Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/673/25 Головуючий у суді І-ї інстанції >
Справа № 391/591/25 Доповідач в колегії апеляційного суду
Категорія 369 В ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2025 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзвязку у м. Кропивницькому матеріали кримінального провадження № 0000089 від 30.05.2025 року за апеляційною скаргою прокурора у кримінально провадженні ОСОБА_9 на вирок Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 10 вересня 2025 року.

Цим вироком:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Синьки Кіровоградської області, громадянина України, із середньою освітою, пенсіонера, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винуватим та призначено покарання за ч.1 ст.369 КК України у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк тривалістю 1 рік.

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_8 визнано винним у пропозиції службовій особі надати їй неправомірну вигоду та надання такої вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, за наступних обставин.

Так, 29.05.2025 близько 22-18 год. працівники ВП №3 (м. Бобринець) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області дільничний офіцер поліції ОСОБА_10 та поліцейський ОСОБА_11 під час патрулювання території смт. Компаніївка по вул. Парковій біля будинку №10 за порушення правил дорожнього руху зупинили транспортний засіб марки «ВАЗ 21070» з реєстраційним номером « НОМЕР_1 », під керуванням ОСОБА_8 .

Під час проведення перевірки встановлено, що ОСОБА_8 керував транспортним засобом маючи ознаки алкогольного сп`яніння, після чого йому працівниками поліції було роз`яснено підстави та порядок притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Бажаючи уникнути адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у ОСОБА_8 раптово виник умисел, направлений на пропозицію надання поліцейському ОСОБА_11 , тобто службовій особі, неправомірної вигоди. Реалізовуючи свій умисел, направлений на надання поліцейському, тобто службовій особі, неправомірної вигоди за нескладання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, розуміючи незаконність своїх дій та достовірно знаючи про кримінальну відповідальність за пропозицію та надання неправомірної вигоди службовим особам, запропонував ОСОБА_11 , який знаходився на передньому пасажирському сидінні службового автомобіля, неправомірну вигоду в сумі 5500 гривень, поклавши вказані кошти до карману передніх пасажирських дверцят службового автомобіля «Renault Duster» реєстраційний номер НОМЕР_2 , після чого ОСОБА_11 та ОСОБА_10 викликали слідчо-оперативну групу для фіксації вказаної події.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичних обставин кримінального правопорушення та юридичної кваліфікації дії обвинуваченого, просив вирок суду першої інстанції скасувати в частині призначеного покарання через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 визнати винним та призначити покарання за ч. 1 ст. 369 КК України у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. В решті вирок залишити без змін. Свої вимоги обґрунтував тим, що ОСОБА_8 вчинив здійснення пропозиції службовій особі надати їй неправомірну вигоду за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.369 КК України, яке, відповідно до примітки до ст.45 КК України, є корупційним злочином. Всупереч положень ч.1 ст.75 КК України суд І інстанції при призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 покарання за вчинення корупційного злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, у виді позбавлення волі, застосував положення ч. 1 ст. 75 КК України та звільнив обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, тобто застосував закон України про кримінальну відповідальність, який не підлягає застосуванню.

Заслухавши доповідача, прокурора, яка підтримала подану апеляційну скаргу, обвинуваченого ОСОБА_8 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_7 , які частково підтримали апеляційну скаргу, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали кримінального провадження, дотримуючись меж перегляду судових рішень, визначених ст. 404 КПК України, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню частково, з таких підстав.

Досудове розслідування у даному кримінальному провадженні проведено відповідно до вимог кримінального процесуального закону, а викладені у вироку суду висновки про наявність в діях ОСОБА_8 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, ґрунтуються на сукупності зібраних по справі доказів, які відповідно до вимог параграфу 3 гл.28 КПК України, повністю досліджені судом першої інстанції під час судового розгляду справи та є взаємоузгодженими між собою і відповідають фактичним обставинам справи.

Належність та допустимість доказів у кримінальному провадженні, а також правильність кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.369 КК України у колегії суддів сумнівів не викликає.

Вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, крім визнання своєї вини, в повному обсязі доведена матеріалами кримінального провадження.

При цьому, районний суд дотримався вимоги змісту ч.3 ст.349 КПК України, допитав обвинуваченого і за згодою всіх учасників процесу визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорювалися, у тому числі і тих фактичних обставин, які зазначені в обвинувальному акті.

Оскільки, учасниками процесу обставини вчинення кримінального правопорушення та юридична кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_8 не оспорюються, колегія суддів не входить в обговорення вини та кваліфікації дій обвинуваченого і вважає, що його дії правильно кваліфіковано за ч.1 ст.369 КК України, як пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду та надання такої вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд першої інстанції дотримався вимог ст.65 КК України, врахував ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, які відноситься до категорії нетяжкого тяжкого злочину, особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, є пенсіонером, з 2023 року вдівець, являється учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, на обліку у лікаря психіатра та у лікаря нарколога не перебуває. На обліку Кропивницького РС №4 філії ДУ «Центр пробації» в Кіровоградській області станом 10.06.2025 також не перебуває. Під час судового розгляду долучив квитанцію АТ КБ «ПриватБанк» від 07.07.2025 про сплату штрафу в сумі 17 000 грн. на виконання постанови суду про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП. За даними досудової доповіді про обвинуваченого ОСОБА_8 від 28.08.2025 орган пробації вважає можливим виправлення цієї особи без ізоляції від суспільства. Врахував наявність обставини, яка пом`якшує покарання щире каяття та відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Разом із тим, згідно із п.4 ч.1 ст.409 КПК України неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність є підставою для зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Згідно із положеннями п.2 ч.1 ст.413 КПК України, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою зміну судового рішення, є незастосування закону, який підлягає застосуванню.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403,405,407,408,429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Виходячи зі змісту примітки ст. 45 КК України корупційними кримінальними правопорушеннями відповідно до цього Кодексу вважаються кримінальні правопорушення, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також кримінальні правопорушення, передбачені статтями 210, 354,364,364-1,365-2,368-369-2цього Кодексу.

Проте, всупереч викладених вище положень кримінального закону, місцевий суд призначив ОСОБА_8 за інкриміноване йому корупційне кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 369 КК України, покарання у виді 2 років позбавлення волі, та на підставі ч. 1 ст. 75 КК України, звільнив від його відбування з іспитовим строком 1 рік, що суперечить положенням Загальної частини КК України.

За таких обставин, враховуючи характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення відповідно до ст. 12 КК України та з урахуванням особи обвинуваченого, колегія суддів вважає за необхідне призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 369 КК України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень.

Таке покарання відповідатиме вимогам ст. 65 КК України, буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

При цьому, слід зазначити, що у Постанові ВС від 07 грудня 2021 року у справі №617/775/20 визначено, що зміна покарання у виді позбавлення чи обмеження волі, від відбування якого особу було звільнено, з випробуванням на підставі ст.75 КК України на штраф не є погіршенням правового становища обвинуваченого, засудженого, тому апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню частково, а вирок суду у частині призначення покарання підлягає зміні для приведення його у відповідність до норм матеріального законодавства.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 408, 409, 413, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 10 вересня 2025 року стосовно ОСОБА_8 змінити в частині призначеного покарання.

ОСОБА_8 вважати засудженим за ч.1 ст. 369 КК України до штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду, безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

(підписи)