Березівський районний суд Одеської області
Справа № 494/2709/25
Провадження № 1-кс/494/23/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2026 року м. Березівка

Слідчий суддя Березівського районного суду Одеської області ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду м. Березівка Одеської області клопотання слідчого СВ Березівського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Березівської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000648 від 03.12.2025 року про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

26.01.2026 року слідчий СВ Березівського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000648.

Справа визначена слідчому судді ОСОБА_1 та призначена на 28.01.2026 року.

Слідчий суддя вважає зазначити, що у зв`язку з надмірним навантаженням справами, яке виходить за межі фізичної можливості розгляду кожної справи у розумні строки, оскільки у Березівському районному суді Одеської області наразі працює 2 (два) судді (за штатом 4 (чотири)), та які є водночас слідчими суддями на території колишнього Миколаївського, частини Лиманського та Березівського районів; постійним тривалим відключенням електроенергії у Березівському районному суді Одеської області та повітряними тривогами на території Одеської області, враховуючи, що з 05.01.2026 року всі справи розподіляються лише слідчому судді ОСОБА_1 (Суддя ОСОБА_7 перебуває у відпустці в січні 2026 року), а тому суд позбавлений можливості проводити розгляд справи в розумні строки визначені КПК України.

В обґрунтування поданого клопотання, слідчий посилався на те, що 02.12.2025 року приблизно о 22:30 год., більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 перебував зі своєю матір`ю ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є особою похилого віку, у житловій кімнаті будинку за місцем їх спільного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де у них виник словесний конфлікт на фоні особистих неприязних відносин, що виникли раптово. У ході конфлікту у ОСОБА_5 виник умисел на спричинення особі, з якою він перебуває у сімейних відносин матері, тілесних ушкоджень, небезпечних для життя у момент заподіяння. З метою реалізації свого злочинного умислу, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, суспільно-небезпечні наслідки у вигляді спричинення шкоди здоров`ю потерпілої, свідомо бажаючи їх настання,діючи протиправно та умисно, ОСОБА_5 став на відстані витягнутої руки навпроти потерпілої, яка у цей час сиділа на ліжку обличчям до нього, штовхнув її обома руками, після чого кулаком правої руки наніс не менше 4 ударів в область голови і обличчя матері, що мало наслідком травматичний субарахноїдальний крововилив, подальший набряк головного мозку та призвело до смерті останньої. Своїми неправомірними діями ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_8 тілесне ушкодження у вигляді травматичного субарахноїдального крововиливу, що відповідно до п.п. 2.1.3.г «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995, відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя у момент їх заподіяння, яке у подальшому спричинило смерть потерпілої.03 грудня 2025 року о 10-35 годині слідчий СВ Березівського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 у порядку статті 208 КПК України затримав ОСОБА_5 за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України. 03.12.2025 року в порядку статті 278 КПК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Фергана, Узбекистан, громадянину України, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,слідчим за погодженням з прокурором повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, що спричинило смерть потерпілого. 04.12.2025 року слідчим суддею Березівського районного суду Одеської області ( ОСОБА_7 ) - ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком на 60 діб до 31.01.2026 року включно. Проте, на даний час у слідства виникла необхідність у продовженні тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , оскільки для проведення об`єктивного досудового розслідування є необхідність в отриманні висновків судових експертиз, які наразі знаходяться на виконанні в експертних установах. Так, в експертній установі ДСУ «Одеське обласне бюро СМЕ» на виконанні перебувають: судово-медичні (імунологічні) експертизи. Окрім того, на виконанні в Одеській філії СПЕ ДУ «ІПСПЕМН МОЗ України» перебуває амбулаторна комплексна судова психіатрична експертиза відносно підозрюваного (наразі експерт скерував клопотання про надання додаткових матеріалів). Результати вказаних вище експертиз мають суттєве значення для встановлення об`єктивної істини у даному кримінальному провадженні. Окрім того є необхідність у проведенні інших слідчих (розшукових)/процесуальних дій, необхідних для встановлення всіх обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. На підставі доказів, які планується отримати під час проведення слідчих дій, можливо буде встановити та підтвердити наявність чи відсутність фактів і обставин, що мають значення для даного кримінального провадження та підлягають доказуванню, виконання обов`язкових вимог статті 290 КПК України щодо ознайомлення сторін кримінального провадження з матеріалами досудового розслідування; складення обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування для його вручення стороні захисту і подальшого скерування до суду. Постановою прокурора від 23.01.2026 року у даному кримінальному провадження продовжено строк досудового розслідування до трьох місяців, а саме до 03.03.2026 року. Ризики за ст.177 КПК України не зменшились та інший запобіжний захід застосувати не можливо.

Прокурор та слідчий у судовому засіданні 28.01.2026 року клопотання підтримали на підставах, викладених у клопотанні, просили його задовольнити. Також, посилались на наявність ризиків, що зазначені у клопотанні та просили продовжити тримання під вартою, оскільки строк досудового розслідування продовжено постановою прокурора до 03.03.2026 року.

Захисник та підозрюваний ОСОБА_5 заперечували проти клопотання слідчого та прокурора. Просили застосувати більш м`який запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту. Будь-яких клопотань, заяв під час розгляду справи не заявляли. Захисник вказав, що ризики за ст.177 КПК України зазначені у клопотанні - не підтвердженні, та до підозрюваного необхідно застосувати більш м`який запобіжний захід.

Розглянувши подане клопотання та додані до нього документи, вивчивши матеріали кримінального провадження №0000648, вислухавши думки учасників судового розгляду, вважаю наступне.

На розгляді у СВ Березівського РВП ГУНП в Одеській області знаходиться кримінальне провадження за №0000648 за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Слідчим суддею встановлено, що 03.12.2025 року ОСОБА_5 затримано та 03.12.2025 року в порядку статей 276-279 КПК України повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.

Ухвалою слідчого судді Березівського районного суду Одеської області від 04.12.2025 року ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 31.01.2026 року включно, без визначення розміру застави.

Слідим суддею також встановлено, що постановою Березівської окружної прокуратури від 23.01.2026 року продовжено строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до 03.03.2026 року.

Частиною третьої статті 197 Кримінально-процесуального кодексу України (далі КПК України) передбачено: строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини "Тейс проти Румунії", автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження підозрюваному, обвинуваченому строку тримання під вартою, суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Слідчим суддею встановлено, що у клопотанні, прокурор та слідчий посилаються на наявність ризиків, передбачених п.1, п.2, п.3, п.5 ч.1 ст.177 КК України, які залишилися не змінними.

Щодо ризику переховування від органів досудового розслідування та суду, то слідчий суддя вважає, що ризик переховування від органу досудового розслідування та суду не зменшився, враховуючи: існування можливості переховування на тимчасово окупованих територіях України, оскільки в Україні діє військовий стан. Окрім того, слідчий суддя враховує, підозрюваний офіційно не працевлаштований, офіційного джерела доходу не має, на утриманні неповнолітніх осіб та осіб похилого віку не має, тому може безперешкодно залишити своє місце проживання, ускладнивши тим самим досудове розслідування та нормальну діяльність суду, здійснення правосуддя. Більш того, підозрюваний під час судового засідання повідомив що має закордонний паспорт, та у 2019 році виїжджав до Польщі.

Наведені вище обставини є передумовами та можливістю для втечі підозрюваного з метою ухилення від кримінальної відповідальності та переховування від органів досудового розслідування та суду. Співставлення можливих негативних для підозрюваного наслідків переховування у невизначеному майбутньому, із можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі, в тому числі за злочин у найближчій перспективі робить цей ризик достатньо високим. Таким чином, наведені вище обставини в сукупності дають слідчому судді підстави дійти висновку щодо наявності ризику переховування від органу досудового розслідування та суду.

Щодо наявності ризику знищити, приховати або спотворити речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, то слідчий суддя також вважає його обгрунтованим, оскільки враховуючи, що відкрита стадія досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні, дійсно існує загроза знищення відомостей, що можуть міститися у будь-якому місці, яке знає лише підозрюваний.

Щодо ризику незаконного впливу на свідків,потерпілу у цьому кримінальному провадженні.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати передбачену статтями 23 та 224 КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні.

При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 знайомий з особами, які фігурують як свідки у даному кримінальному провадженні, вони проживають в одному населеному пункті м. Березівка, деякі зі свідків є родичами підозрюваного, а потерпілою у кримінальному провадженні є його рідна сестра, відтак під загрозою можливого покарання, беручи до уваги характер та обставини вчиненого він може чинити вплив на свідків та потерпілу. Тому ОСОБА_5 , не будучи обмеженим у вільному спілкуванні з вказаними особами, може здійснювати на них вплив з метою спонукання їх до ненадання показань, перекручування або спотворення обставин, які їм можуть бути відомі щодо кримінального правопорушення для уникнення кримінальної відповідальності.

Також, слідчий суддя враховує і наявний ризик передбачений п.5 ч.1 ст.177 КК України, оскільки враховуючи особу ОСОБА_5 , який наразі підозрюється у вчиненні злочину, пов`язаного із домашнім насильством стосовно особи похилого віку, а саме в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, що спричинило смерть його 74-річної матері, враховуючи конкретні фактичні обставини вчиненого, є підстави побоюватись щодо вчинення останнім нового кримінального правопорушення.

За таких обставни, слідчий суддя встановив наявність вищевказаних ризиків, які продовжують діяти, та які зазначені слідчим та прокурором.

Підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, які дослідженні слідчим суддею.

При цьому, підозрюваний у судовому засіданні 28.01.2026 року знову підтвердив свою винуватість у інкримінованому кримінальному правопорушенні.

При продовженні запобіжного заходу, слідчий суддя враховує надані слідчим матеріали кримінального провадження, оцінюючи в сукупності всі обставини, зокрема вагомість наявності доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим, наявність повідомлення йому про підозру.

Слідчий суддя виходить із принципу презумпції невинуватості і не вирішує наперед процесуальну перспективу пред`явленої підозри, а лише аналізує обґрунтованість та тяжкість пред`явленої підозри, суспільної небезпеки злочинних дій, в яких підозрюється ОСОБА_5 .

Вказані вище обставини та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України виключають об`єктивну можливість щодо застосування до підозрюваного іншого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Іншими обставинами, що сукупно вказують на можливість та необхідність продовження стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є фактори, які дають змогу безперешкодно застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Відповідно до ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання цих обов`язків.

Разом з цим, слідчий суддя враховує положення частини 4 статті 183 КПК України, про те, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, який спричинив загибель людини, в даному випадку смерть ОСОБА_8 .

Заслухавши думку прокурора та слідчого, які клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою підтримали та просили його задовольнити, пояснення ОСОБА_5 та його захисника, враховуючи те, що в судовому засіданні прокурором, слідчим доведено наявність, на даний час, ризиків, визначених ст. 177 КПК України, беручи до уваги дані про підозрюваного ОСОБА_5 , тому необхідно продовжити строк застосування запобіжного заходу (строк досудового розслідування закінчується 03.03.2026 року), а саме: до 03.03.2026 року, без визначення розміру застави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 183, 193-194, 196-197, 200, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Березівського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Березівської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000648 від 03.12.2025 року про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосований відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою у Державній установі «Одеський слідчий ізолятор», - продовжити в межах строку досудового розслідування, а саме: до 03.03.2026 року включно, без визначення розміру застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 28.01.2026 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1