Справа №155/133/23
Провадження №1-кп/155/39/25
ГОРОХІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про закриття кримінального провадження

18 листопада 2025 року місто Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000097 від 20 серпня 2023 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Піски Горохівського району Волинської області, яка зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з професійно-технічною освітою, заміжньої, на утриманні якої перебуває одна малолітня дитина, яка перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, несудимої,

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Горохівського районного суду Волинської області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Так, ОСОБА_4 17 серпня 2023 року орієнтовно о 23 годині 50 хвилин в місті Берестечко Луцького району, перебуваючи в житловому будинку, який розташований по АДРЕСА_2 , в порушення вимог п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» в ході словесного конфлікту із співмешканцем своєї свекрухи ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та своєю свекрухою ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, реалізовуючи свій умисел на заподіяння травм іншій особі, умисно спричинила ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді синця у правій ліктевій ямці, внаслідок нанесення удару рукою, саден шиї, грудної клітки та рук шляхом подряпин нігтями та синця у вигляді рани лівої брови, внаслідок нанесення удару металевою банкою з-під консервації, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Оскільки з часу вчинення ОСОБА_4 зазначеного кримінального правопорушення пройшло більше двох років, тому на час розгляду справи в суді закінчилися строки давності, визначені п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України, після спливу яких настають наслідки, що передбачають звільнення обвинуваченої особи від кримінальної відповідальності.

Обвинуваченій ОСОБА_4 судом, відповідно до вимог ч. 3 ст. 285 КПК України, були роз`яснені суть обвинувачення, підстави звільнення від кримінальної відповідальності через закінчення строків давності та право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. Також їй роз`яснено судом, що закриття кримінального провадження з цієї підстави не є закриттям кримінального провадження з реабілітуючих підстав.

Обвинувачена ОСОБА_4 пояснила, що вона цілком розуміє свої права, визначені ч. 3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, а також наслідки закриття провадження з цієї підстави і після роз`яснення цих положень просила звільнити її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності і закрити кримінальне провадження відносно неї.

Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому засіданні, вказуючи на наявність підстав, передбачених ст. 49 КК України, не заперечував щодо задоволення клопотання обвинуваченої.

В судове засідання не прибув за викликом потерпілий ОСОБА_5 , який неодноразово належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду. Суд, з`ясувавши думку учасників судового провадження, визнав за можливе розглянути кримінальне провадження без участі потерпілого.

З`ясувавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши подані докази, суд приходить до наступного висновку.

Так, п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України передбачає, що у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 КПК України.

Кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності (п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

1)два роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

2)три роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;

3)п`ять років у разі вчинення нетяжкого злочин, крім випадку, передбаченого у п. 2 цієї частини;

4)десять років у разі вчинення тяжкого злочину;

5)п`ятнадцять років у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Зміст наведеної норми свідчить про те, що підстави для звільнення від кримінальної відповідальності є нереабілітуючі.

Водночас, згідно із ч. 2, 3 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років, а з часу вчинення кримінального проступку п`ять років. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

При цьому, в постанові від 25 лютого 2021 року в справі №192/3301/16-к Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду вказав, що системне тлумачення норм кримінального та процесуального закону свідчить про те, що до особи можуть бути застосовані положення ст. 49 КК України, у випадках, передбачених цією статтею та за наявності клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності. При цьому таке клопотання подається стороною кримінального провадження, а не виключно підозрюваним, обвинуваченим або засудженим. Разом з тим кримінальний процесуальний кодекс вказує на обов`язковість згоди обвинуваченого на звільнення його саме від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Також Суд ураховує, що в постанові від 24 травня 2021 року у справі №522/2652/15-к Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у тому числі зауважив, що суддя районного суду при постановленні ухвали, відповідно до ст. 372 КПК України, не повинен був вирішувати питання про встановлення вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

Верховний Суд колегією суддів Касаційного кримінального суду у постанові від 26 березня 2020 року у справі №730/67/16-к вказав, що передбачений законом (ст. 49 КК України) інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення із визнанням ними своєї винуватості у вчиненні злочину. Таким чином, невизнання підозрюваним, обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках за умови роз`яснення їм судом суті підозри чи обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення.

Наведені Верховним Судом умови судом було дотримано, а тому суд не пов`язує в цій справі таке звільнення із фактом визнанням обвинуваченою своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, або ж з фактом його відсутності.

Відповідно, суд розглядає вказане питання по суті лише щодо дійсності підстав для закриття провадження, без аналізу питання про встановлення вини обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення.

В силу вимог п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» від 23 грудня 2005 року №12 встановлено, що особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Отже, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ст. 49 КК України, та за наявності її згоди на закриття справи з відповідної підстави.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вищевказане кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , мало місце 17 серпня 2023 року.

Кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, відповідно до ст. 12 КК України, є кримінальним проступком.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, ОСОБА_4 вчинила 17 серпня 2023 року, тобто, на час розгляду справи судом закінчився встановлений п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України дворічний строк давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Судом не було здобуто доказів щодо ухилення обвинуваченої від досудового слідства чи суду у даній справі, а також вчинення нею протягом цього строку, а саме з 17 серпня 2023 року по даний час, нового кримінального правопорушення (злочину), а, відтак, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності у розумінні статті 49 КК України не зупинявся і не переривався.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що клопотання обвинуваченої слід задовольнити та звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінчення строків давності, а дане кримінальне провадження закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Речові докази та процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. 284, 285, 286, 369-372, 376, 395, 532 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000097 від 20 серпня 2023 року щодо ОСОБА_4 , по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України закрити.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Горохівський районний суд Волинської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Горохівського районного суду

Волинської області ОСОБА_1