Справа № 496/749/21
Провадження № 1-кп/496/67/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2025 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисників обвинуваченого ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

обвинуваченого ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Біляївка Одеської області кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Войничеве Фрунзівського району, Одеської області, громадянина України, з середньою повною освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітніх дітей, працюючого вантажником ПП «Будівельна Перлина», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_12 близько 02.00 годині 10.11.2020 року, керуючи автомобілем «MAZDA 323», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ввімкнутим освітленням передніх фар, у темний час доби здійснював рух по асфальтному сухому дорожньому покриттю автодороги Т 1619 «станція Вигода - Біляївка», в Біляївському районі, Одеської області. На зазначеній ділянці проїзної частини організований двосторонній однорядний рух у кожному напрямку, протилежні напрямки позначенні переривчастою лінією дорожньої розмітки 1.5., з боку автодороги М 16 «Одеса - Кучурган» в напрямку с. Вигода Біляївського району Одеської області, по смузі свого напрямку руху, із невстановленою швидкістю руху. Діючи самовпевнено, ОСОБА_12 був неуважним, обрав швидкість руху керованого автомобіля, без урахування дорожньої обстановки, яка не забезпечує безпеку, і не дає можливість йому постійно контролювати рух автомобіля, за дорожньою обстановкою постійно не слідкував та своєчасно не відреагував на її зміну, чим порушив вимоги п. 1.5, п/п «б» п. 2.3. зазначених Правил, що зобов`язують водія: п. 1.5. «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»; п. 2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: п/п б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі». Здійснюючи подальший рух на відстані 2.0 км + 200 м від автодороги М 16 «Одеса - Кучурган» ОСОБА_12 діючи з необережності, проявляючи злочинну самовпевненість, а саме передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння (дії або бездіяльності), але легковажно розраховував на їх відвернення, гарантовано не забезпечив рух керованого автомобіля в межах своєї смуги руху, відволікся від керування, заходів, що виключають виникнення та розвиток аварійної ситуації не вжив, а навпаки нехтуючи особистою безпекою та безпекою інших учасників руху, при відсутності будь-яких перешкод технічного або іншого характеру, втратив контроль над керуванням свого транспортного засобу, в результаті чого у порушення вимог п. 12.1. зазначених Правил, якими передбачено: п.12.1. «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним» допустив неконтрольований виїзд свого транспортного засобу за межі проїзної частини на праве узбіччя за ходом руху та подалі у кювет, де мав місце наїзд автомобілем на залізобетонну опорою лінії електропередач. Після наїзду водій ОСОБА_12 , залишив автомобіль «MAZDA 323» з пасажиром ОСОБА_13 на місці ДТП, з місця пригоди зник та з`явився 10.11.2020 року о 10.00 годині. В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «MAZDA 323» ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебував на задньому пасажирському сидінні отримав тілесні ушкодження у вигляді: поєднаної травми голови і тулуба у вигляді відкритої черепно-мозкової травми - перелом кісток основи черепу, крововилив під м`які мозкові оболонки (субарахноїдальні) обох лобових та скроневих часток, крововилив у шлуночки головного мозку, перелом грудини та правої ключиці, множинні переломи ребер, відривів ребер, розривів легень, серця, селезінки, крововиливи у плевральні та черевну порожнини, від яких настала його смерть на місці події. Безпосередньою причиною смерті ОСОБА_13 став шок. Як встановлено судом, в умовах даної події належні дії водія автомобіля «MAZDA 323», р/н НОМЕР_2 регламентувалися вимогами пункту 12.1. ПДР, згідно з яким при виборі в установлених межах безпечної швидкості руху він повинен був враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. Водій автомобіля «MAZDA 323» належним виконанням вимог пункту 12.1. ПДР мав технічну можливість не втратити контроль над керуванням автомобіля і тим самим запобігти виїзду за межі проїзної частини у правий кювет та подальшого контактування з перешкодами (стовпом ЛЕП, деревами та чагарником). Тобто, ОСОБА_12 у сукупності допустив порушення вимог п.п. 1.5., п/п «б» п. 2.3., п. 12.1. «Правил дорожнього руху» України (введені в дію 01.01.2002 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001).

Потерпіла ОСОБА_14 у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, просила при ухвалені вироку застосувати до ОСОБА_12 міру покарання не пов`язану з позбавленням волі, та просила врахувати, що останній має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, претензій матеріального та морального характеру у зв`язку з загибеллю внаслідок ДТП її сина ОСОБА_13 до ОСОБА_12 не має.

Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_12 визнав свою вину у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України повністю, крім обставини перебування його в стані алкогольного сп`яніння під час інкримінованих йому дій. Наполягав на тому, що під час ДТП він не перебував в стані алкогольного сп`яніння. Повідомив, що під час ДТП був тверезий, а алкоголь вже випив після ДТП. У вчиненому щиро розкаявся. Пояснив, що того дня до його дружини на день народження приїхав її брат ОСОБА_13 . ОСОБА_12 не знає о котрій годині приїхав ОСОБА_13 , оскільки він був на роботі. Обвинувачений добирається на роботу електричкою та коли він повернувся з роботи близько 21:30 год. ОСОБА_13 вже був у них дома. Того вечора дружина разом із ОСОБА_13 під час їхнього застілля вживали алкогольні напої, але коли обвинувачений приїхав додому, то при ньому ані його дружина ані її брат не вживали вже алкогольні напої. Обвинувачений під час застілля не вживав алкоголь так як після роботи приїхав втомлений. ОСОБА_13 захотів поїхати в м. Роздільну до сестри та попросив його підвезти. По дорозі його дружина ОСОБА_15 сказала, що вже пізно та потрібно повернутися, оскільки завтра їм та сестрі необхідно на роботу. Пам`ятає, що причиною ДТП було яскраве світло зустрічного автомобіля який його засліпив. Після ДТП втратив свідомість, а коли прийшов до тями то дружина сказала йому подивитись до ОСОБА_13 . Подивився та побачив, що на задньому сидінні лежав ОСОБА_13 без свідомості, пульсу не було. Обвинувачений хотів надати допомогу ОСОБА_13 але так як телефону у нього з собою не було, він нікого не повідомив про те, що сталося та пішов додому за телефоном. Йшов додому полями по під посадку, населені пункти не проходив. Прийшовши додому біля 7 години ранку, налив собі кружку горілки та випив. Спілкувався тільки зі своєю матір`ю, яка прийшовши до нього сказала, що необхідно повернутись на місце пригоди. Повернувшись на місце пригоди там вже була швидка допомога та поліція. О котрій годині його доставили до медичного закладу не може сказати оскільки не пам`ятає час. Також ОСОБА_12 заначив, що у нього не дуже великий стаж водіння так як автомобілем користувався дуже рідко.

Захисник у судовому засіданні 13.06.2023 року подав заперечення на письмові докази в якому просив не враховувати висновок комісійної судово медичної експертизи №25 від 09.02.2021 року та виключити з обставин, що обтяжують покарання, скоєння кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння. В обґрунтування свого заперечення зазначив, що в ході досудового слідства було проведено три судово-медичних експертиз крові ОСОБА_12 : згідно висновку експерта № 5848 від 24.11.2020 р., у крові ОСОБА_12 виявлений етиловий спирт у концентрації 1,55 %0. В примітці вказано: При оцінці даних судово-токсикологічного дослідження крові слід враховувати, що результат судово-токсикологічного дослідження має значення на момент відбору крові, а не на момент події, так як відбір крові проведений ~ через 15 годин 30 хвилин після події. (Дата та час події: 09.11.2020 р. ~ 23 год 00 хв. Дата і час відбору крові: 10.11.2020 р. 14 год 30 хв.); згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи № 274 від 25.01.2021, на дослідження якої поставлене запитання: Чи є в крові ОСОБА_12 етиловий спирт? Якщо є, то яка була його концентрація та ступінь сп?яніння на момент ДТП 09.11.2020, о 23.00 години?, - слідкує наступне: Згідно висновку експерта № 5848 від 24.11.2020 р., виявлений у крові ОСОБА_12 етиловий алкоголь у концентрації 1,55 %0 є дійсний на момент забору біорідини (крові), а саме 10.11.2020 в 14 год 30 хв. ДТП сталося, зі слів ОСОБА_12 , 09.11.2020 року о 23 годині. З моменту пригоди до забору крові пройшло чимало часу, а саме 15.30 год. В середньому рівень етанолу в крові дорослої людини знижується зі швидкістю 15-20 мг/100 мл на годину. Провівши математичні розрахунки можна приблизно говорити, що на момент ДТП, якщо ОСОБА_12 не вживав більше спиртних напоїв, концентрація алкоголю у нього була близько 4 %0, що може відповідати важкому отруєнню алкоголем; згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи № 25 від 09.02.2021 р., на дослідження якої поставлене запитання: Яка була концентрація етилового спирту та ступінь сп`яніння ОСОБА_12 на момент ДТП 10.11.2020, о 02.00 годині? - слідує наступне: Згідно наданим вихідним даним, та виконавши математичні розрахунки, а також враховуючи зниження рівня етанолу у дорослої людини, швидкість якого становить 15-20 мг/100 мл на годину, можливо дійти до наступного, що на момент ДТП (згідно даним слідчого о 02:00 год 10.11.2020 року) у ОСОБА_12 можливо допустити наявність концентрації алкоголю близько 3,4-3,5 %о, що може відповідати сильному алкогольному сп`янінню.

Захисник також зазначив, що в ході досудового слідства були допитані ОСОБА_12 в якості підозрюваного та його дружина ОСОБА_16 в якості свідка. В їх показах вказано, що виїхали з дому 09.11.2020 р., після 23.00 години, в с. Вигода. Не доїхали до с. Кучурган та вирішили повернутися додому. Після ДТП додому прийшли пішки приблизно о 07.00 годині та ОСОБА_12 вжив горілку. Тобто, в показах останніх чітко відображено, що ДТП відбулось 09.11.2020 р. після 23.00 годин та ОСОБА_12 вжив алкоголь вже після пригоди 10.11.2020 року, приблизно о 07.00 годині. Отже слідчий після з`ясування того моменту, що концентрація алкоголю у ОСОБА_12 на момент ДТП 09.11.2020 року, о 23.00 годині, була близько 4 %0 (висновок експерта № 274 від 25.01.2021 р.), що відповідає важкому отруєнню алкоголем, зрозумів, що в такому стані будь-яка людина не в змозі вчиняти самостійні дії, в тому числі й сісти за кермо та керувати транспортним засобом, і навіть розмовляти. З урахуванням фізичних антропологічних даних ОСОБА_12 (його вік, зріст та вага), керування ОСОБА_12 в момент ДТП з концентрацією в крові алкоголю в 4 %0 просто виключається. Зрозумівши це, слідчий призначає наступну експертизу і вже безпідставно, при відсутності будь-яких підтверджених даних, вказує, що ДТП відбулось 10.11.2020 року, о 02.00 год. Цим, слідчий навмисно скорочує час і в висновках наступної експертизи № 25 від 09.02.2021 р. вже вказано, що концентрація алкоголю в крові ОСОБА_12 становить близько 3,4-3,5 %0, що може відповідати сильному алкогольному сп`янінню. Тобто, з моменту забору крові ОСОБА_12 слідчий почав «зворотній відлік» математичним розрахунком зниження рівня етанолу в крові до зручного для слідства часу, при цьому не вжив жодних заходів щодо встановлення можливості вживання ОСОБА_17 алкоголю о 07.00 годині, а саме після ДТП. Таким чином, слідство не встановило точний час та дату ДТП, не встановило, коли саме ОСОБА_12 вживав алкоголь, йому безпідставно інкримінується скоєння ДТП в стані алкогольного сп`яніння (т.2 а.с.104-105).

Крім того у судовому засіданні захисник просив визнати недопустимим доказом:

- протокол огляду місця події від 10.11.2020 року предметом огляду є приймальне приміщення КНП «Біляївська центральна районна лікарня», яка розташована за адресою: Одеська область, м. Біляївка, вул. Московська, буд.30-Б, під час огляду виявлено та вилучено два флакона із зразками крові ОСОБА_12 , 1988 р.н. кожен по 5.0 мл, два направлення на алкоголь № 49. Вважає цей доказ недопустимим, та зазначає, що обвинуваченому безпідставно інкримінується ДТП в стані алкогольного сп`яніння (т. 1 а.с. 146-148).

Захисник обвинуваченого ОСОБА_12 адвокат ОСОБА_11 у судовому засіданні в дебатах виступив із підсумковою промовою. Просив виключити з обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_12 , скоєння кримінального правопорушення у стані алкогольного сп?яніння, та призначити обвинуваченому ОСОБА_12 покарання у межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України, із звільненням його від відбування основного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, без застосування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, вважає що з урахуванням зазначених вище обставин в їх сукупності, підстави для погіршення становища ОСОБА_12 шляхом призначення покарання у виді реального позбавлення волі, відсутні. Також надав письмовий екземпляр пояснень до судових дебатів.

Дії обвинувачуваного ОСОБА_12 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 286 КК України порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Винуватість ОСОБА_12 у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України підтверджується дослідженими в судовому засіданні показами потерпілих, свідків, письмовими доказами та перевіреними судом доказами.

Потерпіла ОСОБА_14 у судовому засіданні пояснила, що не була свідком події, а лише їй повідомили про те, що сталася дорожньо-транспортна пригода в результаті якої загинув її син. Більше нічого не змогла повідомити так як їй дуже важко говорити про обставини даної події. Надала до суду письмову заяву в якій зазначила, що обвинувачений є її зятем та виховує її онуків. Претензій морального та матеріального характеру до обвинуваченого ОСОБА_12 не має та просить застосування до обвинуваченого не суворої міри покарання. (т.1 а.с. 106)

Свідок ОСОБА_16 , у судовому засіданні пояснила, що обвинувачений ОСОБА_12 є її чоловіком, а потерпіла ОСОБА_14 є її матір`ю. 09.11.2020 року, її брат ОСОБА_13 приїхав до них в гості о 18 -00 год. вечора, в стані алкогольного сп`яніння, поспілкувався з дітьми, та потім ОСОБА_16 та ОСОБА_13 влаштували застілля в результаті якого вживали алкогольні напої, а саме вино. Під час застілля, її чоловіка ОСОБА_12 дома не було, так як він знаходився на роботі. На роботу ОСОБА_12 добирався електричкою та не часто їздив на автомобілі. Приїхавши о 23:00 годині вечора з роботи, обвинувачений не приєднувався до їхнього застілля, а пішов спочатку помитися, а потім сів повечеряв. Після того як приїхав ОСОБА_12 з роботи вони алкоголь вже не вживали. ОСОБА_13 запропонував поїхати в м. Роздільну до сестри щоб побачити племінницю. По дорозі до сестри вони вирішили повернутися назад так як не повідомили останню, що приїдуть до неї. Скільки часу вони були в дорозі, не знає оскільки у них не було з собою мобільних телефонів. В Кучурганах, вони вирішили розвернутися назад. Не доїхавши до с. Кам`янка під час руху їх засліпив вантажний автомобіль, який рухався на зустріч і обвинувачений не впорався з керуванням та автомобіль на повороті с. Вигода занесло, в результаті чого сталася ДТП, внаслідок якої вони втратили свідомість. Який проміжок часу вони були без свідомості не знає. Опритомнівши побачила, що ОСОБА_12 лежав на рулі без свідомості. ОСОБА_16 почала приводити його до тями, оговтавшись обвинувачений одразу сказав подивитись до ОСОБА_13 .. Подивившись, вона зрозуміла, що ОСОБА_13 загинув, так як він не дихав. В той момент вона була в стресі та шоковому стані та не пам`ятає, що вони вирішили робити. Телефонів у них із собою не було, вони нікого не повідомили про те, що сталося, чи був телефон у ОСОБА_13 вона не знає, так як не перевірила наявність у останнього телефону. За допомогою вони ні до кого не звертались, поліцію не повідомили, оскільки поставили собі ціль дійти додому і потім подзвонити мамі, на роботу і адвокату. Впевнившись, що ОСОБА_13 загинув, вони пішли додому полями по під посадку. Прийшовши додому біля 7 ранку обвинувачений випив склянку горілки, один раз, другий, а потім подзвонив на роботу, мамі та розповів що сталося. Потім разом зі своєю мамою вони пішли на місце ДТП. Коли ОСОБА_12 пішов до поліції вона не пам`ятає. Також ОСОБА_16 повідомила, що відносини її чоловіка ОСОБА_12 з її братом ОСОБА_13 були дуже хорошими та вони були як рідні брати і щодня спілкувалися.

Свідок лікар КНП «Біляївська багатопрофільна лікарня» ОСОБА_18 у судовому засіданні зазначив, що обвинуваченого ОСОБА_12 бачить другий раз. Зазначив, що він не є експертом та пояснив що на той час процедура проведення аналізу крові змінювалась. Якщо був факт ДТП з тяжкими наслідками то здійснюється освідування, яке проводиться за участю слідчого та прокуратури. В день при вилучені крові у ОСОБА_12 був присутній ОСОБА_19 . Коли вилучену кров забирають, то про це робиться відмітка в журналі. ОСОБА_12 ніде не розписувався, ставиться підпис лікаря та печатка. Під час освідування слідчі фіксують все на відео, є акт обстеження, роздруківка. Медичний огляд зазвичай проводиться в період часу 4 годин. Чи можна встановити зміст етилового спирту станом на 7 годину ранку якщо освідування було о 13:30 год він не знає оскільки не являється експертом. При огляді місця події присутнім не був.

Свідок ОСОБА_20 пояснила, що в той період працювала в приймальному відділенні КНП «Біляївська багатопрофільна лікарня» медичною сестрою та відбирала кров у потерпілих або учасників подій яких привозили працівники поліції, слідчі. Всіх було дуже багато конкретно вже не пам`ятає. Згідно процедури приходить підозрюваний, набирається кров у флакони, убирається від антибіотика, промивається, потім промивається дистилірованою водою і тоді забирається 5 мл. крові і потім запаковується. Сама не має права робити освідування тільки в присутності лікаря. Не пам`ятає чи вона запечатувала флакон з кров`ю або дала слідчому і він при ній запечатував та чи ставив підпис ОСОБА_12 . Чому різниця у часі між висновком та протоколом їй не відомо. Освідування проходить згідно інструкції як тільки доставляють особу до медичного закладу одразу робиться обстеження. Зазначається час коли набирається кров і коли зафіксували. Повірка алкотесту ОСОБА_21 проходить у лікарні регулярно. Відбір біологічних зразків проводиться на підставі постанови слідчого. Також якщо не має постанови вони кров не віддають, а залишають її в холодильнику. На бірці ставиться час забару, а не вилучення крові.

Судом безпосередньо досліджені письмові докази, надані стороною обвинувачення:

- протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 10.11.2020 року з план-схемою та фототаблицями, які є невід`ємними додатками до нього, згідно яких було встановлене розташування автомобіля «Mazda 323» д.н.з. НОМЕР_1 , місце дорожньо-транспортної пригоди, зафіксоване положення трупа ОСОБА_13 на задньому пасажирському сидінні (т.1 а.с. 112-130);

- протокол огляду трупа від 10.11.2020 року з фототаблицями, які є невід`ємними додатками до нього, відповідно якого був оглянутий труп ОСОБА_13 (т. 1 а.с. 131-133);

- протокол огляду та затримання транспортного засобу від 10.11.2020 року, відповідно до якого був оглянутий та затриманий автомобіль «Mazda 323» д.н.з. НОМЕР_1 (т.1 а.с.134);

- протокол огляду та відтворення фотозйомки від 10.11.2020 року, відповідно до якого встановлено, що предметом огляду являється фотоапарат «OLYMPUS BGX509752», який за допомогою перехідника був підключений до службового комп`ютера та при перегляді вмісту карти пам`яті на комп`ютері були встановлені фотографії на яких відображена дорожня та слідові інформації в ході огляду місця ДТП 10.11.2020 року розташованого за адресою автодорога Т1619 2 км+200 м від перехрестя з автодорогою М16 «Одеса-Кучургани» в Біляївському районі Одеської області (т.1 а.с.135);

- постанова про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 10.11.2020 року з компакт диском CD R «PLATINUM» N123N1291D820395C1 з фотознімками у кількості 76 шт, які були зроблені у ході огляду місця події 10.11.2020 року на автодорозі Т1619 2 км+200 м від перехрестя з автодорогою М16 «Одеса-Кучургани» в Біляївському районі Одеської області (т.1 а.с.136-137);

- протокол огляду речей від 11.11.2020 року, відповідно до якого встановлено, що проведено огляд речей та документів, вилучених 10.11.2020 при проведені невідкладного обшуку іншого володіння особи, а саме автомобіля «Mazda 323» д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився в кюветі за правим узбіччям автодороги а/д Т-1619 на відстані 2 км+200 м від перехрестя з автодорогою М-16 «Одеса-Кучургани» в Біляївському районі Одеської області, які містять інформацію про причетність ОСОБА_12 до вчинення кримінального правопорушення, в ході якого вилучені предмети і документи (т.1 а.с.138);

- копію свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 виданого 11.11.2020 року Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 11481, складений відносно ОСОБА_13 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 (т.1 а.с. 143);

- копію лікарського свідоцтва про смерть № 3699 від 11.11.2020 року ОСОБА_13 померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 19 років, з довідкою про причину смерті, відповідно до якої встановлено, що пасажир, знаходився в легковому автомобілі, травмований при зіткненні його з фіксованим або стаціонарним об`єктом (т. 1 а.с. 144);

- висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 10.11.2020 року відповідно до якого зазначено, дату 10.11.2020 року та час огляду 13 год.30 хв., та зазначено, що ОСОБА_12 перебуває у стані алкогольного сп`яніння (т.1 а.с. 145);

- протокол огляду місця події від 10.11.2020 року предметом огляду є приймальне приміщення КНП «Біляївська центральна районна лікарня», яка розташована за адресою: Одеська область, м. Біляївка, вул. Московська, буд.30-Б, під час огляду виявлено та вилучено два флакона із зразками крові ОСОБА_12 , 1988 р.н. кожен по 5.0 мл, два направлення на алкоголь № 49 (т. 1 а.с. 146-148);

- висновок експерта № 5848 від 24.11.2020 р., відповідно до якого зазначено, що у крові ОСОБА_12 виявлений етиловий спирт у концентрації 1,55 %0. В примітці вказано: При оцінці даних судово-токсикологічного дослідження крові слід враховувати, що результат судово-токсикологічного дослідження має значення на момент відбору крові, а не на момент події, так як відбір крові проведений ~ через 15 годин 30 хвилин після події. (Дата та час події: 09.11.2020 р. ~ 23 год 00 хв. Дата і час відбору крові: 10.11.2020 р. 14 год 30 хв.) (т.1 а.с. 149-150);

- висновок експерта № 274 від 25.01.2021, відповідно до якого зазначено, що згідно висновку експерта № 5848 від 24.11.2020 р., виявлений у крові ОСОБА_12 етиловий алкоголь у концентрації 1,55 %0 є дійсний на момент забору біорідини (крові), а саме 10.11.2020 в 14 год 30 хв. ДТП сталося, зі слів ОСОБА_12 , 09.11.2020 року о 23 годині. З моменту пригоди до забору крові пройшло чимало часу, а саме 15год 30 хв. В середньому рівень етанолу в крові дорослої людини знижується зі швидкістю 15-20 мг/100 мл на годину. Провівши математичні розрахунки можна приблизно говорити, що на момент ДТП, якщо ОСОБА_12 не вживав більше спиртних напоїв, концентрація алкоголю у нього була близько 4 %0, що може відповідати важкому отруєнню алкоголем (т.1 а.с. 152-155);

- висновок експерта № 25 від 09.02.2021 р., відповідно до якого зазначено, що згідно наданим вихідним даним, та виконавши математичні розрахунки, а також враховуючи зниження рівня етанолу у дорослої людини, швидкість якого становить 15-20 мг/100 мл на годину, можливо дійти до наступного, що на момент ДТП (згідно даним слідчого о 02:00 год 10.11.2020 року) у ОСОБА_12 можливо допустити наявність концентрації алкоголю близько 3,4-3,5 %о, що може відповідати сильному алкогольному сп`янінню (т.1 а.с.156-161);

- висновок експерта від 16.11.2020 року № 2544-3699/2020 відповідно до якого лікар судово-медичний експерт відділу судово-медичної експертизи трупів ОСОБА_22 провів судово-медичну експертизу за фактом смерті ОСОБА_13 та встановив, що при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_13 виявлена поєднана травма голови, тулуба та кінцівок: а) відкрита черепно-мозкова травма: синці та садна голови; крововилив в м?які тканини голови; перелом кісток основи черепу; крововилив під м?яку мозкову оболонку обох лобових та скроневих часток; б) закрита травма шиї та тулуба: перелом грудини в проекції 4-х ребр; відрив 3-6-го правих ребр в ділянці їх кріплення до грудини; перелом 1-го правого ребра по задній пахвовій лінії; перелом 6-го правого ребра по лопатковій лінії; переломи 4-10-го лівих ребр по навколохребцевій лінії; перелом правої ключиці; надриви, забої та розриви легень; розрив серця; забій печінки; розриви селезінки; крововиливи біля судинних ніжок обох нирок; в) травма кінцівок: садно лівого плеча; садна правої кисті; садно в ділянці лівого колінного суглоба. Всі ушкодження, які зазначені у п.1 (а,б,в) даного висновку, утворилися від дії тупого (тупих) твердого (твердих) предмета (предметів), індивідуальні особливості якого (яких) в ушкодженнях не відобразилися. Множинність, характер, локалізація і механізм утворення ушкоджень (ударна та ударно-здавлююча дія) наявних у ОСОБА_13 свідчать про те, що вони могли утворитися в результаті дорожньо-транспортної пригоди від дії виступаючих частин всередині салону автомобіля. Смерть ОСОБА_13 настала від поєднаної травми голови та тулуба у вигляді перелому кісток основи черепу, крововиливу під м?яку мозкову оболонку обох лобових та скроневих часток, перелому грудини в проекції 4-х ребр, відриву 3-6-го правих ребр в ділянці їх кріплення до грудини, перелому 1-го правого ребра по задній пахвовій лінії, перелому 6-го правого ребра по лопатковій лінії, перелому 4-10-го лівих ребр по навколохребцевій лінії, перелому правої ключиці, розривів легень, серця, селезінки. З урахуванням масивності наявної травми у ОСОБА_13 - вона не сумісна з життям. Всі тілесні ушкодження, виявлені при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_13 та зазначені у п. 1 (а,б,в) даного висновку, заподіяні одночасно по одному механізму, складають єдиний комплекс поєднаної травми і оцінюються у комплексі, за критерієм небезпеки для життя, згідно з п. 2.1.2. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, по відношенню до живих осіб, мають ознаки ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень. Ступінь прояву трупних явищ, встановлена при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_13 (11.11.2020 р. в 08:30 год.): «Прикриті та відкриті ділянки тіла холодні на дотик. Трупне заклякання в м?язах обличчя, шиї, верхніх і нижніх кінцівок добре та рівномірно виражене. Трупні плями розлиті, синюшно-фіолетового кольору, розташовуються на задній та задньо-бічних поверхнях тіла з просвітленням в проекціях лопаток та в нижніх третинах сідниць; при дозованому трикратному натисканні плунжером в середній третині спини і в поперековій ділянці з силою 2 кг/см2 протягом 3-х секунд блідніють та відновлюють своє первісне забарвлення через 15 хвилин (08:30 год). Ознаки підсихання не виявлені. Ознаки гнильних змін не виявлені.» - свідчить про те, що з моменту настання смерті ОСОБА_13 і до моменту дослідження його трупа пройшло приблизно 30-40 годин, і таким чином, не виключається, що смерть ОСОБА_13 могла настати у період часу з 16:30 год. 09.11.2020 р. по 02:30 год. 10.11.2020 р. При судово-токсикологічному дослідженні крові від трупа ОСОБА_13 виявлений етиловий спирт у концентрації 3,2%0. Зазначена концентрація етилового спирту в крові за життя могла відповідати сильному алкогольному сп`янінню (т.1 а.с.162-165);

- висновок експерта від 29.01.2021 року № 20-6751/6906 з транспортно трасологічної та автотехнічної експертизи по дослідженню обставин ДТП виїзду автомобіля MAZDA 323 за межі проїзної частини з подальшим наїздом на перешкоди з ілюстрованою таблицею та актом № 20-6751 попереднього розрахунку вартості виконання висновку експерта № 20-6751 до нього відповідно до якого зазначено, що ушкодження та сліди на автомобілі MAZDA, у тому числі розгерметизація лівого переднього та правого заднього коліс мали місце внаслідок виїзду за межі проїзної частини на праве узбіччя у кювет де мав місце наїзд даного транспортного засобу на стовп ЛЕП, дерева та чагарник (т.1 а.с. 166-173);

- висновок експерта від 21.01.2021 року № 20-6752 автотехнічної експертизи технічного стану автомобіля MAZDA 323 р.н. НОМЕР_1 та ілюстрованою таблицею до нього відповідно до якого зазначено, що системи керування та ходова частина автомобіля MAZDA 323 р.н. НОМЕР_1 на момент ДТП забезпечували водієві технічну можливість контролювати напрямок руху автомобіля та здійснювати його гальмування з ефективністю відомою водію, при цьому в зазначених системах не було несправностей, які могли б обумовити раптове для водія відведення автомобіля (при гальмуванні або русі накатом) від визначеного напрямку руху або відмову систем (т. 1 а.с.175-181);

- акт судово- медичного дослідження (обстеження) № 3699 відповідно до якого судово-медичний експерт відділу судово-медичної експертизи трупів ОСОБА_22 провів судово-медичне дослідження (обстеження) трупа ОСОБА_13 та у висновку зазначив, що при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_13 виявлена поєднана травма голови, тулуба та кінцівок: а) відкрита черепно-мозкова травма: синці та садна голови; крововилив в м?які тканини голови; перелом кісток основи черепу; крововилив під м?яку мозкову оболонку обох лобових та скроневих часток; б) закрита травма шиї та тулуба: перелом грудини в проекції 4-х ребр; відрив 3-6-го правих ребр в ділянці їх кріплення до грудини; перелом 1-го правого ребра по задній пахвовій лінії; перелом 6-го правого ребра по лопатковій лінії; переломи 4-10-го лівих ребр по навколохребцевій лінії; перелом правої ключиці; надриви, забої та розриви легень; розрив серця; забій печінки; розриви селезінки; крововиливи біля судинних ніжок обох нирок; в) травма кінцівок: садно лівого плеча; садна правої кисті; садно в ділянці лівого колінного суглоба. Всі ушкодження, які зазначені у п.1 (а,б,в) даного висновку, утворилися від дії тупого (тупих) твердого (твердих) предмета (предметів), індивідуальні особливості якого (яких) в ушкодженнях не відобразилися. Множинність, характер, локалізація і механізм утворення ушкоджень (ударна та ударно-здавлююча дія) наявних у ОСОБА_13 свідчать про те, що вони могли утворитися в результаті дорожньо-транспортної пригоди від дії виступаючих частин всередині салону автомобіля. Смерть ОСОБА_13 настала від поєднаної травми голови та тулуба у вигляді перелому кісток основи черепу, крововиливу під м?яку мозкову оболонку обох лобових та скроневих часток, перелому грудини в проекції 4-х ребр, відриву 3-6-го правих ребр в ділянці їх кріплення до грудини, перелому 1-го правого ребра по задній пахвовій лінії, перелому 6-го правого ребра по лопатковій лінії, перелому 4-10-го лівих ребр по навколохребцевій лінії, перелому правої ключиці, розривів легень, серця, селезінки. З урахуванням масивності наявної травми у ОСОБА_13 - вона не сумісна з життям. Всі тілесні ушкодження, виявлені при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_13 та зазначені у п. 1 (а,б,в) даного висновку, заподіяні одночасно по одному механізму, складають єдиний комплекс поєднаної травми і оцінюються у комплексі, за критерієм небезпеки для життя, згідно з п. 2.1.2. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, по відношенню до живих осіб, мають ознаки ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень (т.2 а.с.5-8);

- акт судово-медичного-гістологічного дослідження № 2744/3699 від 11.11.2020 року, відповідно до підсумків якого встановлено, що у наданих гістологічних препаратах від трупа ОСОБА_13 , 2001 р.н., виявлено: вогнищеві субарахноїдальні крововиливи в м?яких мозкових оболонках великих півкуль; периваскулярні та дрібновогнищеві крововиливи у кортикальних відділах великих півкуль; травматичний розрив серця; травматичний розрив селезінки з крововиливами; дефекти неправильної форми з нерівними краями та крововиливами у печінки, розрив легені з крововиливами у паренхімі легені та у товщі вісцеральної плеври; вогнищевий крововилив в фрагменті пристінкової плеври - без виражених реактивних змін та клітинної реакції. Вогнищеві крововиливи, вогнища набряку, ділянки дистелектазу в легені. Диссемінований жировий гепатоз. Нерівномірно виражене повнокров?я судин венозного руслу, нерівномірне кровонаповнення судин артерійного руслу в надісланих тканинах внутрішніх органів. Порушення реологічних властивостей крові (явища сепарації крові, еритроцитарні та лейкоцитарні стази в просвітах окремих судин) (т.2 а.с.9);

- акт судово-медичного дослідження (обстеження) № 1177 від 11.11.2020 року відповідно до висновку якого встановлено, що кров трупа ОСОБА_13 , 2001 р.н., відноситься до групи О(І) з ізогемаглютинінами анти А і анти В за системою АВО (т.2 а.с.10);

- акт судово-медичного дослідження (обстеження) № 5667/3699 від 11.11.2020 року відповідно до висновку якого встановлено, що при судово-токсилогічному досліджені крові, сечі від трупа ОСОБА_13 виявлений етиловий спирти у концентрації в крові 3,2%0, в сечі 2,95 %0 (т.2 а.с.11);

- висновок експерта № 1505-Д від 24.11.2020 року з ілюстрованою таблицею, відповідно до якого зазначено, що виявлені та вилучені 10.11.2020 року, в ході огляду автомобіля «MAZDA 323», реєстраційний номер НОМЕР_1 , слід поверхні руки розмірами 10х16 мм на відрізку прозорої липкої стрічки розмірами 43х45мм та слід долонної поверхні руки розмірами 24х30мм на відрізку прозорої липкої стрічки розмірами 45х65 мм непридатні для ідентифікації за ними особи (осіб). Відповісти на питання: «Якщо так, чи залишені особою дактилоскопічна карта якої надана на дослідження?», не представляється можливим, у зв`язку з непридатністю сліду поверхні руки розмірами 10х16 мм на відрізку прозорої липкої стрічки розмірами 43ч45мм та сліду долонної поверхні руки розмірами 24х30мм на відрізку прозорої липкої стрічки розмірами 45х65 мм для ідентифікації за ними особи (осіб) (т.2 а.с. 14-19);

- висновок експерта № 1207 від 16.11.2020 року відповідно до підсумків якого встановлено, що кров ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВО (т. 2 а.с.21-22);

- висновок експерта № 1219 від 16.11.2020 року відповідно до підсумків якого встановлено, що кров потерпілого ОСОБА_13 відноситься до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВО. Кров ОСОБА_12 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В із супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВО. У трьох змивах на марлевих тампонах з зовнішньої поверхні передньої лівої двері(об?єкт № 1), з керма(об?єкт № 3) автомобіля «MAZDA 323», р/н НОМЕР_1 , вилучені 10.11.2020р. в ході огляду автомобіля на місці пригоди, знайдено кров людини з домішкою потових виділень. При дослідженні на групову приналежність виявлені антигени А і Н, та в об?єкті № 1 - і ізогемаглютинін анти-В, властиві групі крові А з ізогемаглютиніном анти-В із супутнім антигеном Н за системою АВО, що не виключає походження крові і потових виділень від ОСОБА_12 .. У змиві на марлевому тампоні з зовнішньої поверхні бардачка (об?єкт № 4) та на вирізці з правої частини заднього сидіння(об?єкти 5-6) автомобіля «MAZDA 323», р/н НОМЕР_4 , вилучені 10.11.2020 р. в ході огляду автомобіля на місці пригоди, знайдено кров людини, при дослідженні якої на групову приналежність виявлено: в об?єкті № 4 - антигени А і Н, властиві крові групи А 3 ізогемаглютиніном анти-В із супутнім антигеном Н за системою АВО, в тому числі ОСОБА_12 ; в об?єктах № 5-6 - виявлено група 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за системою АВО, що не виключає її походження від потерпілого ОСОБА_13 .. У змиві на марлевому тампоні з ручки КПП (об?єкт № 2) автомобіля «MAZDA 323», р/н НОМЕР_1 , вилучений 10.11.2020р., в ході огляду автомобіля на місці пригоди, кров і потові виділення не знайдено (т.2 а.с. 23-27);

- висновок експерта № 8 від 16.01.2021 року відповідно до підсумків якого встановлено, що згідно даним висновку експерта № 2544-3699/2020 від 19.11.-11.12.2020р., акту судово-медичного дослідження № 3699 від 11.11.-11.12.2020, смерть ОСОБА_13 знаходиться у прямому причинному зв?язку з поєднаною травмою голови і тулуба у вигляді: відкритої черепно-мозкової травми - перелом кісток основи черепу, крововилив під м?які мозкові оболонки (субарахноїдальні) обох лобових та скроневих часток, крововилив у шлуночки головного мозку, перелом груднини та правої ключиці, множинні переломи ребер, відривів ребер, розривів легень, серця, селезінки, крововиливи у плевральні та черевну порожнини. Враховуючи дані судово-гістологічного дослідження (№ 2744/3699 від17.11.-25.11.2020р.), а саме наявність нерівномірного повнокров?я судин венозного руслу, нерівномірного кровонаповнення судин артеріального руслу, порушення реологічних властивостей крові (явища сепарації крові, еритроцитарні та лейкоцитарні стази в просвітах окремих судин, говорить, що безпосередньою причиною смерті), безпосередньою причиною смерті ОСОБА_13 став шок. Враховуючи ступень прояву трупних явищ від 11.11.2020р. о 08:30 год, а саме: трупне заклякання в м?язах обличчя, шиї, верхніх і нижніх кінцівок добре та рівномірно виражене. Трупні плями розлиті, синюшно-фіолетового кольору, розташовуються на задній та задньо-бічних поверхнях тіла з просвітленням в просвітах лопаток та в нижній третині сідниць; при дозованому трикратному натисканні плунжером в середній третині спини і в поперековій ділянці з силою 2 кг/см2 протягом 3-х секунд бліднуть та відновлюють своє первісне забарвлення через 15 хвилин (08:30 год) - таким чином з моменту настання смерті ОСОБА_13 до моменту дослідження трупних явищ пройшло біля 30-36 годин, таким смерть ОСОБА_13 могла настати у проміжок часу з 20:30 год. 09.11.2020 по 02.30 год 10.11.2020р. Враховуючи дані судово-гістологічного дослідження (№ 2744/3699 від 17.11.-25.11.2020р.), а саме ушкодження без виражених реактивних змін та клітинної реакції, можливо висловитись, що з моменту отримання ушкоджень до моменту настання смерті пройшли хвилини, десятки хвилин, але не більше ніж 30-40 хвилин. Таким чином комісія експертів не виключає можливості утворення ушкоджень у потерпілого ОСОБА_13 у проміжок часу з 19:50-20:00 год 09.11.2020р. по 01:50- 02:00 год 10.11.2020р.. Враховуючи наявність тяжкої відкритої черепно-мозкової травми, множинних переломів кісток грудної клітини, розривів легень, серця, селезінки, потерпілий не міг після отримання вищевказаних ушкоджень до моменту настання смерті на місці події, здійснювати які-небудь самостійні дії. Враховуючи масивність ушкоджень - такі ушкодження є несумісними із життям. Тобто, навіть при наданні своєчасної кваліфікованої медичної допомоги, зберегти життя потерпілому ОСОБА_13 було неможливим (т. 2 а.с. 28-40);

- висновок експерта № 21-212 з автотехнічної експертизи обставин ДТП - виїзду автомобіля MAZDA 323 за межі проїзної частини з подальшим наїздом на перешкоди від 29.01.2021 року відповідно до висновку встановлено, що в умовах даної події належні дії водія автомобіля MAZDA 323 р.н. НОМЕР_1 регламентувалися вимогами пункту 12.1 ПДР згідно з яким при виборі в установлених межах безпечної швидкості руху він повинен був враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. Водій автомобіля MAZDA належним виконанням вимог пункту 12.1 ПДР мав технічну можливість не втратити контроль над керуванням автомобілем і тим самим запобігти виїзду за межі проїжджої частини у правий кювет та подальшого контактування з перешкодами (стовпом ЛЕП, деревами та чагарником) (т.2 а.с. 41-43);

- постанова про уточнення даних у кримінальному провадженні від 10.02.2021 року відповідно до якої встановлено, що старший слідчий в ОВС відділу СУ ГУНП в Одеській області підполковник поліції ОСОБА_23 постановив вважати правильним, при даному досудовому розслідуванні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001263 від 10.11.2020, що дорожньо-транспортна подія, яка мала місце на автодорозі Т-1619 на відстані 2 км+200 м від перехрестя з автодорогою М-16 «Одеса-Кучургани» в Біляївському районі Одеської області за участю водія ОСОБА_12 , при якій загинув пасажир ОСОБА_13 сталася 10.11.2020 приблизно о 02:00 години (т.2 а.с. 44-45);

- ухвала слідчого судді Київського районного суду міста Одеси від 06.01.2021 року про продовження строку досудового розслідування кримінального провадження (т.2 а.с. 46-48);

- документи, які характеризують обвинуваченого ОСОБА_12 (т.2 а.с. 49-60).

Суд вважає неналежними та такими, що не можуть бути покладені в основу обвинувального вироку, висновки експерта № 5848 від 24.11.2020 року та № 274 від 25.01.2021 року, оскільки вони не підтверджують перебування ОСОБА_12 у стані алкогольного сп`яніння саме на момент дорожньо-транспортної пригоди.

Як встановлено судом, відбір крові для дослідження було проведено приблизно через 15 годин 30 хвилин після події, яка мала місце 09.11.2020 року о 02:00. Виявлення у крові етилового спирту у концентрації 1,55‰ відображає стан організму на момент відбору зразка, а не на час учинення ДТП. За таких обставин зазначені результати не спростовують показання обвинуваченого про те, що алкоголь він уживав після дорожньо-транспортної пригоди. Ці пояснення узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_16 , яка вказала, що близько 7 години ранку того ж дня, тобто вже після ДТП, обвинувачений вживав декілька склянок горілки, пояснюючи це пережитим стресом після події. Така обставина кореспондує з об`єктивними даними щодо часу відбору крові та свідчить про те, що алкоголь у крові ОСОБА_12 міг з`явитися вже після настання дорожньо-транспортної пригоди. Інших належних і допустимих медичних документів, які б підтверджували стан сп`яніння обвинуваченого на момент події, стороною обвинувачення суду не надано.

Відповідно до Наказу МВС та МОЗ України від 09.11.2015 року за №1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», а саме п.8 Розділу 1 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції зазначено, що у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.

Пунктом 9 Розділу ІІ Інструкції передбачено, що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

В п.3 Розділу ІІІ Інструкції зазначено, що огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.

Згідно вимог п.16 Розділу ІІІ Інструкції висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду.

Згідно п.22 Розділу ІІІ Інструкції висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Таким чином, істотне порушення порядку проведення медичного огляду, зокрема затримка понад 15 годин між подією та відбором крові, позбавляє зазначені висновки допустимості у розумінні статей 8586 КПК України.

Оскільки сторона обвинувачення не надала належних і допустимих доказів, що підтверджують перебування ОСОБА_12 у стані алкогольного сп`яніння на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди, суд дійшов висновку про необхідність виключити з обсягу обвинувачення посилання на порушення ним пункту 2.9 підпункту «а» Правил дорожнього руху України. Оцінюючи досліджені докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_12 за ч. 2 ст. 286 КК України доведена, оскільки його дії виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Частина друга статті 17 КПК визначає стандарт доказування «поза розумним сумнівом», який, з огляду на частину першу цієї статті, має бути усунутий шляхом доведення вини особи у порядку передбаченому КПК України, тобто виключно доказами, які відповідають вимогам ст. 85, 86 КПК України.

Стаття 94 КПК України закріплює стандарт «внутрішнього переконання», зміст якого зводиться до того, що суддя повинен вільно оцінювати докази на основі свого внутрішнього переконання, яке виникає не з вузької оцінки доказів наданих сторонами, а з оцінки їх з урахуванням всіх обставин кримінального провадження.

За змістом ст.8 Конституції України, в державі визначено принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу, а закони та інші нормативно-правові акти, приймаються на основі Конституції і повинні відповідати її змісту.

Згідно зі ст.62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. При цьому не можна покладати на обвинуваченого доведення своєї невинуватості, а всі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитись на користь останньої. Визнання особи винуватою у вчиненні злочину може мати місце лише за доведеності її вини. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а також доказах одержаних незаконним шляхом.

Відповідно до ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винуватою за пред`явленим обвинуваченням.

Тобто, дотримуючись засад змагальності, та виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений статтею 92 КПК, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України», «Кобець проти України», «Ірландія проти Сполученого Королівства» та ін.).

Відповідно до ст. 66 КК України суд визнає обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, щире каяття та відшкодування завданої шкоди.

Обставини відповідно до ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Обираючи ОСОБА_12 вид та міру покарання, суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України враховує, ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів, особу винного, який визнав себе винним у вчиненому, раніше не судимий, позицію потерпілої, яка не має жодних претензій до обвинуваченого, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, обставини, які пом`якшують покарання: щире каяття, відшкодування завданої шкоди, обставин, які обтяжують покарання не виявлено, та призначає покарання у межах, встановлених санкцією ч.2 ст.286 КК України, у виді позбавлення волі. Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку про можливість та доцільність виправлення та перевиховання обвинуваченого, без ізоляції від суспільства і досягне мети при призначенні йому покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК звільнивши його від відбування покарання з випробуванням із покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Згідно до п.п. 20, 21 Постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 23 грудня 2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при призначенні покарання за ст. 286 КК України суди мають ураховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію транспортних засобів, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного. У кожному випадку призначення покарання за частинами 1, 2 ст. 286 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами або обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан чи експлуатацію транспортних засобів, відповідно.

Розглядаючи питання щодо призначення додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд враховує його значення для запобігання вчиненню нових злочинів ОСОБА_12 , характер допущених ним порушень правил безпеки дорожнього руху, обставини вчинення кримінального правопорушення, наслідки його дій, ставлення до скоєного та поведінку після події. Судом установлено, що ОСОБА_12 , керуючи автомобілем, діючи самовпевнено та неуважно, обрав швидкість руху без урахування дорожньої обстановки, яка не забезпечувала безпеку руху і не давала можливості постійно контролювати транспортний засіб, своєчасно не відреагував на її зміну, внаслідок чого не впорався з керуванням автомобіля, допустив виїзд за межі проїзної частини на узбіччя та подальше зіткнення з перешкодою, що спричинило загибель пасажира. Вказані дії свідчать про грубе порушення ним вимог пунктів 1.5, підпункту «б» пункту 2.3 та пункту 12.1 Правил дорожнього руху України, якими визначено обов`язок водія бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою та забезпечувати безпечний контроль над транспортним засобом. З урахуванням зазначеного, а також того, що саме неналежне виконання ОСОБА_12 своїх обов`язків як водія призвело до тяжких наслідків у вигляді смерті людини, суд вважає за необхідне застосувати до нього додаткове покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами як таке, що є справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Київського районного суду міста Одеси від 12.11.2020 року щодо ОСОБА_12 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 25.02.2021 року запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_12 , змінено з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час. Оскільки зазначений запобіжний захід у подальшому не продовжувався, він втратив чинність, і на момент ухвалення вироку будь-які запобіжні заходи до обвинуваченого не застосовуються.

З урахуванням вищевказаного, відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України, суд зараховує в строк призначеного покарання ОСОБА_12 період його перебування під вартою з моменту фактичного затримання по день зміни запобіжного заходу, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Враховуючи особу обвинуваченого, його поведінку після вчинення злочину, дотримання ним умов запобіжного заходу, відсутність спроб ухилення від суду або впливу на свідків, суд вважає, що підстав для застосування щодо нього нового запобіжного заходу під час ухвалення вироку не вбачається.

Питання про судові витрати вирішити відповідно до ст.124 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Враховуючи, що арештоване майно не підлягає конфіскації за вироком, суд вважає за можливе накладений арешт скасувати.

Цивільний позов по справі заявлений не був.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 174, 371-373, 374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`ять) років позбавленняволі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування основного покарання ОСОБА_12 з випробуванням на 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_12 у строк відбування покарання час його перебування під вартою з 12.11.2020 року (дня обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою) по 25.02.2021 року (день зміни запобіжного заходу на домашній арешт) включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Початок іспитового строку відраховувати з 04.11.2025 року.

Стягнути з ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судові витрати у загальній сумі 8498,93 грн. (вісім тисяч чотириста дев`яносто вісім гривень дев`яносто три копійки) за проведення експертиз.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді від 12.11.2020 року по справі № 947/33225/20 (провадження № 1-кс/947/17365/2)0 скасувати.

Речові докази: диск CD-R «PLATINUM» N123N1291D820395C1 з фотознімками у кількості 76 шт. - зберігати в матеріалах кримінального провадження; 1-н марлевий тампон зі змивом з зовнішньої поверхні бардачка, розташованого напроти місця правого переднього пасажира автомобіля, який був упаковані у паперовий конверт СУ ГУНП ПУ; 1-н марлевий тампон зі змивом РБК з зовнішньої поверхні передньої лівої двері автомобіля, який був упаковані у паперовий конверт СУ ГУНП НПУ; 1-н марлевий тампон зі змивом з ручки КПП автомобіля, який був упаковані у паперовий конверт СУ ГУНІ НПУ; 1-н марлевий тампон зі змивом з керма автомобіля, який був упаковані у паперовий конверт СУ ГУНП НПУ; один слід пальця руки та один слід долоні руки з правої зовнішньої частини віконної рами передніх лівих дверей автомобіля, які були упаковані у експертний пакет INP 1004572; один фрагмент тканини з РБК, вирізаний з правої частини заднього сидіння автомобіля, який був упакований у паперовий конверт білого кольору знищити; гаманець рожевого кольору, виявлений на передньому лівому сидінні автомобіля в якому знаходяться чотири банківських картки: «VISA» «ПриватБанк» із номером: НОМЕР_5 ; «Master Card» «ПриватБанк» debit із номером:01/23; «Master Card» «ПриватБанк» із номером: НОМЕР_6 ; «VISA» «Raifftisen BANK AVAL» OLENA VALEVSKA із номером: НОМЕР_7 , гаманець шкіряний коричневого кольору, виявлений у внутрішньому кармані лівої передньої двері автомобіля в якому знаходяться грошові кошти в сумі 7100 гривень, купюрами: 9 шт - 500 гривень; 10 шт - 200 гривень; 6 шт - 100 гривень; дві банківських картки: «Master Card» «ПриватБанк» debit із номером, цифри якого частково не частково не відображаються :517572-- ---; «Master Card» «ПриватБанк» із номером: НОМЕР_8 ; свідоцтва про реєстрацію автомобіля «MAZDA 323», реєстраційний номер НОМЕР_9 від 02.06.2001; посвідчення водія НОМЕР_10 видано 03.07.2013 РЕВ № 11, дійсне до 03.07.2063, категорія «В» на ім?я ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) захишити власникам за належністю; автомобіль «MAZDA 323», реєстраційний номер НОМЕР_1 повернути власнику за належністю.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення вироку.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Відповідно до ч. 15 ст. 615 КПК України суд обмежився проголошенням резолютивної частини вироку з врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Суддя ОСОБА_1