Провадження № 1-кп/643/1051/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.09.2025 м. Харків

Салтівський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні кримінальне провадження №0000345 від 03.07.2025 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинськ (нині м. Кам`янске), громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , який самовільно залишив військову частину 24.01.2025, в розумінні ст. 89 КК України раніше не судимого,

який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

УСТАНОВИВ:

30.06.2025 приблизно о 19 год. 00 хв. солдат ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучі особою, яка з 24.01.2025 самовільно залишила військову частину, залишаючись при цьому на військовій службі у ЗСУ, знаходився за адресою: АДРЕСА_2 , де у нього, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, виник словесний конфлікт із раніше знайомим йому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У ході вказаного конфлікту солдат ОСОБА_3 , знаходячись навпроти ОСОБА_4 , маючи раптово виниклий протиправний умисел, спрямований на спричинення йому тілесних ушкоджень, наніс останньому декілька ударів своєю правою рукою в ліве передпліччя, в ліве плече та в область грудної клітини зліва. Далі солдат ОСОБА_3 , продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, схопив до рук гострий предмет та умисно наніс ним один удар потерпілому в ліве передпліччя, після чого припинив свої протиправні дії та пішов з місця вчинення кримінального правопорушення.

Внаслідок умисно нанесених ОСОБА_3 ударів потерпілому ОСОБА_4 було спричинено відповідно до висновку судово-медичного експерта - рану на лівому передпліччі, що спричинила короткочасний розлад здоров?я тривалістю понад 6 діб, але не більше 3-х тижнів, та синці на лівому передпліччі, на лівому плечі та грудній клітині зліва, які викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів і за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Прокурором подане клопотання про розгляд обвинувального акту в спрощеному провадженні, яке суд вважає обґрунтованим з наступних підстав.

Кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим, відноситься до кримінальних проступків

(ч. 2 ст. 12 КК України).

Згідно з ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.

Як зазначає у своїх рішеннях ЄСПЛ, ані текст, ані дух ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) не перешкоджають особі за вільним власним його або її бажанням відмовлятися, прямо або автоматично, від права на гарантії справедливого судового розгляду. Проте така відмова повинна, якщо вона є, бути ефективною для цілей Конвенції, бути встановлена однозначно і повинні бути застосовані мінімальні гарантії, які відповідають її важливості (Pfeifer та Plankl проти Австрії, § 37). Крім того, вона не повинна суперечити жодному важливому інтересу суспільства (Ермі проти Італії [ВП], § 73; Сейдович проти Італії [ВП], § 86; Дворскі проти Хорватії [ВП], § 100).

До того, як можливо стверджувати, що обвинувачений чітко своєю поведінкою відмовився від важливого права, передбаченого ст. 6 Конвенції, необхідно продемонструвати, що він міг обґрунтовано передбачити наслідки своєї поведінки (Ермі проти Iталії [ВП]). § 74, Сейдович проти Італії [ВП], § 87).

Деякі гарантії ст. 6 Конвенції, такі як право на адвоката, яке є фундаментальним правом серед тих прав, які складають поняття справедливого судового розгляду та забезпечення ефективності решти гарантій, викладених у ст. 6 Конвенції, вимагають спеціального стандарту захисту «усвідомлена та розумна відмова», встановленого у прецедентному праві Суду (Дворскі проти Хорватії [ВП], § 101; Піщальніков проти Росії § 77-79).

Разом з обвинувальним актом прокурором надано заяву обвинуваченого ОСОБА_3 , складену в присутності захисника, адвоката ОСОБА_6 , щодо беззаперечного визнання винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Крім того, надано письмову заяву потерпілого ОСОБА_4 , в якій підтверджено згоду із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні за відсутності учасників судового провадження.

Ураховуючи обставини кримінального провадження, позицію обвинуваченого, висловлену за участі захисника, а також позицію потерпілого, суд дійшов висновку, що у цій справі дотримані необхідні мінімальні гарантії справедливого судового розгляду та відмова обвинуваченого від права на розгляд справи в загальному порядку, передбаченому Главою 28 КПК України, не суперечить завданням кримінального провадження та жодним важливим інтересам суспільства.

Отже, наявні підстави для розгляду обвинувального акта без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Згідно з ч. 2 ст. 382 КПК України, у вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Учасники судового провадження не оспорювали обставини вчинення кримінального правопорушення, які були встановлені органом досудового розслідування.

Відтак, у суду відсутні підстави надавати у даному вироку оцінку доказам, які зібрані органом досудового розслідування на підтвердження подій кримінальних правопорушень та винуватості обвинуваченого у їх вчиненні.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст.107 КПК України не здійснювалось.

Розглядаючи кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, суд кваліфікує дії ОСОБА_3 як кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч. 2 ст. 125 КК України, а саме умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Враховуючи, що розгляд обвинувального акта здійснюється у спрощеному провадженні, суд встановлює відомості, що характеризують обвинуваченого, виключно на підставі даних, зібраних органом досудового розслідування.

Згідно матеріалів кримінального провадження встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 раніше притягався до кримінальної відповідальності та був засуджений вироком Печерського районного суду міста Києва від 09.02.2023 за ч. 1 ст. 126 КК України до покарання у виді 150 годин громадських робіт. Згідно відповіді Святошинського районного відділу Філії ДУ «Центр пробації у місті Києві та Київській області» від 29.08.2025 ОСОБА_3 знятий з обліку 28.08.2023 у зв`язку із відбуттям призначеного покарання. Враховуючи відсутність відомостей про вчинення ОСОБА_3 нового кримінального правопорушення протягом року з дня відбуття покарання за вказаним вироком, обвинувачений в розумінні п. 5 ст. 89 КК України є особою, яка немає судимості. Зазначені в обвинувальному акті дані про притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності у межах інших кримінальних проваджень, суд не приймає до уваги, оскільки на час розгляду зазначеного кримінального провадження, рішення про винуватість чи невинуватість ОСОБА_3 в інших інкримінованих йому діяннях не підтверджена вироком суду.

Наказом командира в/ч НОМЕР_1 від 24.01.2025 № 386 солдата ОСОБА_3 притягнуто до дисциплінарної відповідальності за фактом самовільного залишення місця служби в умовах воєнного стану та накладено дисциплінарне стягнення у виді суворої догани.

Згідно службової характеристики встановлено, що солдат ОСОБА_3 характеризується посередньо.

Як зазначено в обвинувальному акті, обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшує покарання ОСОБА_3 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання під час досудового розслідування не встановлено.

На обліку у лікарів нарколога та психіатра обвинувачений ОСОБА_3 не перебуває.

Інших відомостей, які характеризують особу обвинуваченого, судом не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

При призначенні обвинуваченому покарання, з урахуванням вимог ст. 65 КК України, суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до кримінальних проступків; наявність обставин, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які його обтяжують; особу винного.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про доцільність призначення обвинуваченому покарання, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, у виді штрафу.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого у вказаному кримінальному провадженні не обирався.

Прокурором клопотання про обрання обвинуваченій запобіжного заходу під час судового провадження не заявлялось. Враховуючи наведене, а також засади змагальності та диспозитивності кримінального провадження, суд не вбачає підстав за власною ініціативою вирішувати питання про обрання обвинуваченій запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов не пред`явлено, процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні

Питання щодо речових доказів і документів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 2, 91, 368, 370, 374, 382, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн.

Документи, долучені до матеріалів кримінального провадження зберігати в матеріалах судової справи.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Салтівський районний суд міста Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня отримання його копії. Вирок не може бути оскаржений з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1