Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 280/1142/16-к
Провадження № 1-кп/935/35/26
ВИРОК

Іменем України

26 січня 2026 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

представників потерпілої ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Коростишеві кримінальне провадження №0000453 від 21.06.2016 стосовно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Житомира, українця, громадянина України, освіта неповна вища, який не одружений, працює викладачем фізичного виховання Коростишівського фахового педагогічного коледжу имені ОСОБА_11 , утриманців не має, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

установив:

18.06.2016 близько 21 години на подвір`ї домоволодіння, що знаходиться по АДРЕСА_2 , в ході спільного розпиття спиртних напоїв, між ОСОБА_8 та ОСОБА_12 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник конфлікт, в ході якого у ОСОБА_8 виник злочинний умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_12 .

У вказаний день, час та місці за вказаних обставин, ОСОБА_8 , перебуваючи на подвір`ї домоволодіння по АДРЕСА_2 , реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_12 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність та настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення потерпілому тілесних ушкоджень, діючи умисно, рукою зажатою в кулак наніс один удар правою рукою в ліву частину голови ОСОБА_12 . Внаслідок даного удару ОСОБА_12 втратив свідомість та впав на землю.

19.06.2016 близько 01.00 години ОСОБА_12 після спричинення йому тілесних ушкоджень госпіталізовано до реанімаційного відділення Коростишівської центральної районної лікарні ім. Д.І. Потєхіна, де останній, не приходячи до свідомості, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер.

Внаслідок суспільно-небезпечних дій ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_12 спричинено тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, яка супроводжувалась лінійним переломом кісток склепіння черепа справа з розривом епідуральної гематоми, крововиливами в речовину головного мозку, в м`які покрови черепа та відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по причині загрози для життя.

Причиною смерті потерпілого ОСОБА_12 є неналежне надання медичної допомоги лікарями Коростишівської ЦРЛ і перебуває в прямому причинному зв`язку із смертю потерпілого.

Обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, не визнав, показав, що 18 червня 2016 року приїхав із приятелем ОСОБА_13 на дачу у с.Мамрин. ОСОБА_14 є його братом і він мав доступ до дачі. Там було багато молоді. У них була горілка, але він відмовлявся пити. ОСОБА_13 привіз вина і вони сіли за стіл. ОСОБА_15 сидів разом з ними за столом, за кілька людей від нього з лівого боку. За столом він майже не сидів, так як жарив м`ясо на мангалі. ОСОБА_15 чіплявся до дівчат, хлопав їх по сідницях, тягнув до хати, збирався уходити, але потім повернувся. Він бачив, як потерпілий впав у виноград, але піднятись не міг, його потягнув з винограду ОСОБА_14 та поклав у веранді на кушетку. Через деякий час побачив, що він намагався встати і тому його витягнули на двір та поклали біля паркану, відливали водою, після чого він викликав Швидку допомогу. Коли потерпілий піднімався із кушетки, то вдарився головою об стіл. З потерпілим було три конфлікти. Біля мангалу ОСОБА_15 потягнув його за футболку і його відтягнув ОСОБА_14 , а ОСОБА_16 - ОСОБА_13 . Він відштовхнув від себе ОСОБА_16 рукою. ОСОБА_15 провокував, виражався нецензурно, чіплявся до дівчат, а тому він робив ОСОБА_17 зауваження. Ніхто у той вечір не бився. До лікарні він приїхав наступного дня, його батько надавав кошти на лікування потерпілого. На поховання грошей не давали. Має спортивний розряд у боксі, самбо та у боротьбі, також займав призові місця по кікбоксу.

Захисник ОСОБА_9 у судових дебатах зазначив, що обвинувачення пред`явлене ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.1 ст.121 КК України не знайшло свого підтвердження у судовому засіданні, відсутні докази, що обвинувачений мав умисел на завдання потерпілому тілесних ушкоджень, а причиною смерті останнього є неналежне надання медичної допомоги, просить ухвалити виправдувальний вирок. Промова захисника у судових дебатах, разом із обґрунтуванням своєї позиції надана захисником ОСОБА_9 у письмовому вигляді , оголошено у судовому засіданні та долучено до матеріалів провадження.

Захисник ОСОБА_10 вважає, що стороною обвинувачення винуватість ОСОБА_8 не доведена, відсутній умисел на спричинення тілесних ушкоджень, жодних доказів, які б підтвджували нанесення обвинуваченим ударів не має, за таких обставин просить суд визнати ОСОБА_8 не винуватим і виправдати останнього.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 показала, що ввечері 18.06.2016 її старший син ОСОБА_15 та племінник пішли до магазину купити піцу, однак у той день син так і не повернувся до дому. Вранці наступного дня до неї подзвонила її знайома ОСОБА_18 , яка працювала у Короститишівській ЦРЛ, та повідомила, що її син знаходиться у реанімаційному відділенні Коростишівської ЦРЛ. У лікарні дізналась, що син знаходиться без свідомості та підтримується апаратом штучного дихання. У лікарні племінник пояснив їй, що ввечері, коли вони із сином пішли до магазину, ОСОБА_19 попросила сина забрати у с.Мамрин ОСОБА_20 . Коли вони туди прийшли там була компанія людей, які запитували для чого вони прийшли. Там же між сином та обвинуваченим ОСОБА_21 виник конфлікт , під час якого син отримав удар у голову і втратив свідомість. Його намагались привести до тями, обвивали водою і лише о перший годині ночі викликали швидку допомогу. У лікарні ОСОБА_22 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та обвинувачений ОСОБА_23 повідомили, що син перебуває під дією алкоголю та наркотиків. Зі слів племінника син вживав разом з ним лише пиво. Племіннику розповів ОСОБА_14 , що сина вдарив обвинувачений.

У літку 2017 року батьки обвинуваченого пропонували їй 5000доларів США, вона наполягала на 800000 грн., але отримала відмову. На початку батько обвинуваченого купував сину ліки за 2000 грн. і сплатили 10000 грн. на поховання.

Її син помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у лікарні, хронічних захворювань не мав. Зі слів лікарів Коростишівської ЦРЛ вони консультувались з нейрохірургом з обласної лікарні. При призначенні міри покарання покладається на розсуд суду. Цивільний позов підтримує повністю. У рахунок відшкодування шкоди просить стягнути витрати на правову допомогу та поховання. Пам`ятник для сина не виготовлений, оскільки не має коштів , проте уклала договір на виготовлення такого пам`ятника.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_24 показав, що працює водієм Швидкої допомоги у м.Коростишів. Рік та дату не пам`ятає , але разом із фельдшером ОСОБА_25 виїхали на виклик у с.Мамрин. Під`їхавши до домоволодіння , побачили молодь на території, а потерпілий сидів біля паркану на дворі домоволодіння. Він допоміг фельдшеру покласти потерпілого на ноші та повіз їх до лікарні. Тілесних ушкоджень у потерпілого не бачив. У лікарню молодь не поїхала, вони усі були у стані спяніння, не пам`ятає чи говорив хтось з них , що сталось з потерпілим.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_25 показала, що працює фельдшером Швидкої допомоги. У 2016 році у ночі (дату не пам`ятає) отримали виклик у с.Мамрин. По приїзду побачили потерпілого, який був без свідомості, сидів біля паркану на території домоволодіння. У потерпілого на лікті були садна, інших видимих тілесних ушкоджень не було. На території домоволодіння були молоді дівчата та хлопці, яких вона не знає, що вони пояснювали не пам`ятає. Запах алкоголю від потерпілого відчувався, він не реагував на нашатирний спирт. Під час транспортування потерпілий у свідомість не приходив. Зовнішньо: синців та саден не було. На її думку, потерпілий знаходився у комі, але чим вона була викликана не пам`ятає.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_26 показала, що у червні 2016 року близько 17 год. вона разом із ОСОБА_27 та ОСОБА_28 приїхали у с.Мамрин до ОСОБА_29 , щоб відпочити (накрили стіл, жарили шашлики). Були присутні також ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 . ОСОБА_15 прийшов пізніше, перебував у стані алкогольного сп`яніння, його покликав ОСОБА_33 , який також був нетверезий. У той вечір вони вживали алкоголь: коньяк, вино. Конфліктів не було. Усіх подробиць не пам`ятає, але ОСОБА_34 робив ОСОБА_35 зауваження, щоб він поводив себе по-людськи, що стало причиною цієї сварки не знає. Чому викликали ЕМД ОСОБА_17 не знає, бо знаходилась у будинку, а коли вийшла, то побачила, що ОСОБА_36 вже лежав під парканом, був без свідомості, біля нього стояло близько 5 людей, потерпілого поливали водою, чому не знає. Вона підходила до потерпілого, але тілесних ушкоджень не бачила, на вулиці було темно. Не запитувала у присутніх , що сталось.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_37 показала, що влітку 2015-2016 року відпочивали у с.Мамрин компанією: спілкувались, випивали (горілка, вино) Було багато людей, зокрема ОСОБА_34 , ОСОБА_14 . Це була дача родини ОСОБА_34 . Вона приїхала з ОСОБА_12 та іншими в обідній час. ОСОБА_15 приїхав тверезим, вживав алкоголь там. Потерпілий був п`яний, оскільки хитався. ОСОБА_33 та ОСОБА_15 купили марихуани. ОСОБА_38 відкрила будинок, а обвинувачений приїхав через кілька годин. Пізніше, коли стемніло вже, вона чула, як ОСОБА_15 сказав ОСОБА_39 : «що спортсмен, що все можеш?». На це ОСОБА_34 попросив його відійти, однак втрутився ОСОБА_14 та відвів ОСОБА_40 . Ні ОСОБА_34 , ні ОСОБА_36 не замахувались один на одного. Далі вона від`їхала з ОСОБА_41 , а коли повернулись, до вже стояв автомобіль Швидкої допомоги. Під час досудового розслідування з нею проводили слідчий експеримент, що говорила не пам`ятає. На даний час приймає антидепресанти, які впливають на її пам`ять, тому події пам`ятає вибірково. Пам`ятає, що ОСОБА_36 лежав біля воріт на матраці, тілесних ушкоджень не бачила. Присутні сказали , що ОСОБА_36 пішов до туалету і там впав, так як було темно.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_42 показав, що зранку 16.06.2016 йшов з братом , коли мама повідомила, що його двоюрідний брат ОСОБА_36 знаходиться у лікарні з травмою голови. Він зателефонував ОСОБА_14 , який розповів, що ОСОБА_34 вдарив ОСОБА_40 кулаком, внаслідок чого останній втратив свідомість. Він пішов у лікарню, побачив, що ОСОБА_36 був без свідомості з пухлою головою з лівого боку. Потім до лікарні приїхав ОСОБА_34 з батьком. З їх слів він зрозумів, що конфлікту не було, але ОСОБА_39 не сподобалась поведінка ОСОБА_40 , за що він його і вдарив. Про події спочатку йому розповів ОСОБА_14 , потім ОСОБА_34 у присутності ОСОБА_43 .

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_44 показав, що у 2016 році, коли ОСОБА_36 знаходився у реанімації , він приїхав до лікарні, де зустрів обвинуваченого з батьком. Він запитав в обвинуваченого, що сталось з ОСОБА_45 , на що обвинувачений відповів йому , що вдарив останнього рукою і він впав. Пізніше заходив до ОСОБА_40 у палату, потерпілий був у комі, з лівого боку на голові був набряк.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_46 показав, що влітку 2016 року його приятель ОСОБА_47 запросив на відпочинок разом з ОСОБА_48 у с.Мамрин на дачу обвинуваченого. Спочатку «встановили» на подвір`ї музику та почали відпочивати. На той час з ними був ще ОСОБА_49 . Згодом приїхали дівчата, прізвищ їх не пам`ятає, вони накривали на стіл. Обвинувачений приїхав близько 16-17 години, пив вино, скільки не пам`ятає. Близько 14 год зателефонував ОСОБА_36 і він запросив його до них , проте потерпілий відмовився. Потім до нього зателефонувала його колишня дівчина ОСОБА_50 , сказала, що хоче з ним зустрітись, але він відмовився. Тоді, вона зателефонувала ОСОБА_17 та попросила , що він його забрав, оскільки на той час вже був п`яним. Близько 16 год приїхали ОСОБА_50 та ОСОБА_51 . Із ОСОБА_52 він посварився і вона пішла, а ОСОБА_15 залишився. ОСОБА_53 . Відпочинок продовжувався, він був п`яний і заснув за столом. Чув крики , була словесна перепалка з приводу того, що ОСОБА_15 спить за столом. Близько 19 год ОСОБА_14 завів його у будинок і він ліг спати. Коли він прокинувся, було темно, двох з присутніх дівчат вже не було, залишились ОСОБА_14 , обвинувачений та ОСОБА_54 . Коли він пішов до туалету, у прихожий на ліжку лежав ОСОБА_15 , він був одягнений, з носа текла кров. Він запитав в обвинуваченого, ОСОБА_14 та ОСОБА_55 , що сталось з ОСОБА_12 , але йому ніхто нічого не пояснив. Тоді викликали швидку допомогу, взяли втрьох : з ОСОБА_56 та ОСОБА_14 , матрац разом з ОСОБА_12 та винесли його на двір. Швидка допомога довго не їхала, тому обливали ОСОБА_16 водою, але він не реагував і був без свідомості. Коли приїхала ОСОБА_57 допомога, фельдшер підносила до ОСОБА_16 нашатирний спирт, але він не реагував на нього. О котрій годині це було не пам`ятає, але вже була ніч. Про смерть ОСОБА_16 повідомив його брат. ОСОБА_30 розповіла йому, що між обвинуваченим та ОСОБА_12 була перепалка і обвинувачений вдарив його, внаслідок чого останній впав на цемент. ОСОБА_58 також сказала, що після падіння ОСОБА_15 втратив свідомість і хлопці перенесли його на ліжко. Що говорили фельдшеру Швидкої допомоги не пам`ятає. Ні потерпілий, ні обвинувачений не були конфліктними людьми. З ОСОБА_12 він спілкувався , але з обвинуваченим надто близько не знайомий.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_59 показала, що влітку 2016 року відпочивала на дачі у знайомого у с.Мамрин. Там були присутні ОСОБА_15 та обвинувачений. Усі відпочивали, вживали алкоголь. ОСОБА_15 конфліктував з усіма присутніми, поводив себе агресивно та неадекватно, йому усі робили зауваження. Він чіплявся до обвинуваченого, але останній не реагував на нього. У її бік ОСОБА_15 висловлювався нецензурною лайкою та чіплявся до неї. Бійки, кров у ОСОБА_16 , а також, як він отримав тілесні ушкодження не бачила. Наступного дня ОСОБА_58 повідомила їй, що ОСОБА_15 перебуває у лікарні, що сталось не відомо. Вона не бачила ОСОБА_16 без свідомості, а також, як його обливали водою. Вона поїхала з дачі близько 20-24 години. Вона не бачила, як ОСОБА_15 впав, як його заносили до будинку.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_60 показала, що влітку 2016 року зустрілась з ОСОБА_12 , посиділи у кафе «Агат», спиртне не вживали. Надалі ОСОБА_33 запропонував прийти на вечірку у с.Мамрин, яку влаштовував ОСОБА_14 , з яким вона була не в дуже гарних відносинах. Вона погодилась на запрошення, проте, коли вони прийшли, ОСОБА_14 попросив її піти з вечірки, а ОСОБА_15 залишився, він не був п`яним. Вона повернулась додому близько 22 години. На вечірці були присутні ОСОБА_61 , ОСОБА_62 , ОСОБА_14 , ОСОБА_34 , ОСОБА_63 , ОСОБА_31 , ОСОБА_64 , ОСОБА_65 . Частина компанії стояла біля мангалу, а частина сиділа за столом. На столі стояла горілка, але присутні ще не були п`яними. Наступного вечора дізналась від ОСОБА_66 , що ОСОБА_15 знаходиться у лікарні, що він впав від алкогольного сп`яніння. Вона пішла у лікарню, там були вже ОСОБА_34 , ОСОБА_63 , ОСОБА_14 , молодший брат ОСОБА_16 ОСОБА_33 повідомив їй, що ОСОБА_15 вдарився головою, як це сталось вона не запитувала. ОСОБА_23 пропонував допомогу матері ОСОБА_40 , але чому вона не знає. ОСОБА_15 мав проблеми з алкоголем, вона часто бачила його п`яним.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_67 показав, що з обвинуваченим перебуває у родинних відносинах. Влітку 2016 року вирішили покликати друзів на вечірку, яку влаштували у будинку покійного діда у с.Мамрин. Він приїхав до села разом з ОСОБА_68 та ОСОБА_56 . Підготували шашлики, так як друзі мали приїхати після обіду. ОСОБА_36 із ОСОБА_69 прийшли пізніше. Скришевську він попросив залишити вечірку, оскільки перебував з нею у неприязних відносинах. ОСОБА_15 залишився, вони пили з ним горілку, коньяк, конфліктів не було. Потім ОСОБА_15 спілкувався з дівчатами, чіплявся до них, вони жалілись на нього, зокрема ОСОБА_62 . Пізніше ОСОБА_15 став чіплятись до всіх, його намагались заспокоїти. ОСОБА_15 хотів віджиматись, але його заспокоїли, посадили за стіл і він продовжив пити. Далі, ОСОБА_15 пішов до туалету, по дорозі впав на клумбу, тоді він та ОСОБА_13 відвели ОСОБА_16 до будинку, поклали на диван, з якого він впав. Тоді він узяв із сараю матрац , на який поклали ОСОБА_16 , який був вже без свідомості. Щоб привести ОСОБА_16 до тями його обливали водою, чому не викликали Швидку одразу не може сказати, на той час був неповнолітнім. ОСОБА_34 не бив ОСОБА_40 , не давав йому ляпасів, лише захищав дівчат.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_70 показала, що близько 7 років тому у с.Мамрин була вечірка друзів, її покликала ОСОБА_71 . Коли вона приїхала, на вечірці були присутні ОСОБА_34 , з яким була малознайома, ОСОБА_72 , яку знала, а також ОСОБА_36 , з яким не була знайома. Під час вечірки на подвір`ї пили алкоголь, розмовляли. На столі стояла горілка та вино. Коли ОСОБА_15 приїхав, то вже був напідпитку, він приїхав з дівчиною на ім`я ОСОБА_73 . ОСОБА_15 був неврівноважений, не спокійно себе поводив, задирався до всіх. Скільки потерпілий вживав алкоголь не слідкувала, але він був нетверезий. Між присутніми виник конфлікт, під час якого обвинувачений робив зауваження потерпілому. ОСОБА_74 підбігла до неї та сказала, що хтось б`ється. Вона вийшла із-за кута будинку і побачила, що потерпілий лежав на землі, поряд стояв обвинувачений та ОСОБА_14 , вона ближче не підходила. Пізніше бачила, що потерпілий лежав на матраці, але хто його туди поклав не знає. Хтось розповідав, що обвинувачений вдарив потерпілого, але вона цього не бачила. Видимих тілесних ушкоджень у потерпілого не бачила, на вулиці вже було темно, освітлення на подвір`ї невелике.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_75 показав, що влітку 2016 року відпочивав у с.Мамрин із друзями, Коли приїхав в обідню пору, там вже були ОСОБА_14 , ОСОБА_63 та інші, усіх не пам`ятає. Вживали спиртні напої, горілку у тому числі. Не пам`ятає чи був конфлікт серед присутніх, але ОСОБА_57 допомога приїжджала, так як потерпілому стало зле, він лежав на матраці біля паркану: він рухався, може спав. Зі слів інших йому відомо, що потерпілий чіплявся до дівчат, обвинувачений просив його не псувати людям відпочинок, а що було далі йому не відомо. Не пам`ятає падіння потерпілого, не пам`ятає, що його переносили. Бачив, що приїжджала ОСОБА_57 допомога, забрала потерпілого, але чому не знає. Як себе поводив потерпілий не пам`ятає, але зі слів відомо, що він чіплявся до дівчат, він був напідпитку.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_76 показала, що у літку 2016 року відпочивала разом з компанією друзів і братом ОСОБА_14 . Були присутні також ОСОБА_77 , ОСОБА_62 , ОСОБА_31 , ОСОБА_78 та інші. Вживали алкогольні напої. Конфліктів не бачила. З потерпілим знайома не була, хто його запросив не знає. Щодо обставин події не спілкувалась з братом, на вечівку приїхала разом з ОСОБА_14 о 15-16 годині, а поїхала - близько 19 години.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_79 показав, що влітку 2016 року приїхав у с.Мамрин до ОСОБА_80 у будинок його дідуся у другій половині дня, де відпочивали, вживали спиртне. Там була компанія до 10 чоловік. Прийшов потерпілий ОСОБА_15 напідпитку, чіплявся до всіх, почався конфлікт між ним та ОСОБА_68 , ОСОБА_34 їх розбороняв. Коли сиділи за столом потерпілий конфліктував з обвинуваченим, останній його відпихнув , їх розбороняли. Біля них стояли ОСОБА_81 та ОСОБА_58 , інших не пам`ятає. ОСОБА_15 чіплявся до дівчат, обвинувачений зробив йому зауваження та попросив піти. ОСОБА_15 пішов, але протягом години повернувся з претензією до обвинуваченого , що він його прогнав. Розпочалась сутичка, обвинувачений відштовхнув потерпілого, який намагався його схопити, руками у груди, але потерпілий не падав у цей момент. Їх розбороняли, він особисто тримав обвинуваченого. Коли їх розборонили, конфлікт припинився. Він продовжував спілкуватись з дівчатами, ОСОБА_34 сидів за столом, а потерпілий ходив по подвір`ю, хитався, чутно було, що він падав. Момент падіння ОСОБА_16 він не бачив, але бачив як він лежав на дивані. ОСОБА_34 не наносив ударів потерпілому. Йому відомо, що потерпілий помер, а перед тим перебував у лікарні, але що стало причиною смерті не пам`ятає. Свої показання слідчому та суду не пам`ятає. Стверджує, що не бачив, нанесення обвинуваченим удару потерпілому. Не пам`ятає, як приїжджала ОСОБА_57 допомога, не бачив, як ОСОБА_15 втратив свідомість. Він потерпілому не допомагав. Зі слів йому відомо, що потерпілий помер від крововиливу у голову.

У судовому засіданні було відтворено звукозапис допиту свідка ОСОБА_82 , який здійснювався під час судового розгляду у суді першої інстанції у попередньому складі суду, відповідно до якого ОСОБА_83 показав, що на вечірці бачив ОСОБА_16 , який перебував у нетверезому стані, багато разів падав, чіплявся до людей. Коли потерпілий останній раз впав, він перетягнув його до паркану. ОСОБА_15 був без свідомості, тому він намагався привести його до тями, але не зміг і викликали Швидку допомогу. Він особисто бачив, як ОСОБА_15 сам падав через паркан.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_84 показав, що близько 10 років тому у с.Мамрин була вечірка у ОСОБА_14 , який є його приятелем.. На вечірці було близько 20 чоловік. Він приїхав разом з ОСОБА_14 близько 14 години, жарили шашлики. Пили горілку. ОСОБА_34 приїхав під вечір, його він майже не знав. Події того вечора погано пам`ятає,оскільки був у стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_15 прийшов разом із ОСОБА_85 і з хлопцем на ім`я ОСОБА_86 , якого він не знає. Потерпілого також майже не знав. Конфліктів не було, ніхто нікому тілесних ушкоджень не наносив. Не пам`ятає, щоб комусь викликали Швидку допомогу, від випитого алкоголю він заснув. Наступного ранку, після вечірки, він прокинувся і побачив у дворі багато поліції. Вони поїхали у лікарню разом із ОСОБА_14 , ОСОБА_68 та батьком ОСОБА_80 , а чому він не пам`ятає. За столом ОСОБА_15 хотів довести ОСОБА_39 , що він може більше разів віджатись, а чи погодився ОСОБА_34 на це не знає, оскільки пішов відпочивати у будинок. Чи чіплявся ОСОБА_36 до дівчат не пам`ятає. ОСОБА_34 вживав вино, він бачив.

Допитаний у судовому засіданні судовий експерт ОСОБА_87 підтвердив висновки експертизи №633 від 09.08.2016 та №1984/40 від 09.08.2016, зазначив, що у підсумках судово-медичної експертизи наявна технічна помилка, а саме зазначено про перелом черепа справа, тоді як насправді ушкодження були з лівого боку. У потерпілого була відкрита черепно-мозкова травма Перелом скроневої кістки міг бути від удару кулаком, якщо людина фізично розвинута, проте від удару долонею такого перелому виникнути не могло. Також не виключає можливості виникнення такого перелому від удару внаслідок падіння з висоти власного тіла. Скронева кістка є самою тонкою кісткою, а у потерпілого вона була надзвичайно тонкою така особливість тілобудови. Під час бійки потерпілий перебував у більшому алкогольному сп`янінні, ніж було виявлено . Забір крові у потерпілого робили до початку введення лікарських препаратів. Враховуючи на характер тілесних ушкоджень, які мав потерпілий, товщина кісток має значення: чим тонша кістка, тим менший опір. На думку експерта, у даному випадку мав місце удар по голові.

Від допиту свідків обвинувачення ОСОБА_88 , ОСОБА_89 , ОСОБА_90 прокурор відмовився у судовому засіданні і його відмова прийнята судом.

Крім того, судом, у порядку ст. 358 КПК України, досліджені докази:

-витяг з ЄРДР від 21.06.2016, відповідно до якого 21.06.2016 до Коростишівського ВП ГУНП у Житомирській області надійшло повідомлення від чергового лікаря Коростишівської ЦРЛ про те, що у реанімаційному відділенні медичного закладу помер ОСОБА_12 , в якого за результатами розтину виявлено тілесні ушкодження у вигляді крововиливу у речовину та під оболонку головного мозку, лінійний перелом скроневої кістки зліва, відкриту ЧМТ, зареєстровано кримінальне провадження за №0000453;

-протокол огляду трупа ОСОБА_16 від 21.06.2016 з фототаблицею, який проводився у Коростишівській ЦРЛ судово-медичним експертом ОСОБА_91 ;

-висновок експерта №633 від 09.08.2016, відповідно до якого на експертизу було представлено медичну карту стаціонарного хворого №3236 реанімаційного відділення Коростишівської ЦРЛ на ОСОБА_16 , який поступив 19.06.2016 о 01 год на стаціонарне лікування та був оглянутий черговим лікарем. Хворий перебував у комі. О 05 год 30 хв 21.06.2016 констатована смерть ОСОБА_12 , заключний діагноз: інтоксикаційно-токсична енцефалопатія, ЗЧМТ, кома, набряк головного мозку.

При судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_16 виявлені тілесні ушкодження: 6 синців по передній поверхні стегон синюшного кольору, неправильно-овальної форми, розмірами від 1,5x1см до 2x1см; в завушній області зліва, на межі проекції скроневої і тім`яної кістки крововилив в м`які тканини з внутрішньої сторони (частково в скроневий м`яз) темно-червоного кольору в межах 7x8см з чіткими краями, по формі наближається до неправильно-овальної; від тім`яної кістки зліва, на лускоподібну частину скроневої кістки зліва в напрямку до кам`янистої частини, вперед і вниз розповсюджується лінійний перелом, довжиною до 8см, який закінчується в її товщі. В даній ділянці, вздовж лінії перелому гематома над твердою мозковою оболонкою, яка складається з рихлих темних згортків крові з домішками рідкої частини, об`ємом до 100мл.

Тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, яка супроводжувалась лінійним переломом кісток склепіння і основи черепа справа з розвитком епідуральної гематоми, крововиливами в речовину головного мозку, в м`які покрови черепа, мають ознаки тяжких по причині загрози для життя, знаходяться в прямому причинному зв`язку зі смертю. Причиною смерті постраждалого явилась відкрита черепно-мозкова травма, яка супроводжувалась лінійним переломом кісток черепа з крововиливами під оболонки і в речовину головного мозку, в м`які покрови голови.

Враховуючи розміщення крововиливу в м`яких покровах голови, який чітко локалізований з чіткими обмеженими межами, розміщений на лівій боковій поверхні голови, він виник від нанесення локального удару твердим тупим предметом, з обмеженою контактуючою поверхнею. Виникнення даного крововиливу при інших ситуаціях, в тому числі падінні на площину і т.п. не підтверджується судово-медичними даними.

Враховуючи, що товщина кісток черепа відносно тонка, виникнення даної черепно-мозкової травми від нанесення удару стиснутої у кулак кисті фізично розвиненої людини, взутої ноги і т.п., не виключено. Виявлені при дослідженні трупа тілесні ушкодження у вигляді численних синців на стегнах 6, мають ознак легких, виникли незадовго до настання смерті, не знаходяться в причинному зв`язку зі смертю;

-протокол огляду місця події від 21.06.2016, який проводився за участю понятих та ОСОБА_92 , який надав одяг, в який був одягнений ОСОБА_93 у період з 18 по 19 червня 2016: джинсові шорти та футболка зі слідами бурого кольору;

-висновок експерта №681 від 14.07.2016, відповідно до якого кров ОСОБА_12 у рідкому вигляді не встановлена через гемоліз еритроцитів. При серологічному дослідженні у сухому вигляді виявлені антигени ОСОБА_94 вирізках з шортів виявлені антигени В і Н. Походження даних антигенів можливе за рахунок крові будь-якої особи, організму якої властиві антигени В і Н, такою особою можу бути ОСОБА_12 у межах системи АВО;

-висновок експерта №682 від 14.07.2016, відповідно до якого кров ОСОБА_12 у рідкому вигляді не встановлена через гемоліз еритроцитів. При серологічному дослідженні у сухому вигляді виявлені антигени ОСОБА_94 вирізках із футболки виявлені антигени В і Н. Походження даних антигенів можливе за рахунок крові будь-якої особи, організму якої властиві антигени В і Н, такою особою можу бути ОСОБА_12 у межах системи АВО;

-медична карта стаціонарного хворого №3236 на ім`я ОСОБА_12 ;

-протокол огляду місця події від 28.06.2016 з фототаблицею, який проводився на території домогосподарства за адресою: АДРЕСА_2 у присутності обвинуваченого та понятих та під час якого ОСОБА_23 показував місця де падав ОСОБА_51 , було виявлено та вилучено сліди бурого кольору на матраці , на якому зі слів ОСОБА_95 , лежав ОСОБА_15 ;

-висновок експерта №707 від 29.07.2016, відповідно до якого кров ОСОБА_12 у рідкому вигляді не встановлена через гемоліз еритроцитів. При серологічному дослідженні у сухому вигляді виявлені антигени ОСОБА_94 вирізках з фрагменту синтетичної тканини знайдено кров людини. При серологічному дослідженні виявлені антигени А і Н. Походження крові можливо а рахунок крові будь-якої особи, організму якої властиві антигени А і Н, у межах системи АВО;

-протокол огляду місця події від 24.06.2016 з фототаблицею, який проводився на території домогосподарства за адресою: АДРЕСА_2 у присутності понятих, під час якого було виявлено та вилучено поліетиленову пляшку та шприц з рідиною світлого кольору;

-висновок експерта №2/507 від 27.07.2016, відповідно до якого на поверхні медичного шприца для одноразового використання з останньою поділкою шкали 20 мл, наркотично активних , психотропних речовин, прекурсорів не виявлено. На внутрішній поверхні з прозорого безбарвного полімерного матеріалу без дна виявлено нашарування речовини коричневого кольору, яке містить основний психоактивний компонент коноплі тетрагідроканабінол і є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - екстрактом канабісу, отриманим внаслідок сухої перегонки, вагою 0,002г;

-карта виїзду ШМД №453 від 19.06.2016, відповідно до якої ОСОБА_12 скарг не пред`являв, перебував без свідомості, при пальпації на біль не реагує, попередній діагноз наркотична кома (зі слів оточуючих вживав наркотики та спиртне), черговий лікар ОСОБА_96 ;

-висновок експерта №1984/40 від 09.08.2016, відповідно до якого підсумки, зазначені у п.1, 2, 3, 4, 5, 6 аналогічні підсумкам, викладеним експертом у відповідному висновку №633 від 09.08.2016. Крім того, експерт ОСОБА_97 зазначив, що яких-небудь достовірних судово-медичних даних, які б свідчили про виникнення черепно-мозкової травми у постраждалого від падіння на площину внаслідок нанесення удару в ліву частину голови і падінні постраждалого з послідуючим контактом лівої частини спини та потиличної частини голови з нею, не виявлено, так як на даних ділянках в місцях контакту частин тіла з твердою поверхнею, тілесні ушкодження відсутні. Яка-небудь спеціальна медична допомога хворому у вигляді оперативного втручання надана не була, так як правильний діагноз не був встановлений;

-протокол проведення слідчого експерименту від 21.07.2016 за участю свідка ОСОБА_98 із відеозаписом до нього. Під час слідчого експерименту були присутні поняті та батько неповнолітньої на той час свідка ОСОБА_99 . Остання розповіла, як відбувався конфлікт між обвинуваченим та потерпілим та показала на статисті, куди був нанесений удар потерпілому обвинуваченим;

-протокол проведення слідчого експерименту від 17.08.2016 за участю свідка ОСОБА_100 , під час якого останній відмовився від проведення такого експерименту, оскільки не бажав згадувати події;

-постанова слідчого Коростишівського ВП ГУНП у Житомирській області від 17.08.2016 про перекваліфікацію кримінального правопорушення з ч.1 ст.121 КК України на ч.2 ст.121 КК України;

-висновок комісійної судово-медичної експертизи (за матеріалами справи№112 від 28.10.2016, відповідно до якого при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_12 виявлені тілесні ушкодження: 6 синців по передній поверхні стегон синюшного кольору, неправильно-овальної форми, розмірами від 1,5x1см до 2x1см; в завушній області зліва, на межі проекції скроневої і тім`яної кістки крововилив в м`які тканини з внутрішньої сторони (частково в скроневий м`яз) темно-червоного кольору в межах 7x8см з чіткими краями, по формі наближається до неправильно-овальної; від тім`яної кістки зліва, на лускоподібну частину скроневої кістки зліва в напрямку до кам`янистої частини, вперед і вниз розповсюджується лінійний перелом, довжиною до 8см, який закінчується в її товщі. В даній ділянці, вздовж лінії перелому гематома над твердою мозковою оболонкою, яка складається з рихлих темних згортків крові з домішками рідкої частини, об`ємом до 100мл. При поступленні на стаціонарне лікування хворому ОСОБА_12 був виставлений діагноз: наркотична кома, алкогольна кома. Діагноз був виставлений неправильно і не відповідав стану хворого, так як не була запідозрена черепно-мозкова травма. Проведена консервативна і інфузійна терапія хворому була призначена в необхідному обсязі, але явилась недостатньою, так як хворий потребував термінове хірургічне втручання з приводу гематоми внаслідок черепно-мозкової травми. При наданні термінового хірургічного лікування з приводу гематоми шанси на покращення стану хворого можливо були б більшими, але враховуючи стан хворого при поступленні на лікування важка мозкова кома, внаслідок якої стан у нього був клінічно декомпенсований, по даній причині стверджувати, чи можливо було врятувати йому життя, являється неможливим. При поступленні хворого на стаціонарне лікування 19.06.16р о 1.00 був проведений пробовідбір крові у ОСОБА_12 ; згідно токсикологічного дослідження № 2796 від 29.06.16 в Житомирському обласному наркологічному диспансері, в крові був виявлений етиловий алкоголь в концентрації 0,77‰, що відповідало ступеню легкого сп`яніння. Під час проведення судово-токсикологічної експертизи фрагментів органів (печінки, нирки, шлунку) з трупа ОСОБА_12 не виявлені: похідні барбітурової кислоти. Саліцилової кислоти, піразолону, бенздіазепіну, фенотіазину, ксантину, алкалоїди опію, трамадол, атропін, димедрол, похідні амфетаміну;

- висновок комісійної судово-медичної експертизи (за матеріалами справи) №101/17 від 25.11.2019, відповідно до якого Згідно медичної карти стаціонарного хворого № 3236, ОСОБА_12 бригадою швидкої медичної допомоги 19.06.2016 о 100 був доставлений до «Коростишівської центральної районної лікарні ім. Д. І. Потєхіна» з діагнозом швидкої медичної допомоги «Наркотична кома». Як вбачається з «Карти виїзду швидкої медичної допомоги» №453 А від 19.06.16, відомості про причини погіршення стану, отримані на місці виклику («...зі слів оточуючих вживав наркотики і спиртне...»), відсутність зовнішніх ушкоджень, крім саден на лікті, давали підстави на догоспітальному етапі надання медичної допомоги підозрювати вживання наркотичних речовин в якості причини коматозного стану у ОСОБА_12 . З огляду на це, введення бригадою швидкої медичної допомоги з лікувальною метою розчину глюкози та антиопіоїдного антидоту Налоксону, було доцільним. При огляді хворого після надходження до лікарні 19.06.16. о 01:00 черговим лікарем описано: «...Загальний стан тяжкий; Свідомість порушена по типу коми. На больові подразнення реагує стогоном...» та встановлено діагноз «Наркотична кома? Алкогольна кома».

Виходячи із зазначених в медичній карті клінічних проявів, загальний стан хворого був стабільний, стан свідомості відповідав комі І (кома легкого ступеня). Для об`єктивного підтвердження того, що причиною коми дійсно стало саме вживання алкоголю та наркотичних речовин, при госпіталізації слід відбирати кров на лабораторне дослідження для виявлення вмісту як алкоголю, так і наркотичних речовин. В даному випадку, в медичній карті є запис - «взято кров на алкоголь», але відомостей про час відбирання крові на алкоголь, а також для виявлення наркотичних речовин, результати проведеного лабораторного дослідження крові в медичній карті немає. В матеріалах справи результати дослідження крові ОСОБА_40 на алкоголь відсутні, але як вбачається з протокольної частини «Висновки експерта» №118 від 18.10.2016р.-31.10.2016р. (а.п. 83 - 90) «На експертизу представлена копія токсикологічного дослідження крові на вміст алкоголю з обласного наркологічного диспансеру, від 29,06.2016р.,в якій вказано, що в крові ОСОБА_12 (пробовідбір 19.06.16р. в 1.00) виявлений алкоголь в концентрації 0,77 ‰». Слід відмітити, що така концентрація алкоголю не могла обумовити виникнення коматозного стану.

Отже діагноз, встановлений ОСОБА_12 в Коростишівській ЦРЛ, зокрема те, що коматозний стан у хворого був обумовлений саме вживанням алкоголю та наркотичних речовин, об`єктивно не підтверджений. Хворий був переведений до відділення анестезіології та інтенсивної терапії, де встановлено діагноз «Подозрение на передозировку опиоидов? Алкогольное опьянение?» та розпочато дезінтоксикацію, а згідно запису анестезіолога 19.06.16 о 0120 хворому знову було введено Налоксон.

Необхідно відмітити, що введення при наркотичній комі Налоксону забезпечує швидке, протягом декількох хвилин, суттєве покращення загального стану хворого, в тому числі можливість виведення з коматозного стану. В даному випадку, відсутність суттєвого позитивного ефекту на повторне введення Налоксону при огляді хворого о 0120, а також після тривалого проведення дезінтоксикаційної терапії о 0420 (хворий продовжував перебувати в стані коми («кома 1»), давала підстави підозрювати, що коматозний стан у ОСОБА_12 не залежить від вживання наркотичних речовин, а обумовлений іншими причинами. Це потребувало прецеденті додаткового обстеження-консультації хворогоо невропатологом для оцінки неврологічного статусу, визначення при коматозного стану, корекції лікувальної тактики Лікарем відділення анестезіології та інтенсивної терапії ані о 0120, ані о 0420 невропатолога лікарні для консультації хворого викликано не було, що є дефектом надання медичної допомоги на цьому етапі. Згідно запису в медичній карті 19.06.16 о 0620 анестезіологом було відмічено різке погіршення стану зі значним порушенням дихання (6 дихальних рухів за хвилину) та зниженням сатурації (насичення) крові киснем до 90%, порушення діяльності серця (зафіксована частота серцевих скорочень 132 за хвилину) та відсутність реакції зіниць на світло. Хворого було переведено на апарат штучної вентиляції легень, та викликано невролога для консультації. За результатами огляду хворого неврологом о 0715 був встановлений діагноз «...Кома, переважно алко-наркотичного генезу. Інтоксикаційно-токсична енцефалопатія. Набряк головного мозку. Чмт? Забій головного мозку?...».

В зв`язку з появою у невролога підозри на наявність черепно-мозкової травми у вигляді забою головного мозку, хворого слід було вести відповідно до вимог наказу МОЗ України 25.04.2006 №245 «Про затвердження протоколів надання медичної допомоги за спеціальністю Нейрохірургія » (протоколи надання медичної допомоги хворим із забоєм головного мозку). Лікарем неврологом хворому були призначені обстеження, направлені на пошуки її ознак рентгенографія черепа та ехо-енцефалографія. Опис рентгензнімків черепа рентгенологом лікарні у медичній карті стаціонарного хворого №3236 відсутній. При вивченні цих знімків (череп у двох проекціях) рентгенологом комісії ДУ «Головне бюро СМЕ МОЗ України» встановлено, що вони виконані неякісно, з наявністю артефактів. Знімки такої якості не дозволяють оцінити стан кісток черепа ОСОБА_12 та бути впевненими у відсутності їх ушкодження. Отримання таких знімків було підставою для повторного виконання хворому рентгенографії черепа. Те, що це не було зроблено є дефектом надання медичної допомоги. Крім того, згідно з записом в медичній карті стаціонарного хворого №3236, при проведенні ОСОБА_12 ехо-енцефалографії виявлено «...зміщення М-ехо Д »Б на 8мм...». Такий результат цього дослідження вказував на наявність у ОСОБА_12 внугрішньочерепного об`ємного утворення, що є однією з ознак важкої клінічної форми черепно-мозкової травми. Отримавши такий результат ехо-енцефалографії лікарям слід було негайно додатково обстежити хворого - виконати люмбальну пункцію, яка є лікувально-діагностичною процедурою та отриманий ліквор направити на лабораторне дослідження, а також викликати нейрохірурга до Коростишівської ЦРЛ для обстеження ним хворого, оцінки результатів вже виконаних досліджень та визначення оптимальної тактики лікування (виконання оперативного втручання в умовах Коростишівської ЦРЛ, або транспортування хворого до обласної лікарні для виконання оперативного втручання в умовах нейрохірургічного відділення, оскільки транспортування ОСОБА_101 було можливим).

Проте, у даному випадку, незважаючи на підозру наявності у хворого черепно-мозкової травми результати ехо-енцефалографії лікарями до уваги взяті не були, люмбальна пункція хворому не виконувалась, а згідно запису від 19.06.2016 консиліум лікарів Коростишівської ЦРЛ об 1110 прийняв рішення та провів консультацію по телефону «...з обласним нейрохірургом. Доповіли про стан хворого, анамнез, лабораторні обстеження, призначене лікування...». Які конкретно відомості про хворого були доведені до відома нейрохірурга в медичній картці не вказано, але записана рекомендація «...проводити тактику консервативного лікування, оперативному втручанню не підлягає..» є необґрунтованою. Згідно записів за 21.06.2016 «...в 515 фіксована зупинка серця, реанімаційні заходи не ефективні...», а «…в 530 констатована смерть...».

За результатами розтину трупа ОСОБА_12 (акт судово-медичного дослідження №633 від 09.08.16) виявлено черепно-мозкову травму у вигляді крововиливу у м`які тканини черепа з внутрішньої їх сторони в завушній області зліва, перелому лівої скроневої кістки з наявністю гематоми над твердою мозковою оболонкою в лівій скроневій ділянці.

Враховуючи ці дані, динаміку клінічних порушень, зазначену в медичній карті стаціонарного хворого № 3236, а також беручи до уваги результати вивчення в ДУ «Головне бюро СМЕ МОЗ України» гістологічних препаратів з шматочків внутрішніх органів від трупа («Висновок експерта» №9 від 08.02.2018), є підстави вважати, що смерть ОСОБА_12 настала від черепно-мозкової травми, перебіг якої за рахунок утворення епідуральної гематоми та розвитку набряку мозкової тканини, супроводжувався стисненням та дислокацією головного мозку, що з часом посилювались. За наявними даними неможливо встановити, скільки точно минуло часу від моменту отримання черепно-мозкової травми і до моменту госпіталізації ОСОБА_12 до Коростишівської ЦРЛ, проте згідно записів у медичній карті стаціонарного хворого №3236 хворий був доставлений о 0100 в стабільному стані, з наявністю коми І (кома легкого ступеня), тобто в межах так званого «вікна терапевтичних можливостей», коли при наданні адекватної медичної допомоги з видаленням гематоми шанси на збереження життя ОСОБА_12 були високими.

Враховуючи те, що за результатами судово-медичного дослідження трупа значні ушкодження мозкової речовини відсутні, а важкість стану хворого була обумовлена гострим стисненням головного мозку та його дислокацією, що з перебігом часу наростали, то за умови встановлення правильного діагнозу та надання кваліфікованої медичної допомоги з проведенням оперативного втручання та видаленням гематоми, життя його могло бути збережене.

Слід відмітити, що з перебігом часу шанси на збереження життя зменшувалися.

Виходячи з вищевикладеного, медична допомога ОСОБА_12 лікарями Коростишівської ЦРЛ надавалась неналежним чином, а саме:

- при підозрі на передозування наркотичних речовин, при госпіталізації у хворого не відібрано кров на їх виявлення, а результати лабораторного дослідження крові на алкоголь не внесені в медичну карту;

- за відсутності об`єктивного підтвердження того, що причиною коматозного стану є саме вживання наркотичних речовин та алкоголю, а також за відсутності при огляді хворого о 0120 та о 0420 суттєвого ефекту від лікувальних заходів, анестезіологом не викликано невропатолога для консультації хворого з метою його дообстеження та пошуку інших причин коматозного стану;

- після отримання неякісних рентгенівських знімків черепа, за якими неможливо оцінити стан кісток, повторне виконання рентгенографії черепа не призначене;

- при підозрі на наявність у хворого черепно-мозкової травми у вигляді забою головного мозку, результати ехо-енцефалографії, які спостерігаються при важкій черепно-мозковій травмі лікарями не були взяті до уваги, лікувально-діагностична люмбальна пункція не виконувалась, нейрохірург до Коростишівської ЦРЛ викликаний не був;

- через зазначені дефекти надання медичної допомоги, правильний діагноз хворому з наявністю у нього ознак важкої клінічної форми черепно-мозкової травми, встановлений не був і оперативне втручання з видаленням гематоми, яке давало шанси на збереження життя, виконане йому не було. Отже необхідна медична допомога ОСОБА_12 з приводу наявної у нього черепно-мозкової травми надана не була, що і обумовило настання смерті. Таким чином, між неналежним наданням медичної допомоги лікарями Коростишівської ЦРЛ та настанням смерті ОСОБА_12 вбачається прямий причинний зв`язок;

- копія ухвали Коростишівського районного суду Житомирської області від 02.08.2023 постановлену у межах кримінального провадження №0000446 від 20.06.2016 (судове провадження №935/3364/21) стосовно лікарів Коростишівської ЦРЛ ОСОБА_102 та ОСОБА_103 .

Згідно вимог ч.1 ст.94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до положень ст.85 КПК України, належними є доказами, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження

Вважаючи достатньо забезпеченими в ході судового розгляду процесуальні права сторони захисту та сторони обвинувачення на надання ними доказів на підтвердження та спростування висунутого обвинувачення, суд виходить із принципів реалізації права особи на справедливий суд, яке закріплено в ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за яким винуватість особи у вчиненні злочину має бути доведена поза розумним сумнівом.

Правова позиція Європейського суду з прав людини щодо цього відображена, зокрема, у п. 43 рішення від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», де Суд зазначив, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і взаємоузгоджених.

Оцінюючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов такого висновку.

Як убачається з матеріалів справи , потерпілий ОСОБА_12 був доставлений до реанімаційного відділення Коростишівського р-ну 19.06.2016 близько 01 год у стані коми, встановлено попередній діагноз алкогольна, наркотична кома. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_12 помер у медичному закладі, у свідомість так і не прийшов, заключний діагноз: інтоксікаційно-токсична енцефалопатія, закрита черепно-мозкова травма, кома, набряк головного мозку.

Відповідно до проведених у даному кримінальному провадженні судово медичних експертиз (висновок експерта №633 від 09.08.2016, висновок експерта №1984/40 від 09.08.2016, висновок комісійної судово-медичної експертизи №112 від 28.10.2016, висновок комісійної судово-медичної експертизи №101/17 від 25.11.2019 причиною смерті потерпілого ОСОБА_12 стала відкрита ЧМТ, яка супроводжувалась лінійним переломом кісток черепа з крововиливами під оболонки і в речовину головного мозку, у м`які покрови голови. Крововилив виник від нанесення локального удару твердим тупим предметом з обмеженою контактуючою поверхнею. Виникнення даної ЧМТ від нанесення удару стиснутої у кулак кисті фізично розвиненої людини, взутої ноги і експертом не виключалось. Експертом також зазначалось, що достовірних судово-медичних даних, які б свідчили про виникнення ЧМТ у ОСОБА_16 від падіння на площину внаслідок нанесення удару у ліву частину голови і падіння потерпілого з подальшим контактом лівої частини спини та потиличної частини голови з нею, не виявлено, так як на даних ділянках у місцях контакту частин тілу з твердою поверхнею, тілесні ушкодження відсутні.

Також у ОСОБА_16 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді синців і саден (у кількості 6 штук), які розташовані лише на передній поверхні стегон.

Разом з тим, тілесних ушкоджень на тулубі, а також вільних верхніх кінцівках, боковій поверхні стегон, тобто таких, які, логічно, враховуючи показання свідків про те, що ОСОБА_15 неодноразово падав у клумбу, виноградник, могли б утворитись у людини, яка падає з висоти власного тіла, у ОСОБА_12 виявлено не було.

Під час судового розгляду судовий експерт ОСОБА_87 , яким було надано експертні висновки №633 та №1984/40 від 09.08.2016 , показав, що перелом скроневої кістки у потерпілого міг утворитись удару кулаком фізично розвинутої людини, не виключив також можливості виникнення такого перелому від удару внаслідок падіння з висоти власного тіла, проте, зазначив, що на його думку (а допитаний ОСОБА_87 був саме, як експерт, у розумінні ч.1 ст.69 КПК України), у даному випадку мав місце саме удар у голову потерпілого.

Крім того, відповідно до проведених судово медичних експертиз, про які йшлось раніше, у крові ОСОБА_16 виявлено алкоголь у концентрації 0,77 проміллє, що відповідає ступеню легкого сп`яніння. Наркотичні речовини під час проведення судово-токсикологічної експертизи фрагментів органів (печінки, нирки, шлунку) з трупа ОСОБА_16 виявлено не було.

До медичного закладу ОСОБА_15 був доставлений у стабільному стані у комі І (легкого ступеню) у межах «вікна терапевтичних можливостей», коли при наданні адекватної медичної допомоги з видалення гематоми шанси на збереження життя ОСОБА_16 були високими. З перебігом часу шанси на збереження життя зменшувались.

За висновками експертної комісії, медична допомога ОСОБА_12 лікарями Коростишівської ЦРЛ надавалась неналежним чином, а тому між діями лікарів та смертю ОСОБА_16 убачається прямий причинний зв`язок.

Під час судового розгляду встановлено, що 20.06.2016 до ЄРДР за №0000446 стосовно лікарів Коростишівської ЦРЛ ОСОБА_104 та ОСОБА_102 було внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення за ч.1 ст.140 КК України. Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 02.08.2023 зазначене кримінальне провадження було закрито, а лікарів Коростишівської ЦРЛ ОСОБА_104 та ОСОБА_102 звільнено від кримінальної відповідальності у порядку ст.49 КК України.

Разом з тим, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.1 ст.121 КК України , а саме умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Як убачається з висновку експерта №633 від 09.08.2016, тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми, яка супроводжувалась лінійним переломом кісток склепіння і основи черепа справа з розвитком епідуральної гематоми, крововиливами у речовину головного мозку , у м`які покрови черепа, що було виявлено у ОСОБА_12 , мають ознаки тяжких по причині загрози для життя .

При цьому судом враховуються , що у судовому засіданні судовий експерт ОСОБА_87 , яким було надано висновок експерта №633 від 09.08.2016, зазначив, що у підсумках судово-медичної експертизи наявна технічна помилка, а саме зазначено перелом черепа справа, тоді, як ушкодження у ОСОБА_12 були з лівого боку.

Обвинувачений ОСОБА_8 своєї вини не визнав, разом з тим, не заперечив про наявність конфлікту між ним та потерпілим під час вечірки, що відбувалась 18.06.2016 у АДРЕСА_2 . Так, обвинувачений зазначив, що мав з потерпілим конфлікти протягом вечора: один раз їх розтягнули ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , іншим разом він відштовхнув ОСОБА_16 від себе рукою. Протягом всього вечора він неодноразово робив зауваження потерпілому, який провокував, нецензурно виражався, чіплявся до дівчат, а тому він робив йому зауваження. Обвинувачений також стверджує, що у той вечір ніхто не бився.

Однак, з показань свідка ОСОБА_105 убачається, що вранці 19.06.2016 у Коростишівській ЦРЛ, куди він приїхав до ОСОБА_12 , зустрів обвинуваченого та його батька та обвинувачений розповів, що йому не сподобалась поведінка ОСОБА_106 на вечірці напередодні і він його вдарив.

З показань свідка ОСОБА_92 убачається, що 19.06.2016 під час перебування у Коростишівській ЦРЛ, куди він приїхав до ОСОБА_12 , зустрів там обвинуваченого, якій розповів йому, що напередодні вдарив потерпілого рукою, внаслідок чого він впав.

Свідок ОСОБА_70 у судовому засіданні показала, що між присутніми на вечірці 18.06.2016 відбувся конфлікт, під час якого обвинувачений робив зауваження ОСОБА_12 . Зі слів ОСОБА_81 вона дізналась, що «хтось» б`ється, та коли вона виглянула з-за кута будинку, то побачила, що ОСОБА_12 лежав на землі, а поряд стояли ОСОБА_23 та ОСОБА_107 .

Свідок ОСОБА_67 , який є двоюрідним братом обвинуваченого, показав у судовому засіданні, що обвинувачений не наносив тілесних ушкоджень потерпілому, разом з тим підтвердив наявність конфлікту між ними.

Свідок ОСОБА_81 , яка є рідною сестрою обвинуваченого, показала суду, що жодних конфліктів не бачила і з братом з приводу подій не спілкувалась.

Наявність конфлікту між обвинуваченим та потерпілим підтвердив також і свідок ОСОБА_108 , який показав, що їх розбороняли , проте стверджує, що не бачив нанесення обвинуваченим удару потерпілому, певну частину подій не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_58 у судовому засіданні показала, що бійки не було (дослівно, «ні ОСОБА_34 , ні ОСОБА_36 не замахувались один на одного), вона від`їжджала, а коли повернулась вже стояв автомобіль ШМД. Що говорила під час проведення слідчого експерименту не пам`ятає, і взагалі події пам`ятає вибірково через прийом антидепресантів.

Судом було досліджено відеозапис слідчого експерименту, який проводився за участю свідка ОСОБА_109 , під час якого остання розповіла, що між ОСОБА_21 та ОСОБА_12 відбувався конфлікт , під час якого ОСОБА_23 вдарив рукою ОСОБА_16 у ділянку голови. Внаслідок удару ОСОБА_15 впав на цементне (покладена плітка) покриття та вдарився головою з лівого боку. Тоді до нього підбігли, почали приводити його до тями, однак нічого не виходило. Хлопці взяли ОСОБА_16 та занесли у будинок на диван, пізніше відливали холодною водою не допомогло. Дівчата, зокрема і ОСОБА_58 , пропонували викликати ШМД, проте, хлопці сказали, що не потрібно ОСОБА_15 згодом прийде до тями. Через певний проміжок часу вже після того, як від`їжджала, вона помітила, що ОСОБА_15 вже лежить біля хвіртки на матрасі, з носа йде кров, у цей же час приїхала ШМД.

Під час проведення слідчого експерименту ОСОБА_58 також показувала на статисті куди саме вдарив ОСОБА_23 потерпілого : ділянка голови за вухом та трохи нижче. Але, при цьому суд звертає увагу, що відповідно матеріалів справи та показань свідків ОСОБА_110 та ОСОБА_111 події відбувались у темну пору доби, освітлення на подвір`ї, де відбувалась вечірка, було невелике. Тому свідок ОСОБА_58 могла помилково зрозуміти, що удар прийшовся у ділянку голови за вухом з лівого боку, тоді, як мав місце удар у скроневу ділянку голови, яка анатомічно знаходиться між вухом та чолом, тобто поряд з тією ділянкою , на яку вказала свідок ОСОБА_72 .

Слідчий експеримент був проведений з дотриманням норм кримінального процесуального законодавства, учасники слідчого експерименту зауважень та заяв не мали.

При цьому суд зазначає, що слідчий експеримент, як і показання, є окремим процесуальним джерелом доказів, що узгоджується з висновком об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеним у постанові від 14 вересня 2020 року (справа № 740/3597/17), а також висновком колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеним у постанові від 07.12.2020 (справа №728/578/19).

З показань свідка ОСОБА_66 убачається, що він перебував у стані алкогольного сп`яніння, тому спав у будинку, а коли прокинувся, то ОСОБА_15 вже лежав на ліжку у середині будинку, з носа у нього текла кров. Йому ніхно нічого не пояснив, хоча він запитував. ОСОБА_16 винесли на подвір`я разом з матерасом і обливали холодною водою, намагаючись привести до тями, а потім приїхала ШМД. Наступного дня, спілкуючись з ОСОБА_112 , остання йому розповіла, що між обвинуваченим та потерпілим виник конфлікт, внаслідок якого обвинувачений вдарив потерпілого і він впав на цемент та втратив свідомість, після чого його перенесли на ліжко.

Зазначене у повній мірі відповідає відеозапису слідчого експеримента за участю ОСОБА_109 , який було досліджений судом та про який йшлось раніше.

При цьому, судом враховує положення ч.1, 2 ст.95 КПК України, відповідно до яких, показаннями з чужих слів є висловлювання, здійснене в усній, письмовій або іншій формі, щодо певного факту, яке ґрунтується на поясненні іншої особи. Суд має право визнати допустимим доказом показання з чужих слів незалежно від можливості допитати особу, яка надала первинні пояснення, у виняткових випадках, якщо такі показання є допустимим доказом згідно з іншими правилами допустимості доказів.

Показання свідків ОСОБА_113 , ОСОБА_114 , ОСОБА_115 , ОСОБА_116 є малоінформативними, оскільки свідки показали, що їм не відомі обставини, за яких ОСОБА_15 отримав тілесні ушкодження.

Умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, належить до категорії складних злочинів.

Об`єктом злочину є життя та здоров`я особи.

Об`єктивну сторону злочину утворюють: 1) діяння (дія або бездіяльність); 2) наслідки у вигляді тяжкого тілесного ушкодження і 3) причиновий зв`язок між зазначеними діянням і наслідками.

Тілесні ушкодження - це протиправне і винне порушення анатомічної цілості тканин, органів потерпілого та їх функцій, що виникає як наслідок дії одного чи кількох зовнішніх ушкоджуючих факторів. Суспільно небезпечні дії при заподіянні тілесних ушкоджень виражаються у фізичному, хімічному, біологічному, психічному чи іншому впливі на потерпілого.

Небезпечними для життя є ушкодження, які в момент заподіяння чи в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища і які без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом, закінчуються чи можуть закінчитися смертю. Загрозливий для життя стан, який розвивається в клінічному перебігу ушкоджень, незалежно від проміжку часу, що минув після його заподіяння, повинен перебувати з ним у прямому причинно-наслідковому зв`язку.

Разом з тим, запобігання смерті, що обумовлене поданням медичної допомоги, не повинно братися до уваги при оцінюванні загрози для життя таких ушкоджень. Нажаль, у даному випадку, відповідно до висновків експертів, смерть потерпілого ОСОБА_16 знаходиться у прямому причинному зв`язку із діями лікарів Коростишівської ЦРЛ, які надали неналежну, невідповідну обставинам та стану потерпілого медичну допомогу, фактично згаявши важливий час, який вони загалом мали, щоб зберегти життя ОСОБА_12 .

Встановлення мотиву і мети при заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження є обов`язковим, оскільки у ряді випадків наявність певних мотиву чи мети є підставою для кваліфікації такого діяння за іншими статтями Кримінального Кодексу України.

Із суб`єктивної сторони вчиненого кримінального правопорушення наявні ознаки непрямого умислу, оскільки обвинувачений усвідомлював суспільну небезпечність своїх дій, передбачав суспільно небезпечні наслідки і хоча не бажав, але свідомо припускав, що внаслідок завдання потерпілому удару у голову - життєво важливу частину тіла, в якій містяться мозок, органи зору, смаку, нюху та слуху, останній може отримати тяжкі тілесні ушкодження (від удару або при падінні на кам`яне покриття).

Незважаючи на те, чи конкретизував у своїй свідомості обвинувачений ступінь тяжкості завданих ним потерпілому ушкоджень, у даному випадку він має нести відповідальність за ті тілесні ушкодження, які фактично були спричинені потерпілому його діями. Що стосується наслідку у вигляді небезпеки для життя у момент їх заподіяння, то тут наявна необережна форма вини обвинуваченого, оскільки він не бажав настання таких наслідків, проте міг і повинен був усвідомлювати можливість їх настання.

Як було достовірно встановлено під час судового розгляду, зокрема, з показань свідків та самого обвинуваченого, між останнім та потерпілим під час вечірки виник конфлікт на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, в результаті чого обвинувачений ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, володіючи навиками кікбоксінгу, самбо, боротьби та боксу (зі слів самого обвинуваченого, а також відомостей, наявних у матеріалах справи), маючи явну перевагу над потерпілим (зокрема, у фізичній силі, про що йшлось раніше, а також і у фізичному стані, оскільки ОСОБА_12 перебував у стані спяніння, за показаннями свідків мав хитку ходу, тобто не був спроможний відреагувати на удар обвинуваченого чи захищатись), умисно завдав один раптовий та цілеспрямований удар правою рукою у ліву частину голови потерпілому ОСОБА_12 , саме від якого потерпілий втратив свідомість та впав на землю (кам`яну плитку).

Тобто ОСОБА_8 діяв з непрямим умислом на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень та з необережністю щодо настання наслідків, як небезпека для життя в момент заподіяння.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами передбаченими цим Кодексом.

Суд приймає рішення за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку.

Таким чином, суд приходить до висновку, що у справі існує сукупність наведених вище та досліджених судом допустимих прямих і непрямих доказів, які за змістом є чіткими, зрозумілими і послідовними та достатньо повно викривають обвинуваченого та вважає, що дії обвинуваченого повинні кваліфікуватися як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя у момент заподіяння - ч.1 ст.121 КК України.

Заперечення своєї вини обвинуваченим, суд розцінює, як спосіб захисту, спрямований на уникнення від кримінальної відповідальності.

Згідно положень ст.3 Загальної Декларації прав людини, кожна людина має право на життя, свободу та особисту недоторканність. У відповідності до положень ст.6 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права та ст.2 Конвенції по захист прав людини і основоположних свобод, право на життя є невід`ємним правом людини, яке охороняється законом. Зазначені положення міжнародних правових стандартів мають універсальний характер і відображені в Конституції України. Зокрема, у ст.3 Конституції України закріплено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до ст.27 Конституції України кожна людина має невід`ємне право на життя, ніхто не може бути свавільно позбавлений життя, а обов`язок держави захищати життя людини. Формою державного захисту життя та особистої недоторканності людини є встановлення кримінальної відповідальності за злочини проти життя і здоров`я.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, що відноситься до категорії тяжких, особу обвинуваченого, а також обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання судом не встановлено.

Обвинувачений за місцем проживання характеризується позитивно, не одружений, утриманців не має, раніше не судимий, працює, та виходячи з принципу, що покарання має бути необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, суд приходить до висновку про неможливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, ч.1 ст.121 КК України у виді позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 слід рахувати з моменту його затримання.

Крім того, потерпілою ОСОБА_5 подано до суду цивільний позов, відповідно до якого, з урахуванням неодноразових уточнень, просить стягнути з обвинуваченого завдану їй моральну шкоду, яку оцінює у 3 896 170 грн, матеріальну шкоду у розмірі 176 304 грн, витрати на правову допомогу у розмірі 382 000 грн .

В обґрунтування цивільного позову потерпіла зазначила, що зазнала тяжких моральних страждань у зв`язку з втратою сина внаслідок отримання ним тяжких тілесних ушкоджень, при цьому посилається на висновок експертного психологічного дослідження від 06.01.2017 №1/2017, при оцінці у гривневому еквіваленті завданих їй моральних страждань застосовує мінімальну заробітну плату (486 розмірів). Крім того, потерпіла просить стягнути кошти витрачені нею на виконання експертного психологічного дослідження , що становить 8170 грн.

За визначенням потерпілої завдана їй матеріальна шкода складається з: витрат на лікування сина , що становлять 2147,01 грн, витрат на поховання, включно з помінальним обідом, що становлять 28247 грн., а також витрат на організацію та упорядкування місця захоронення (виготовлення пам`ятника, оплата робіт по установці пам`ятника, оформлення могили), що становлять 145910 грн.

Витрати на правову допомогу, відповідно до позовних вимог складають: оплата юридичної допомоги представника потерпілої - адвоката ОСОБА_117 - 6000 грн, представника потерпілої - адвоката ОСОБА_6 382000 грн., витрати останнього на виконання договору (проїзд з м.Києва до м.Коростишева) 79078 грн.

Обвинувачений ОСОБА_8 позовні вимоги не визнав повністю.

Питання заявленого потерпілою цивільного позову суд вирішує відповідно до вимог ст.ст. 128, 129 КПК України., з урахуванням положень ст.91 КПК України, згідно якої вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, підлягає доказуванню.

Згідно частини першої статті 1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

За змістом статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Щодо позовних вимог в частині відшкодування понесених моральних страждань суд зазначає наступне.

Згідно ч.5 ст.128 КК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

При вирішенні цивільного позову потерпілої в частині стягнення моральної шкоди, суд приймає до уваги постанову Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", де вказано, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при рішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача і вини останнього в її спричиненні.

За змістом ч.ч.1, 2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичної болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Таким чином, суд вважає, що потерпіла ОСОБА_5 має право на відшкодування моральної шкоди, оскільки злочинними діями обвинуваченого їй, зокрема завдання її сину ОСОБА_17 тяжкого тілесного ушкодження, було завдано душевних страждань, хвилювань за своє здоров`я та свій емоційний стан після трагічних подій.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить з вимог ч. 3 ст. 23 ЦК України, згідно яких розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

З урахуванням зазначеного, цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 у частині стягнення моральної шкоди з обвинуваченого підлягає частковому задоволенню, а саме у розмірі 500 000 грн., яка буде співмірною, справедливою і розумною.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 у частині стягнення з обвинуваченого витрат на поховання сина ОСОБА_12 , встановлення пам`ятника та оформлення місця поховання задоволенню не підлягає, оскільки злочинні дії обвинуваченого ОСОБА_8 не знаходяться у причинно-наслідковому зв`язку із смертю ОСОБА_12 .

Потерпілою ОСОБА_5 на підтвердження завданої їй матеріальної шкоди у зв`язку із лікуванням ОСОБА_16 у Коростишівській ЦРЛ у розмірі 2147 грн. 01 коп., надано ксерокопії квитанцій з аптечних пунктів за придбання медичних препаратів, які, однак, не читаються, внаслідок неналежного зняття копій, а оригінали таких квитанцій потерпілою у судовому засіданні не надавались. Крім того, у порушення ст.81 ЦПК України, потерпілою та її представниками не було надано суду відповідних призначень лікарів, а отже суд позбавлений можливості встановити наявний розмір понесених потерпілою витрат на лікування сина, тому у цій частині змушений відмовити у задоволенні позовної вимоги.

У відповідності до положень ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати, а на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Відповідно до положень п.1 ч.1 ст.118 КПК України, процесуальні витрати складаються, у тому числі, із витрат на правову допомогу та витрат, пов`язаних із прибуттям до місця досудового розслідування або судового провадження.

Відповідно до положень ст.26, 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги, ордеру. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Разом з тим, Закон «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» не наводить форму та вимоги до документа, що підтверджує оплату гонорару (винагороди) адвокату. Адвокат може видати клієнту, на його вимогу, складений в довільній формі документ (квитанцію, довідку, тощо) який буде підтверджувати факт отримання коштів від клієнта. Тому, видана адвокатом квитанція, довідка або інший документ, складений у довільній формі на підтвердження отримання від клієнта готівкових коштів за надання правової допомоги разом із договором про надання правової допомоги (актами виконаних робіт тощо) є належним доказом для підтвердження витрат учасника справи на професійну правничу допомогу.

Потерпіла ОСОБА_5 просить стягнути витрати на правову допомогу, надану їй адвокатом ОСОБА_118 у розмірі 6000 грн., а також адвокатом ОСОБА_6 у розмірі 382 000 грн.

На підтвердження позовних вимог потерпілою надано розписку адвоката ОСОБА_117 про отримання ним 6000 грн у рахунок надання юридичних послуг під час досудового розслідування. Адвоката ОСОБА_117 було допущено до участі у кримінальному провадженні, як представника потерпілої, за відповідним процесуальним рішенням слідчого Коростишівського ВП ГУНП у Житомирській області ОСОБА_119 12.07.2016. З огляду на наведене, позовні вимоги потерпілої у цій частині підлягають до задоволення.

Крім того, на підтвердження позовних вимог потерпілою надано договір про надання правової допомоги адвокатом ОСОБА_6 від 18.12.2016 та додаткову угоду на надання правової допомоги, свідоцтво на право зайняття адвокатською діяльністю, а також акт приймання наданих послуг від 31.03.2024.

Як убачається з акту приймання наданих послуг від 31.03.2024, виконавець (адвокат ОСОБА_6 ) надав замовнику (потерпіла ОСОБА_5 ) послуги, у тому числі, щодо представництва у судових засіданнях (82 судових засідання з 18.12.2016 по 31.12.2023) на суму 310 000 грн.

Разом з тим, як убачається з матеріалів кримінального провадження адвокат ОСОБА_6 приймав участь у 51 судовому засіданні (з 08.02.2017 по 23.10.2023), з яких 9 судових засідань займали не більше 6 хвилин, 37 судових засідань було обґрунтовано відкладено з різних причин, а тому позовна вимога щодо витрат на правову допомогу, а зокрема, участь у судових засіданнях, яка оцінюється у розмірі 310 000 грн., є явно завищеною та не відповідає вимогам ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Тому у цій частині позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Також потерпіла просить стягнути витрати, пов`язані з переїздами адвоката ОСОБА_6 до місця розгляду справи у двох напрямках на автомобілі, у розмірі 79078 грн., що підтверджує фіскальними чеками на оплату пального. Разом з тим, такі позовні вимоги не є належним чином обґрунтованими (відстань від місця знаходження адвоката до місця розгляду справи, розхід бензину автомобілем адвоката, вартість 1л бензину станом на день судового засідання тощо), враховуючи, що фіскальні чеки на різні суми, а крім того, значна їх кількість (в оригіналах) не читається.

Відповідно до положень п.3 ч.1 ст.118 КПК України, процесуальні витрати складаються, у тому числі, із витрат, пов`язаних із залученням спеціалістів.

Як убачається з матеріалів справи, спеціалістом - психологом ОСОБА_120 було проведено психологічне дослідження стану потерпілої з метою встановлення психологічної передумови заподіяної їй моральної шкоди (висновок 1/2017 від 06.01.2017), витрати на психологічне дослідження складають 8170 грн. згідно квитанції №0.0.676045560.1 від 23.12.2016, які потерпіла просить стягнути з обвинуваченого і такі позовні вимоги підлягають задоволенню.

Питання щодо речових доказів, вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 124, 128, 368, 370, 371, 374, 395 КПК України, суд,

ухвалив:

Визнати винуватим ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 6(шість) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з моменту набрання вироком законної сили.

Застосувати до ОСОБА_8 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 в період доби з 22 години до 06 години наступного дня; не відлучатися за межі населеного пункту де він проживає: м.Коростишів Житомирської області без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи., до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_5 500 000(п"ятсот тисяч) грн. завданої моральної шкоди; а також процесуальні витрати, а саме: витрат на правову допомогу у розмірі 150 000 (сто п"ятдесят тисяч) грн., надану адвокатом ОСОБА_6 , у розмірі 6000 (шість тисяч) грн., надану адвокатом ОСОБА_121 ; витрати на проведення психологічного дослідження у розмірі 8147 (вісім тисяч сто сорок сім) грн.

В решті позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Речові докази: - джинсові шорти, футболку- повернути власнику; частину матеріалу матрацу зі слідами крові- знищити, диск з відеозаписами до протоколу слідчого експерименту, долучений до матеріалів кримінального провадження - залишити у матеріалах кримінального провадження

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1