УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2025 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 про часткове скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 14 листопада 2024 року у кримінальному провадженні № 0000933, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 липня 2025 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

в с т а н о в и в:

25 серпня 2025 року (здано на пошту 20 серпня 2025 року) до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 04 серпня 2025 року у кримінальному провадженні № 0000933, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 липня 2025 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на майно, що на праві власності належить ОСОБА_4 , а саме: автомобіль марки «Kia K5», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова № НОМЕР_2 , 2014 року випуску, в частині заборони користування майном, передавши на зберігання і користування власнику.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримав клопотання та просив задовольнити з підстав наведених у ньому.

Уповноважений прокурор відділу Київської міської прокуратури, за клопотанням якого було накладено арешт на майно, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі.

Заслухавши доводи адвоката ОСОБА_3 , дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Положеннями ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Положеннями ч. 2 ст. 173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

У судовому засіданні встановлено, що відділом розслідування злочинів у сфері транспорту Слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000933, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 липня 2025 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Процесуальне керівництво у кримінальному провадженні здійснюється прокурорами відділу Київської міської прокуратури.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 04 серпня 2025 року клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури у кримінальному провадженні № 0000933, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 липня 2025 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, задоволено та накладено арешт на автомобіль марки «Kia K5», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова № НОМЕР_2 , 2014 року випуску, що належить ОСОБА_4 , який було вилучено 21 липня 2025 року під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди.

Як убачається зі змісту ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 04 серпня 2025 року, метою накладення арешту на майно, є збереження речових доказів у кримінальному провадженні, відповідає критеріям, встановленим ст. 98 КПК України, оскільки пошкодження на транспортному засобі, які виникли внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є унікальними по своїй суті та мають індивідуальні ознаки, характерні лише для дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася, мають суттєве значення для встановлення об`єктивних обставин дорожньо-транспортної пригоди, механізму його розвитку та в цілому для прийняття обґрунтованого та законного рішення у кримінальному провадженні, що дає достатні підстави вважати, що слідчий суддя обґрунтовано, відповідно до вимог ст.ст. 132, 170-173 КПК України, наклав арешт на вищезазначене майно.

Крім того, в ході судового розгляду встановлено, що такий захід забезпечення кримінального провадження, як арешт вказаного майна, не втратив свою актуальність. Так, досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000933 від 21 липня 2025 року, триває, на даний час у вказаному кримінальному провадженні здійснюються слідчі (розшукові) дії з метою виконання завдань, встановлених ст. 2 КПК України.

При цьому, адвокат ОСОБА_3 не надав належних доказів, які б підтверджували поза розумним сумнівом, що на даний час проведено огляд транспортного засобу, а електронне листування між особами у месенджері також на думку слідчого судді не є переконливими у достатній мірі, оскільки не містить беззаперечних даних про отримання органом досудового розслідування висновку експерта за результатами проведення автотехнічної експертизи.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи те, що слідчим суддею не встановлено будь-яких нових обставин та доводів, яких не існувало на час накладення арешту на майно, за яких би на даний час відпала потреба у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження або ж було встановлено, що арешт накладено необґрунтовано, слідчий суддя не знаходить достатніх підстав для задоволення клопотання представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 04 серпня 2025 року у кримінальному провадженні № 0000933, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 липня 2025 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 98, 132, 170-174, 309, 310, 376, 532 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в:

Клопотання представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 про часткове скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 14 листопада 2024 року у кримінальному провадженні № 0000933, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 липня 2025 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1