Справа 357/2941/25 Головуюча в І інстанції ОСОБА_1
Провадження 11-кп/824/1882/2026 Доповідач в суді ІІ інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

15 січня 2026 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:

ОСОБА_2 (головуючий), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження № 0000803 від 28.02.2025 за апеляційною скаргою заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_9 на вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 березня 2025 року, -

в с т а н о в и л а :

Вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 березня 2025 року,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Чани Чанівського району Новосибірської області Російської Федерації, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого, засуджено:

за ч. 2 ст. 310 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки;

за ч. 2 ст. 317 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років;

за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки;

на підставі ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень ОСОБА_7 призначено покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на 5 років;

на підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання у виді 5 років позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 роки із покладенням обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України;

вирішене питання про речові докази та процесуальні витрати.

Відповідно до вироку, не пізніше серпня 2024 року, за невстановлених обставин, ОСОБА_7 придбав не менше ніж 506 (п`ятсот шість) рослин конопель, добрива, необхідне обладнання для незаконного вирощування конопель, підшукала та обладнала відповідне приміщення (місце), в якому буде здійснюватися незаконне вирощування нарковмісних рослин, а саме господарське приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , після чого залучив до протиправної діяльності ОСОБА_7 , який в свою чергу, займався безпосередньо доглядом за рослинами конопель, їх вирощуванням, удобренням, забезпеченням належних умов для дозрівання рослин та суцвіть. У подальшому, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою із невстановленою особою, перебуваючи по АДРЕСА_2 , відповідно до відведеної ролі, незаконно шляхом забезпечення функціонування системи освітлення, вентиляції, крапельного зрошування, забезпечував належні умови для росту, дозрівання, рослин, які поливав, здобрювала та за якими доглядав, тобто незаконно вирощував 506 (п`ятсот шість) рослини конопель.

Крім того, ОСОБА_7 , діючи групою осіб із невстановленою особою, у невстановлений час, але не пізніше серпня 2024 року, постійно перебуваючи у обладнаному необхідним приладдям, засобами та приборами, організованому невстановленою особою на території домоволодіння АДРЕСА_2 , приміщенні для незаконного виготовлення наркотичного засобу канабісу, діючи відповідно до досягнутої з невстановленою особою домовленістю, будучи обізнаним в способах вирощування нарковмісних рослин для подальшого виготовлення з них наркотичного засобу канабісу, за фінансування невстановленої особи проживав на території вказаного домоволодіння, забезпечував вирощування рослин для подальшого виготовлення з них наркотичного засобу за вказаною адресою, тобто утримував місце, для незаконного виготовлення наркотичних засобів, діючи групою осіб із невстановленою особою.

Крім того, у невстановлений день та час, за невстановлених обставин, але не пізніше 10.09.2024 ОСОБА_7 , незаконно придбав наркотичний засіб канабіс, вагою не менше 777,34 г., тобто у великих розмірах, який почав незаконно зберігати у господарській споруді на території домоволодіння АДРЕСА_2 , без мети збуту.

В апеляційній скарзі прокурор указав на незаконність вироку у зв`язку із невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, через м`якість, а також у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. В обґрунтування доводів скарги указав на те, що судом при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 не було належним чином враховано тяжкості кримінального правопорушення, яке останньому поставлено у вину, а також обставини його вчинення. Зокрема, активну та значущу роль обвинуваченого у вирощуванні 506 рослин конопель. Прокурор вказав, що судом враховано наявність пом`якшувальної обставини, а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, не має непогашених та незнятих судимостей, не перебуває на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра. Водночас визнання вини та щире каяття вже покладено в основу рішення при призначенні винному покарання у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією відповідної норми Особливої частини КК України. Отже, повторне врахування цієї обставини під час вирішення питання про звільнення від відбування призначеного покарання з випробуванням, на думку апелянта, є неприпустимим. На переконання прокурора, суд першої інстанції безпідставно визнав обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутні відомості про наявність таких обставин. Вважав, що в ході судового розгляду судом першої інстанції не було здобуто жодного доказу, який би обґрунтовано вказував на можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства. Наведене, на переконання прокурора, свідчить, що лише реальне відбування покарання призведе до наслідків у виді виправлення ОСОБА_7 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Просив вирок скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання:

за ч.2 ст.310 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки;

за ч.2 ст.317 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років;

за ч.2 ст.309 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки;

на підставі ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень ОСОБА_7 призначити покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на 5 років;

виключити обставину, яка пом`якшує покарання - активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

У запереченнях захисника ОСОБА_8 на апеляційну скаргу прокурора указано на те, що її доводи є необґрунтованими, а вирок суду є законним та належним чином обґрунтованим судом та відповідає фактичним обставинам справи. Вказав, що судом першої інстанції під час розгляду справи враховано позицію прокурора, який під час судових дебатів просив застосувати до ОСОБА_7 положення ст.75 КК України. Суд також врахував ставлення обвинуваченого до скоєного, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутність обтяжуючих обставин, а також сукупність даних про особу обвинуваченого, які прокурор не заперечував під час розгляду справи в суді першої інстанції. На переконання захисника, обов`язки, покладені судом на обвинуваченого відповідно до ст. 76 КК України, є необхідними та достатніми для його виправлення з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, а також обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання. Просив вирок залишити без змін, а в задоволенні апеляційної скарги прокурора відмовити.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення:

прокурора, який подану апеляційну скаргу підтримав, підтвердив її доводи та просив її задовольнити;

обвинуваченого ОСОБА_7 , який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги прокурора, просив відмовити у її задоволенні;

захисника ОСОБА_8 , який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги прокурора, просив відмовити у її задоволенні, а вирок залишити без змін;

вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.

Вирок в частині доведеності винуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинів та правильності кваліфікації його дій учасниками судового розгляду не оскаржувались, а тому вирок у цій частині, відповідно до положень ч.1 ст. 404 КПК України колегією суддів не перевірявся. Підстав для виходу за межі апеляційної скарги відповідно до ч.2 ст. 404 КПК України колегією судді не встановлено.

Щодо доводів апеляційної скарги в частині порушень вимог закону при призначенні покарання, то вони, на думку колегії суддів, не ґрунтуються ні на вимогах закону, ні на зібраних у справі доказах.

Так, відповідно до частин першої і другої ст. 65 КК України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення; відповідно до положень Загальної частини КК України; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Як вбачається із вироку при призначенні обвинуваченому покарання суд першої інстанції врахував:

тяжкість вчинених обвинуваченим злочинів два із яких відносяться до тяжких злочинів і один до нетяжких;

дані які характеризують особу обвинуваченого, зокрема, те що він не має не знятих та не погашених судимостей, відсутність негативних характеристик на обвинуваченого та те, що він є тимчасово переміщеною особою, тобто особою яка вимушена була залишити попереднє місце свого проживання у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації;

обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого якими є: визнання ним своєї вини у вчиненні злочинів, активне сприяння у розкритті злочину, усвідомлення обвинуваченим протиправності своєї поведінки.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого судом першої інстанції не встановлено.

Із урахуванням викладеного суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого переконання про необхідність призначення обвинуваченому покарання за злочини у межах санкцій, передбачених відповідними нормами закону у розмірах, визначених судом. Сукупність зазначених вище обставин дала суду першої інстанції обґрунтовані підстави для звільнення обвинуваченого від відбування покарання із випробуванням відповідно до вимог ст. 75 КК України.

Рішення суду першої інстанції у цій частині є належним чином мотивованим та обґрунтованим.

Апеляційна скарга прокурора не містить доводів, які би указували на незаконність, невмотивованість та необґрунтованість ухваленого щодо ОСОБА_7 вироку.

Колегія суддів повторно відмічає те, що при вирішенні питання про покарання судом першої інстанції із належною повнотою враховані і тяжкість вчинених злочинів, і конкретні обставини їх вчинення. Судом із достатньою повнотою враховані дані які характеризують особу обвинуваченого, обставини які пом`якшують та обтяжують покарання та інші обставини, із яким закон пов`язує призначення покарання. Доводи апеляційної скарги в частині подвійного врахування даних про особу обвинуваченого та обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого не грунтуються на матеріалах справи, оскільки ці обставини судом першої інстанції враховані лише як підстави для застосування щодо обвинуваченого положень ст. 75 КК України. Доводи апеляційної скарги про необґрунтоване визнання судом першої інстанції у якості обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого - щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення на думку колегії суддів не ґрунтуються на матеріалах справи. На думку колегії суддів каяття обвинуваченого у вчиненні злочинів є щирим та у повній мірі відображає його відношення до вчинених ним злочинів, яке проявляється в усвідомленні протиправності своїх діянь та їх осуді. Поведінка обвинуваченого на етапі досудового розслідування указує на сприяння його у розкритті злочинів. У зв`язку із цим щире каяття та активне сприяння обвинуваченого розкриттю кримінального правопорушення судом першої інстанції обґрунтовано визнані обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого.

На думку колегії суддів, призначені обвинуваченому покарання за конкретні злочини, а також покарання за сукупністю злочинів із застосуванням положень ст. 75 КК України є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень, сприяє досягненню визначеній у ст. 50 КК України меті покарання, за своїм видом та розміром є таким, яке відповідає як особі обвинуваченого, так і тяжкості вчинених ним злочинів. Підстав для посилення цього покарання, у тому числі шляхом призначення покарання без застосування положень ст. 75 КК України колегією суддів не встановлено.

Наведене указує на необґрунтованість поданої апеляційної скарги та відсутність підстав для її задоволення.

Вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 березня 2025 року щодо ОСОБА_7 відповідає вимогам закону, підстав для його скасування чи зміни колегія суддів не вбачає у зв`язку із чим залишає цей вирок без змін, а у задоволенні апеляційної скарги відмовляє.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

В задоволенні апеляційної скарги прокурора відмовити.

Вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 березня 2025 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців із моменту її проголошення.

СУДДІ

_____________________ ОСОБА_2 _____________________ ОСОБА_3 _____________________ ОСОБА_4