Справа № 675/1807/25
Провадження № 1-кп/675/37/2026
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" січня 2026 р. Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Ізяслав кримінальне провадження № 0001807 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізяслав Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, освіта вища, працюючого на посаді завідувача відділенням стаціонарної паліативної медичної допомоги дорослим і дітям Комунального некомерційного підприємства «Ізяславська міська багатопрофільна лікарня» Ізяславської міської ради, раніше не судимого, паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Ізяславським РВ УМВС України в Хмельницькій області 04 березня 1998 року,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 23 травня 2025 року у справі № 675/770/25, яка набрала законної сили 03 червня 2025 року, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Проте ОСОБА_4 , будучи належним чином ознайомленим з постановою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 03 червня 2025 року, маючи реальну можливість її виконувати в частині позбавлення права керування транспортними засобами, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, в порушення вимог ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», ст.ст. 129, 129-1 Конституції України, відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на території України, ухилився від виконання постанови суду, що набрала законної сили, та продовжував керувати транспортними засобами, а саме: 02 жовтня 2025 року о 08 год 24 хв ОСОБА_4 , рухаючись по вул. Незалежності у м. Ізяслав Шепетівського району Хмельницької області, здійснював керування автомобілем марки «Nissan» моделі «Qashqai», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , де був зупинений працівниками сектору реагування патрульної поліції Відділу поліцейської діяльності № 2 Шепетівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області.

Діяння ОСОБА_4 кваліфіковане за ст. 382 ч. 1 КК України як умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

28 жовтня 2025 року начальник Білогірського відділу Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України уклали угоду про визнання винуватості, за умовами якої ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Сторони також узгодили міру покарання за ч. 1 ст. 382 КК України у виді штрафу у розмірі 650 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 11 050 грн.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , захисник адвокат ОСОБА_5 та прокурор ОСОБА_3 укладену угоду підтримали.

З`ясувавши у обвинуваченого, що він цілком розуміє: 1) що має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатись самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подавати клопотання про виклик свідків і подавати докази, що свідчать на його користь; 2) наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України; 3) характер кожного обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; 4) вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом; переконавшись у судовому засіданні, що укладання угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, - суд приходить до висновку, що угода про визнання винуватості підлягає затвердженню з наступних підстав.

Умови угоди не суперечать вимогам закону, оскільки ОСОБА_4 характер обвинувачення є зрозумілим, свою винуватість він визнав повністю, його дії за ч. 1 ст. 382 КК України кваліфіковано вірно, дане кримінальне правопорушення є нетяжким злочином.

Умови укладеної між сторонами кримінального провадження угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують прав, свобод та інтересів сторін або інших осіб, взяті на себе обвинуваченим зобов`язання виконати можливо, наявні фактичні підстави для визнання винуватості.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 374-376, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 28 жовтня 2025 року між начальником Білогірського відділу Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 ч. 1 КК України, призначивши йому покарання у виді штрафу в розмірі шестисот п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 11 050 (одинадцять тисяч п`ятдесят) грн 00 коп.

Речові докази по справі оптичний диск формату DVD-R із відеозаписами та копії матеріалів адміністративної справи № 675/770/25, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом 30 днів з дня його проголошення:

обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 4, 6, 7 статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

прокурором виключно з підстав: призначення покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1