також особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який за місцем тримання під вартою характеризується позитивно, на момент вчинення кримінального правопорушення судимостей не мав, але на даний час засуджений за вчинення іншого кримінального правопорушення.

Як обставину, що пом`якшує покарання, суд враховує щире каяття обвинуваченого ОСОБА_4 .

Підстав для застосування статті 75 КК України та звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, суд не вбачає, оскільки у зв`язку з набранням 27 січня 2023 року чинності Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей несення військової служби в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці» від 13 грудня 2022 року № 2839-IX, посилено кримінальну відповідальність за вчинення військових кримінальних правопорушень, та обмежено застосування статей 69 і 75 КК України у випадках засудження, зокрема, за кримінальне правопорушення, передбачене статтею 407 КК України, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці.

За приписами статей 50, 65 і 75 КК України питання призначення покарання і звільнення від його відбування повинні вирішуватися з урахуванням можливості досягти мети покарання як такої, що включає не тільки кару, а й виправлення засуджених, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так й іншими особами.

Звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, за обставин даного провадження, не зможе забезпечити реалізацію приписів статей 50, 65 КК України.

Крім того, застосування неадекватно м`якого покарання вочевидь породжуватиме в осіб, які під час воєнного стану вчиняють злочини, направлені на протиправне ухилення від проходження військової служби, або інші порушення встановленого порядку несення військової служби, уяву про безкарність таких дій, що матиме наслідком збільшення подібних дій, що призведе до завдання дедалі більшої шкоди державі та суспільним інтересам в умовах воєнного стану.

На підставі викладеного суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у межах санкції ч. 5 ст. 407 КК України у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України покарання за сукупністю кримінальних правопорушень ОСОБА_4 необхідно визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за цим вироком і за вироком Оболонського районного суду міста Києва від 06 серпня 2025 року, яке становить 1 рік пробаційного нагляду.

Строк покарання ОСОБА_4 необхідно обчислювати з моменту затримання з 23 липня 2025 року, зарахувавши попереднє ув`язнення.

Керуючись статтями 370, 371, 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за цим вироком і за вироком Оболонського районного суду міста Києва від 06 серпня 2025 року, визначити ОСОБА_4 за сукупністю кримінальних правопорушень покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Строк покарання ОСОБА_4 обчислювати з 23 липня 2025 року.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_4 залишити попередній у вигляді тримання під вартою на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Бородянський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

СуддяОСОБА_6