Справа № 686/1898/26
Провадження № 1-кс/686/1109/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2026 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого в ОВС ВРОТЗ СУ ГУНП в Хмельницькій області майора поліції ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Деражня Хмельницької області, українця, громадянина України, приватного підприємця, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , одруженого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, раніше не судимого,

у кримінальному провадженні № 0001140

встановив:

23.01.2026 року старший слідчий в ОВС ВРОТЗ СУ ГУНП в Хмельницькій області майор поліції ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 189 КК України, строком на 60 діб, не визначаючи розмір застави, посилаючись на те, що існують передбачені ст.177 КПК України ризики : переховування від органів досудового розслідування та суду ; незаконного впливу на свідків, потерпілого у даному кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення.

В провадженні ВРОТЗ СУ ГУНП в Хмельницькій області перебуває кримінальне провадження № 0001140 від 21.11.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

В обґрунтування поданого клопотання слідчий зазначив, що ОСОБА_7 , маючи на меті незаконне збагачення, в період правового режиму воєнного стану (введеного в дію 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», який продовжено до 03 лютого 2026 року), керуючись корисливим мотивом, маючи умисел на вимагання - вимогу передачі чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, їх наслідки щодо позбавлення можливості особи на власний розсуд володіти, користуватися і розпоряджатися своїм майном, діючи умисно, усвідомлено посягаючи на чужу власність, передбачаючи спричинення матеріальної шкоди і бажаючи завдати таку шкоду, розробив злочинну схему отримання грошових коштів, яка полягала у вимаганні та отриманні від потерпілого ОСОБА_9 150 000 доларів США.

З метою отримання вказаних грошових коштів ОСОБА_7 вирішив використати надуману ним ситуацію про нібито наявність заборгованості вищевказаної суми грошових коштів перед ним батьком потерпілого ОСОБА_9 ОСОБА_10 , який помер у вересні 2024 року.

Так, у жовтні 2024 року, точні дата та час досудовим розслідуванням не встановлені, ОСОБА_7 перебуваючи у невстановленому місці, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на вимагання та отримання грошових коштів злочинним шляхом, зателефонував ОСОБА_9 та призначив зустріч в кафе «Міленіум», що за адресою Хмельницька область, м. Деражня, вул. Миру, 95/1. Цього ж дня, в обідній час, ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні вказаного закладу, під час спілкування із ОСОБА_9 повідомив останньому, що нібито його покійний батько ОСОБА_10 за життя заборгував ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 150 000 доларів США. Після цього ОСОБА_7 висунув незаконну вимогу ОСОБА_9 про передачу йому грошових коштів в сумі 150 000 доларів США, нібито в якості погашення боргу його покійного батька. У відповідь на висунуту незаконну вимогу ОСОБА_9 пояснив, що про вказаний борг його покійного батька ОСОБА_10 перед ОСОБА_7 йому чи його рідним нічого не відомо та відмовився віддавати будь-які грошові кошти. В свою чергу, ОСОБА_7 на таку відповідь ОСОБА_10 відреагував агресивно та вдався до погроз застосування фізичного насильства в разі невиконання поставленої ним вимоги, які ОСОБА_10 сприйняв як реальні, побоюючись за своє життя та здоров`я. Також в ході вказаної зустрічі ОСОБА_7 змусив ОСОБА_9 написати розписку про те, що він зобов`язується віддати йому грошові кошти в сумі 150 000 доларів США.

В подальшому, в період часу з 04.11.2024 по 03.11.2025 ОСОБА_9 побоюючись за своє життя і здоров`я, сприймаючи погрози ОСОБА_7 як реальні, виконуючи незаконні вимоги останнього, передав ОСОБА_7 грошові кошти в загальній сумі 7600 доларів США та 700 Євро, в якості часткового погашення неіснуючого боргу. Вказані грошові кошти ОСОБА_9 віддавав ОСОБА_7 у безготівковій формі шляхом переказу на банківський (картковий) рахунок № НОМЕР_1 , наданий останнім або ж за попередньою домовленістю готівкою під час зустрічей на території м. Деражня Хмельницкої області, перебуваючи у транспортному засобі ОСОБА_7 «Toyota Land Cruiser 200», р.н. НОМЕР_2 чи в офісному приміщенні за адресою АДРЕСА_2 .

У вказаний період часу ОСОБА_7 вимагаючи погашення надуманого ним боргу у повному обсязі продовжував погрожувати ОСОБА_9 фізичним насильством, в тому числі через спілкування з матір`ю останнього ОСОБА_11 . Зокрема, 22.10.2025 близько 08 год 30 хв ОСОБА_7 , перебуваючи у невстановленому місці, зателефонував ОСОБА_11 та в телефонній розмові повідомив, що в разі не повернення грошового боргу її сином залучить сторонніх осіб, які вб`ють ОСОБА_9 . Цього ж дня, близько 14 год. ОСОБА_7 , перебуваючи у невстановленому місці, зателефонував потерпілому ОСОБА_9 та в телефонній розмові, продовжуючи вимагати надуманий ним борг, погрожував, що залучить сторонніх осіб, які привезуть його до нього потерпілого, після чого він поламає потерпілому ребра та вб`є. Під час вказаної розмови ОСОБА_7 призначив ОСОБА_9 зустріч поряд із Деражнянським ліцеєм № 2 Деражнянської міської ради Хмельницької області, що по вул. Лесі Українки, 9, на яку потерпілий погодився взявши обіцянку з ОСОБА_7 не застосовувати до нього фізичну силу. Під час даної зустрічі, яка відбулася близько 19 год у вказаному місці ОСОБА_7 в черговий раз пригрозив ОСОБА_12 застосуванням фізичної сили та повторив вимогу надати йому нібито заборговані батьком грошові кошти.

Надалі, 30.11.2025 близько 09 год 55 хв ОСОБА_7 , перебуваючи у невстановленому місці, знову зателефонував потерпілому ОСОБА_9 та продовжуючи вимагати надуманий ним борг погрожував зламати потерпілому грудну клітку. Цього ж дня близько 14 год 30 хв під час зустрічі із ОСОБА_9 поряд з ТОВ «Нова пошта», що за адресою Хмельницька область, м. Деражня, вул. Миру, 120, ОСОБА_7 продовжив вимагати грошові кошти, при цьому погрожував потерпілому побиттям.

В подальшому, 19.12.2025 близько 13 год 30 хв ОСОБА_7 , під час зустрічі із потерпілим ОСОБА_9 , яка відбулася поряд з автостанцією, що по вул. Миру, 97 в м. Деражня Хмельницької області, повідомив потерпілому, що якщо той найближчим часом не віддасть йому хоча б частину грошових коштів із висунутої ним вимоги, то він застрелить його.

Наступного дня, 20.12.2025 близько 15 год, сприймаючи усі попередні погрози ОСОБА_7 як реальні, побоюючись за своє життя та здоров`я, ОСОБА_9 на власному автомобілі «TOYOTA CARINA», р.н. НОМЕР_3 , приїхав на зустріч із ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_2 . Під час цієї зустрічі ОСОБА_9 знаходячись в салоні зазначеного транспортного засобу передав ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 10 000 гривень в якості погашення частини вигаданого ним боргу. В свою чергу ОСОБА_7 будучи не задоволеним переданою ОСОБА_9 сумою грошових коштів, розпочав говорити, що той дуже повільно повертає батьківський борг, при цьому продовжив погрожувати застосуванням фізичної сили в тому числі з боку так званих «кримінальних авторитетів». Під час цієї зустрічі ОСОБА_7 продовжив вимагати у ОСОБА_9 гроші та сказав, що у січні 2026 року останній має передати йому як мінімум 10 000 доларів США, в якості погашення частини вигаданого ним боргу. На пояснення ОСОБА_9 з приводу того, що останній не має таких грошей, ОСОБА_13 не зважав та продовжував вимагати повернення неіснуючого боргу.

Продовжуючи свої злочинні дії, 05.01.2026 близько 13 год 30 хв ОСОБА_7 , перебуваючи у невстановленому місці, в черговий раз зателефонував ОСОБА_9 та в телефонній розмові нагадав про поставлену ним умову в повернені частини вигаданого ним боргу саме у січні 2026 року, а саме наказав у найближчий час передати йому грошові кошти в сумі 10 000 доларів США, при цьому наголосив потерпілому, що в разі невиконання такої вимоги знищить його.

В подальшому, 22.01.2026 ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний план, спрямований на вимагання та отримання грошових коштів злочинним шляхом, під час телефонної розмови із потерпілим ОСОБА_9 узгодили місце зустрічі для сплати потерпілим вищевказаної суми грошових коштів, задля погашення частини надуманої ОСОБА_7 незаконної заборгованості.

Цього ж дня, близько 11 год 40 хв., ОСОБА_9 , під час зустрічі із ОСОБА_7 , перебуваючи в салоні транспортного засобу «BYD LEOPARD TI03», р.н. НОМЕР_4 , за адресою Хмельницька область, м. Деражня, вул. Миру, 157, виконуючи незаконну вимогу останнього, щодо погашення неіснуючої заборгованості, побоюючись за своє життя та здоров`я, передав ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 10 000 доларів США (відповідно до офіційного курсу НБУ становить 431759 гривень), як частину від загальної суми грошових коштів поставленої останнім незаконної вимоги. »

Заслухавши пояснення прокурора та слідчого, які клопотання підтримали та наполягали на його задоволенні, підозрюваного та його захисників, які заперечили щодо задоволення клопотання, просили застосувати запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі або ж визначити розмір застави, дослідивши надані матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження № 0001140, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Частиною 1 ст.183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п.4 ч.2 ст.183 КПК України).

В межах даного кримінального провадження 22.01.2026 ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

23.01.2026 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вимозі передачі чужого майна (вимагання), вчиненого з погрозою насильства над потерпілим, з погрозою вбивства, в умовах воєнного стану, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, санкції якої визначає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років з конфіскацією майна, від 7 до 12 років з конфіскацією майна, тобто згідно зі ст.12 КК України даний злочин класифікується як особливо тяжкий.

Дана підозра є обґрунтованою, адже на її підтвердження представлено: протоколи додаткового допиту потерпілого ОСОБА_9 від 08.01.2026 та від 23.01.2026, протокол огляду від 16.12.2026, протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 22.01.2026 , протоколи обшуку від 22.01.2026, протокол про результати проведення оперативно- технічного заходу зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 09.12.2025, протокол про результати проведення НСРД контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту від 22.12.2025, протокол огляду особи, яка приймає участь у НСРД контроль за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту та вручення грошових коштів від 22.01.2026 та інші матеріали кримінального провадження.

Таким чином, станом на момент розгляду клопотання беззаперечних доказів того, що ОСОБА_7 не причетний до вчинення кримінального правопорушення, не встановлено.

З наданих матеріалів убачається, що ОСОБА_7 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, а тому, зважаючи на покарання, яке йому загрожує, у випадку визнання його винуватим, співставляючи можливі негативні для нього наслідки у вигляді засудження до покарання у виді позбавлення волі, слідчий суддя вважає, що ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміноване йому кримінальне правопорушення, є достатньо високим.

Також встановлено наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, може незаконно впливати на покази свідків та потерпілого з метою зміни останніми показів. Вказаний ризик обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_7 , з метою уникнення кримінальної відповідальності може намагатися вплинути на потерпілого ОСОБА_9 , з метою відмови ним від наданих раніше показів, або зміни їх в сторону виправдання. Вказаний вплив може виражатися у формі підкупу потерпілого, його залякування, погрозами фізичною розправою йому особисто чи членам родини або майна, умовлянь тощо.

Аналізуючи особу підозрюваного слідчий суддя враховує, що ОСОБА_7 є раніше не судимою особою, має постійне місце проживання, працевлаштований, одружений, має на утриманні малолітню дитину, являється військовим пенсіонером та особою з інвалідністю ІІ групи, хворіє на ряд хронічних захворювань, вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні не визнає. Однак, ці обставини не є достатніми підставами для відмови у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Окрім того, вказані обставини не були стримуючими від вчинення дій, що стали підставою для підозри ОСОБА_7 у вчиненні особливо тяжкого злочину.

Враховуючи наведені ризики, усі, визначені ст.178 КПК України, обставини в їх сукупності, приходжу до висновку, що відносно підозрюваного ОСОБА_7 , слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, адже лише такий найсуворіший запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та буде достатнім стримуючим засобом для запобігання ризикам, доведеним слідчим та прокурором.

Слідчий суддя вважає обґрунтованою і доведеною ту обставину, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, в тому числі й запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, особистого зобов`язання, особистої поруки та застави, не забезпечить попередження вищезазначених ризиків і належну процесуальну поведінку підозрюваного, оскільки не встановлено тих стримуючих чинників, які б були у повному обсязі здатні мінімізувати ймовірність вчинення підозрюваним дій, спрямованих на ухилення від можливого покарання, протиправного впливу на свідків та потерпілого.

Разом з тим, розмір застави відповідно до ч.4 ст.183 КПК України не визначається, оскільки під час розгляду клопотання та дослідження матеріалів справи у судовому засіданні встановлено, що підозрюваний ОСОБА_7 , у відношенні до потерпілого ОСОБА_9 погрожував застосування насильства.

Завдання кримінального провадження виправдовують вжиття таких обмежувальних заходів та такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, з метою уникнення вищевказаних ризиків.

Враховуючи характер та обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , суворість можливого покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним, слідчий суддя дійшов до висновку про існування обґрунтованих підстав вважати, що існують не абстрактні, а конкретні ризики, про які зазначено вище та які передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а тому, застосувати менш суворий запобіжний захід неможливо.

Даних, які б перешкоджали триманню ОСОБА_7 , під вартою, не встановлено.

Строк тримання під вартою слід визначити в межах строку досудового розслідування та в межах строку, визначеного ст.197 КПК України, а саме до 20.03.2026 року включно.

Керуючись ст.ст. 110, 177, 178, 183, 196, 197 КПК України,

постановив:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 189 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 20 березня 2026 року включно.

Ухвала діє до 20 березня 2026 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя