КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 22 грудня 2025 року апеляційну скаргу прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 22 серпня 2025 року, відносно,

ОСОБА_6 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Волноваха, Донецької області, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1

підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 332 КК України, -

за участі: прокурора захисників підозрюваної ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва Департаменту організації, процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку з масовими протестами у 2013-2014 роках, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді застави до підозрюваної ОСОБА_6

Не погоджуючись з таким рішенням, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого про застосування до запобіжного заходу у вигляді застави щодо ОСОБА_6 у розмірі 242 240, 00 грн. та покласти на підозрювану обов`язки, передбачені п.п. 2,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вважає оскаржувану ухвалу такою, що постановлена з порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Зазначає, що слідчим суддею не враховано наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема ризик переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Окрім цього, слідчим суддею не взято до уваги, що досудове розслідування завершене 08 травня 2025 року, у зв`язку з чим стороні захисту було відкрито матеріали кримінального провадження у відповідності до вимог ст. 290 КПК України. Однак, процесуальна поведінка сторони захисту зведена лише до затягування процесу ознайомлення.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу, пояснення захисників та підозрюваної, які заперечили щодо її задоволення, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів судового провадження, прокурорами Департаменту організації, процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку з масовими протестами у 2013-2014 роках Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 30 квітня 2025 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідування під № 0000442, за підозрою ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України; ОСОБА_10 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

27 березня 2025 року ОСОБА_6 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

16 квітня 2025 року ухвалою Печерського районного суду міста Києва відмовлено у задоволенні клопотання сторони обвинувачення та застосовано відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 26 травня 2025 року продовжено покладені на ОСОБА_6 обов`язки.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 20 червня 2025 року застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання із покладенням обов`язків.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 04 липня 2025 року продовжено покладені на ОСОБА_6 обов`язки за виключенням обов`язку не відлучатися за межі Києва та Київської області без дозволу слідчого/прокурора.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 24 липня 2025 року продовжено покладені на ОСОБА_6 обов`язки.

Востаннє, за наслідками поданого клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва відмовлено у задоволенні клопотання прокурора.

22 серпня 2025 рокупрокурор другого відділу процесуального керівництва Департаменту організації, процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку з масовими протестами у 2013-2014 роках, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 гривень із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 22 серпня 2025 року клопотання прокурора залишено без задоволення, з тих підстав, що прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які були підставами застосування до підозрюваної запобіжних заходів.

З такими висновками слідчого судді, колегія суддів погоджується з огляду на наступне.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування запобіжного заходу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Згідно зі ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.

Відповідно до ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених ч. 3 або 4 ст. 183 цього Кодексу.

З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні прокурора підстави для застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу перевірено при розгляді клопотання. При цьому, допитано підозрювану, заслухано позицію прокурора та думку захисників, з`ясовано інші обставини, які мають значення при вирішенні питання застосування запобіжного заходу.

Згідно ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами докази наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст.177 КПК, на які вказує слідчий; а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначених у клопотанні ризиків.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Під час розгляду клопотання, слідчим суддею встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого їй кримінального правопорушення, що підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами.

Разом з тим, слідчим суддею зазначено, що після продовження 24 липня 2025 року застосування відносно підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу та відмови у застосуванні такого запобіжного заходу прокурором не наведено жодної нової обставини, яка б підтвердила реалізацію підозрюваною ризиків, які зазначені в клопотанні. З таким висновком слідчого судді погоджується колегія суддів.

На переконання колегії суддів, ризики потрібно оцінювати з посиланням на ряд факторів, які можуть підтвердити існування такого ризику, однак в даному випадку сторона обвинувачення обмежилась загальним перерахунком ризиків без їх належного обґрунтування, що свідчить про їх недоведеність, про формальний підхід до досягнення мети застосування запобіжного заходу.

За вказаних обставин, проаналізувавши всі надані сторонами докази та дані про особу підозрюваної, слідчий суддя не знайшов підстав для задоволення клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді застави до підозрюваної ОСОБА_6 .

Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя вірно дійшов висновку про те, що вказані обставини є підставою для відмови в задоволенні клопотання органу досудового розслідування.

Окрім того, прокурором під час апеляційного розгляду повідомлено, що 09 жовтня 2025 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні скеровано до суду для розгляду його по суті.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, по справі не встановлено.

Керуючись ст. ст. 176 - 178, 182, 183, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 22 серпня 2025 року відносно ОСОБА_6 , - залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 ,- залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_11 ОСОБА_12 ОСОБА_13

Єдиний унікальний № 757/40591/25-к Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_14

Провадження № 11сс/824/7086/2025 Доповідач ОСОБА_1

Категорія ст.181 КПК України