Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/6685/25
Провадження №: 1-кс/332/516/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2025 р. м. Запоріжжя

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні внесене в кримінальному провадженні № 0000805 старшим слідчим СВ ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя, громадянина України, який має базову середню освіту, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , солдата, перебуваючого на посаді стрільця-номер обслуги 2 штурмового відділення 2 штурмового взводу 2 штурмової роти НОМЕР_2 штурмового батальйону, неодруженого, який не має на утриманні малолітню та неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

09.07.2025 Південним міським судом Одеської області за ч. 4 ст. 185 КК України, до позбавлення волі на строк 5 років та на підставі ст. 75 КК України звільнений з випробуванням з іспитовим строком 2 роки. Вирок набрав законної сили 11.08.2025р.,

якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду із вищезазначеним клопотанням, в якому ставиться питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

В судовому засіданні прокурор та слідчий наполягали на задоволенні клопотання.

Підозрюваний в судовому засіданні пояснив, що він вважає себе мобілізованим, після поранення він вийшов з бою зі своєю зброєю та зброєю свого побратима, не зміг про це повідомити командира з 10.12.25р., оскільки не знав номерів телефону та погано себе почував, вважає себе невинним, має право на носіння вогнепальної зброї, але у в/ч за ним закріплена інша зброя, а не та що зазначена у військовому квитку, просив у задоволенні клопотання відмовити.

Захисник в судовому засіданні висловив аналогічну позицію та зазначив, що ризики прокурором не доведені.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши учасників процесу, суд приходить до наступних висновків та міркувань.

Як вбачається з клопотання слідчого та наданих матеріалів, в провадженні СВ Відділення поліції № 1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000805, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань «16» грудня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, в порушення вимог Постанови Верховної Ради України від 17 червня 1992 року № 2471-ХІІ «Про право власності на окремі види майна», п.п. 11, 15 «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року № 576, вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

У невстановлений під час проведення досудового розслідування день та час, але, але не пізніше 08 грудня 2025 року, у невстановленому під час проведення досудового розслідування місці, маючи умисел на незаконне придбання вогнепальної зброї та бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, придбав штурмову гвинтівку «CZ Bren 2», № НОМЕР_3 , автомат АК-74 № НОМЕР_4 , 1982 року виготовлення, патрони калібру 5,56х45 мм у кількості 109 штук, та патрони калібру 5,45 мм у кількості 149 штук.

В подальшому, ОСОБА_6 діючи умисно, маючи умисел на незаконне зберігання вогнепальної зброї та бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, знаючи про те, що для зберігання даних предметів необхідний передбачений законом дозвіл, 08 грудня 2025 року, приніс за місцем свого тимчасового проживання, а саме в приміщення будинку АДРЕСА_2 , та розмістив в двох спальних кімнатах: штурмову гвинтівку «CZ Bren 2», № НОМЕР_3 , автомат АК-74 № НОМЕР_4 , 1982 року виготовлення, патрони калібру 5,56х45 мм. у кількості 109 штук, та патрони калібру 5,45 мм. у кількості 149 штук, які є боєприпасами бойової нарізної вогнепальної стрілецької зброї проміжними патронами калібру 5,45*39 мм промислового виготовлення, придатні до стрільби, де надалі незаконно зберігав їх, до моменту виявлення працівниками поліції.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, а саме придбання, носіння, зберіганні вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

16.12.2025 о 24 годині 00 хвилини (фактичний час затримання 22 година 15 хвилин 16.12.2025) ОСОБА_6 затримано у порядку ст. 208 КПК України.

17.12.2025 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення (злочину), повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- рапортами ЄО № 20636 від 16.12.2025, № 20628 від 16.12.2025 року;

- протоколом огляду місця події від 16.12.2025, а саме території домоволодіння АДРЕСА_2 , під час якого, в приміщенні житлового будинку, було виявлено та вилучено, зокрема, предмет, схожий на автомат «CZ Bren 2», предмет, схожий на автомат «Калашнікова74», предмети, схожі на набої калібру 5.56х45 у кількості 109 штук, предмети, схожі на набої калібру 5.45 у кількості 149 штук, предмети, схожі на магазини від «АК» у кількості 5 штук, предмети, схожі на магазини від «CZ» у кількості 4 штук;

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 16.12.2025;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який, зокрема, пояснив, що тривалий час проживає за адресою: АДРЕСА_2 , сумісно зі своєю матір`ю ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Приблизно 3 роки потому, під час розпиття алкогольних напоїв біля одного з кіосків по вулиці Житомирській в місті Запоріжжі, познайомився з чоловіком на ім`я ОСОБА_9 , з яким в подальшому склалися дружні відносини. Свідок також зазначив, що приблизно півтори роки потому, під час зустрічі з ОСОБА_9 , останній повідомив про те, що він несе службу в ОШБ «Скеля». Після чого, вони не бачились. Так, 08.12.2025, в обідній час доби, до свідка прийшов раніше вказаний ОСОБА_9 та попрохав тимчасового прихистка на 3 доби. Причину свого візиту він не повідомив та ОСОБА_7 не з`ясовував, вважаючи, що він прибув з метою проходження ВЛК. Свідок узгодивши зі своєю матір`ю, погодився на прохання ОСОБА_9 , після чого останній почав мешкати разом з ними. Так, 16.12.2025, приблизно о 16:00 год., ОСОБА_9 повернувся за вищевказаною адресою у стані сильного алкогольного сп`яніння, та зайшовши до приміщення кухні, де перебував свідок зі своєю матір`ю, почав поводити себе агресивно та неадекватно, висловлювався підвищеним тоном в їх бік, та погрожував зброєю, з якою він прийшов до них мешкати. Вказані погрози були лише словесні, зброю він в свідка та його матір не направляв, фізичну силу не застосовував. Після чого, для забезпечення безпеки, свідок звернувся на лінію «102» та повідомив про ситуацію, що склалась. По приїзду, працівники поліції, з дозволу матері, провели огляд у приміщенні будинку, у якому вони мешкають та вилучили 2 автомати, магазини та набої до них. Свідок також зазначив, що вищеперераховані речі належать ОСОБА_9 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка повністю підтвердила покази ОСОБА_7 ;

- іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

Таким чином, під час досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 обгрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, який, згідно із ч. 5 ст. 12 КК України, віднесено до категорії тяжких, за який передбачено безальтернативне покарання лише у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме підозрюваний ОСОБА_6 може:

- переховуватись від органів досудового розслідування та суду;

- незаконно впливати на свідків;

- вчинити інше кримінальне правопорушення.

Наявність вказаних ризиків підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження та встановленими фактичними обставинами вчиненого кримінального правопорушення, а також матеріалами, що характеризують особу підозрюваного.

Так, ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду обумовлюється тим, що підозрюваний ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, який згідно з ч. 5 ст. 12 КК України, віднесений до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років. Розуміючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення (злочину), суворість та невідворотність покарання, відсутність стійких соціальних зв`язків неповнолітніх та малолітніх дітей на утриманні, підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду на початкових етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що підозрюваний перебуваючи за межами місця позбавлення волі буде мешкати у безпосередній близькості із свідками даного злочину та підтримувати із деякими з них спілкування, так як він знайомий із даними особами, а відтак ОСОБА_6 , у випадку застосування до нього запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, може здійснювати тиск на них, у тому числі й шляхом погроз, умовлянь схилити їх до дачі неправдивих показів, що вплине на швидке, повне та неупереджене проведення досудового розслідування та на встановлення обставин, які, згідно зі ст. 91 КПК України, підлягають доказуванню. Також потрібно враховувати, що останнього необхідно ознайомлювати з матеріалами кримінального провадження, йому стануть відомі точні анкетні дані і місця мешкання інших учасників кримінального провадження, що підтверджує ризик незаконного впливу на свідків

При цьому слід враховувати встановлену Кримінальним процесуальним кодексом процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду, до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що ОСОБА_6 , ОСОБА_6 , як військовослужбовець, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, додержуватися правил поведінки військовослужбовців, беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, берегти державне майно, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять про Збройні Сили України в цілому.

Відповідно до ст.ст. 1, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» (далі Дисциплінарний статут ЗС України), військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця бездоганно та неухильно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, застосовувати зброю лише в бойовій обстановці, а в мирний час - у виняткових випадках, відповідно до вимог Статуту внутрішньої служби ЗС України.

Проте, в порушення вищезазначених вимог законодавства, ОСОБА_6 , відповідно до наданої інформації командира військової частини НОМЕР_1 , самовільно залишив військову частину 10.12.2025 року, що свідчить про те, що останній може вчиняти військові злочини. Більш того, перебуваючи особою, яка самовільно залишила військову частину, ОСОБА_6 , будучи засудженим 09.07.2025 Південним міським судом Одеської області за ч. 4 ст. 185 КК України, до позбавлення волі на строк 5 років та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком, тривалістю в 2 роки,вчинив новий тяжкий злочин. Більш того, ОСОБА_6 раніше притягався до кримінальної відповідальності за вчинення ряду кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 143, ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 296, ст. 391 КК України.

Крім цього, ОСОБА_6 , відповідно знятий з усіх видів забезпечення, тому не має постійного джерела доходу, що вказує на те, що останній може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення майнового характеру.

Вказане підтверджує той факт, що останній на шлях виправлення не став, що свідчить про систематичність його злочинної діяльності та можливість продовження її здійснення, тим самим завдання шкоди охоронюваним правам та інтересам суспільства.

З огляду на викладене, вбачається необхідність застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою для забезпечення виконання підозрюваним своїх обов`язків, а також запобігання вищевказаним ризикам.

При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Наявність у підозрюваного місця проживання, не виключає можливість застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не засвідчують відсутність наміру переховування від слідства та суду.

Як зазначає Європейський Суд з прав людини, у кожному випадку суд своїм рішенням повинен забезпечувати не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Таким чином, зазначені доводи, а також вік підозрюваного, його матеріальне положення та обставини, які враховуються під час обрання запобіжного заходу, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків, наявність сім`ї та утриманців, дають підстави вважати, що лише такий запобіжний захід, як тримання під вартою, може запобігти ризикам, передбаченим у п. п. 1,2,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та створити необхідні умови для встановлення істини у вказаному кримінальному провадженні..

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відтак, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, з наступних підстав: неможливість обрання до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 176 КПК України, обґрунтовується тим, що на час звернення з клопотанням до слідчого судді не надходило відповідних клопотань від поручителів, а також тяжкістю вчиненого кримінального правопорушення.

Крім того, про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, такого як особисте зобов`язання, передбачене п. 1 ч. 1 ст. 176 КПК України, свідчить тяжкість правопорушення, у скоєнні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 .

Підозрюваний ОСОБА_6 наразі не має постійного джерела доходу, що свідчить про неможливість обрання йому запобіжного заходу у вигляді застави, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 176 КПК України.

Також, застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, не забезпечить дотримання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків, у зв`язку з тим, що останній зможе продовжувати здійснювати свою злочинну діяльність, а також дозволить в будь-який час покинути визначене судом місце перебування та переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а перевірка дотримання умов домашнього арешту, не дозволить забезпечити дотримання вказаних покладених на підозрюваного обов`язків.

Разом з цим, суд не вбачає за можливе задовольнити клопотання у повному обсязі, а саме обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 на 60 днів, оскільки в судовому засіданні слідчий пояснив, що протягом трьох діб з моменту затримання ОСОБА_6 останній належним чином не допитаний, оскільки протокол допиту підозрюваного у справі відсутній, версія підозрюваного про обставини зберігання ним зброї слідчим не перевірена, військовий квиток ОСОБА_6 він бачить уперше, в матеріалах справи він відсутній, з командуванням ОСОБА_6 телефоном ніхто не зв`язувався та під протокол їх також не допитували, відповіді на запити з в/ч, де служить ОСОБА_6 , не надійшли. Прокурор суду повідомив, що про вказані обставини йому нічого не відомо, оскільки він тільки сьогодні отримав матеріали цієї справи.

Вказані обставини свідчать про неналежне оформлення матеріалів клопотання, тому воно може бути задоволено тільки частково, а саме на строк до 29.12.2025р., протягом якого зазначені недоліки мають бути виправлені.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 186, 193-194, 196, 197 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 задовольнити частково.

Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у відношенні підозрюваного ОСОБА_6 з утриманням його в Державній установі «Запорізькій слідчий ізолятор».

Встановити строк дії ухвали про тримання ОСОБА_6 під вартою - по 29 грудня 2025 року включно.

Призначити заставу в розмірі 211960 грн., після внесення якої підозрюваний ОСОБА_6 звільняється з-під варти під заставу.

У разі звільнення підозрюваного ОСОБА_6 з-під варти під заставу, покласти на нього наступні обов`язки: 1) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, а саме: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду; 2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; 3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів зі дня її оголошення, а особами, які перебувають під вартою, протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Повний текст ухвали виготовлено 19.12.25р.

Слідчий суддя ОСОБА_1