Справа № 951/624/25
Провадження №1-кп/951/56/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2025 року селище Козова

Козівський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000161 від 02.06.2025 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки с. Великий Ходачків Козівського району Тернопільської області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , одруженої, з середньою освітою, що працює в КНП «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради, не депутата, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 Кримінального кодексу України (далі КК України),

ВСТАНОВИВ:

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений час у ОСОБА_4 виник умисел спрямований на самовільне зайняття земельної ділянки, яка знаходиться на перегоні смт. Велика Березовиця - Денисів з правої сторони по ходу кілометрів з кілометра 11+500 метрів - кілометр 11+585 метрів (12 кілометр пікет 6 - 12 кілометр пікет 7) в с. Великий Ходачків Тернопільського району, та перебуває у власності ВСП "Ходорівська дистанція колії", яка знаходиться в охоронній зоні, з метою її подальшого обробітку та вирощування сільськогосподарських культур.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про залізничний транспорт» охоронні зони - ділянки землі, прилеглі до земель залізничного транспорту загального користування і необхідні для забезпечення збереження, міцності та стійкості споруд, пристроїв та інших об?єктів залізничного транспорту.

Згідно ст. 112 Земельного кодексу України охоронні зони встановлююся навколо споруд електронних комунікацій, у тому числі базових станцій мобільного зв?язку, земних станцій супутникового зв?язку, уздовж ліній електронних комунікаційних мереж, електропередачі, земель транспорту, навколо промислових об?єктів для забезпечення нормальних умов їх експлуатації, запобігання ушкодження, а також зменшення їх негативного впливу на людей та довкілля, суміжні землі та інші природні об?єкти.

Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на самовільне зайняття земельної ділянки, ОСОБА_4 діючи всупереч встановленим правилам щодо охорони земель, порушуючи вимоги та діючи всупереч вимогам ст.ст. 112, 116-126 Земельного кодексу України, що регламентують набуття і реалізацію права на землю, не маючи рішень органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу їй у власність чи надання у користування земельної ділянки, достовірно знаючи, що у неї відсутні будь-які дозвільні документи на право власності, користування або оренди земельної ділянки, діючи умисно в невстановлений досудовим розслідуванням час здійснювала обробіток та вирощування сільськогосподарських культур, а саме кукурудзу на частині земельної ділянки з кадастровим номером: :01:001:0122, яка знаходиться на перегоні смт. Велика Березовиця - Денисів з правої сторони по ходу кілометрів з кілометра 1 1 + 500 метрів - кілометр 11 +585 метрів (12 кілометр пікет 6 - 12 кілометр пікет 7) в с. Великий Ходачків Тернопільського району, та перебуває у власності ВСП "Ходорівська дистанція колії, з цільовим призначенням для розміщення та експлуатації будівель і споруд залізничного транспорту, площею 0,0934 га, постійним користувачем якої є ПАТ "Українська залізниця", загальною площею 52,1186 га, та відповідно до ст. 6 Закону України «Про залізничний транспорт», ст. 112 Земельного кодексу України є охоронною зоною.

За таких обставин, ОСОБА_4 своїми діями, які виразились у самовільному зайнятті земельної ділянки в охоронній зоні, вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 197-1 КК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 підтримала подане нею письмове клопотання від 16.10.2025, у якому покликаючись на те, що вона добровільно відшкодувала завдану державі матеріальну шкоду внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, а також звільнила самовільно зайняту земельну ділянку, просила звільнити її від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 197-1 КК України на підставі ст. 48 КК України. На підставі наведеного, просила закрити кримінальне провадження відносно неї.

Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченої про закриття кримінального провадження, вважає доведеним той факт, що кримінальне діяння, внаслідок зміни обстановки, втратило суспільну небезпечність, земельна ділянка повернута в попередній стан, завдана матеріальна шкода відшкодована ОСОБА_4 у повному обсязі, а тому є підстави для застосування ст. 48 КК України для звільнення особи від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

Представник потерпілого ОСОБА_5 у підготовче судове засідання не з`явився, подав письмову заяву від 23.10.2025, у якій не заперечував проти звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, підтвердив, що земельна ділянка повернута попередньому володільцю в попередньому стані.

Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження з приводу поданого клопотання, ознайомившись із наданими матеріалами, дійшов переконання про наявність підстав для закриття кримінального провадження із таких мотивів.

Як визначено п.2 ч.3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених п.п. 5-8, 10 ч.1 або ч.2 ст. 284 цього Кодексу.

За правилами п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. ч. 1, 4 ст. 286 КПК України, звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

За змістом ст. 44 КК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Так, згідно з положеннями ст. 48 КК України, особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» від 23 грудня 2005 № 1 визначено, що для застосування ст. 48 КК України необхідно встановити, що після вчинення певного злочину обстановка змінилася таким чином, що вчинене діяння вже не є суспільно небезпечним. Особу можна визнати такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнала таких змін, що унеможливлюють вчинення нею нового злочину.

Згідно з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 02.07.2020 (справа № 613/1202/17), необхідною підставою звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.48 КК України є встановлення того, що протягом певного часу обстановка, яка оточувала особу на момент вчинення кримінального правопорушення, змінилась таким чином, що позитивно впливає на неї і робить маловірогідним вчинення даною особою нового тотожного або однорідного кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 197-1 КК України, класифікується як нетяжкий злочин та згідно з приміткою до ст. 45 КК України не є корупційним кримінальним правопорушенням або кримінальним правопорушенням, пов`язаним з корупцією, порушенням правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При вирішенні клопотання обвинуваченої, суд враховує відомості квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № 2.281907439.1 від 28.08.2025, згідно з якою ОСОБА_4 здійснила переказ грошових коштів у сумі 7497,56 гривні в користь Підгороднянської територіальної громади.

Згідно з заявою представника потерпілого ОСОБА_4 звільнила самовільно зайняту земельну ділянку та привела її в попередній стан.

З огляду на викладене та враховуючи, що обвинувачена ОСОБА_4 вперше вчинила нетяжкий злочин, який не відноситься до корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, щиро розкаялася у вчиненому, добровільно відшкодувала завдані державі збитки внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки в сумі 7497,56 гривні, а також звільнила самовільно зайняту земельну ділянку, привівши її у попередній стан, суд дійшов висновку про наявність підстав для звільнення обвинуваченої ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.197-1 КК України, на підставі ст. 48 КК України, у зв`язку із зміною обстановки.

Керуючись п.1 ч.2 ст. 284, п.2 ч.3 ст. 314, п.3 ч.1 ст. 392, п.2 ч.2 ст. 395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із зміною обстановки та закриття кримінального провадження за №0000161 від 02.06.2025 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України, на підставі ст. 48 КК України, у зв`язку із зміною обстановки.

Кримінальне провадження №0000161 від 02.06.2025 про обвинувачення ОСОБА_4 закрити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Тернопільського апеляційного суду через Козівський районний суд Тернопільської області протягом семи днів із дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1