У Х В А Л А

іменем України

Справа № 147/1266/18

Провадження № 1-кп/126/4/2025

23 жовтня 2025 року м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

із секретарем ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Бершадь кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000227 від 28.09.2018 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровськ, жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 29.02.2008 Тростянецьким районним судом Вінницької області за ч.1 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік, на підставі статті 104 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком 1 рік;

- 30.11.2009 Тростянецьким районним судом Вінницької області за ч.3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком 2 роки;

- 15.06.2015 Тростянецьким районним судом Вінницької області за ч.2 ст. 186 , ч.3 ст. 185, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, умовно достроково звільнено з невідбутим строком покарання 1 місяць 12 днів;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Бершадського районного суду Вінницької області знаходиться кримінальне провадження на підставі обвинувального акту відносно ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

09.08.2024 набув сили Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів». Зокрема, указаним законом викладено нову редакцію статті 51 КУпАП, де частинами 1, 2 визначено, що дрібним викраденням чужого майна шляхом крадіжки є викрадення майна, вартість якого на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Прокурором у порядку ст.338 КПК України було змінено обвинувачення стосовно ОСОБА_4 , з якого вбачається, що останній обвинувачується в тому, що він 27.09.2018 приблизно 23 год. 00 хв., перебуваючи по АДРЕСА_2 , усвідомлюючи, що порушує недоторканість іншого володіння особи і бажаючи вчинити такі дії, умисно, протиправно, з корисливою метою, без згоди власника та рішення суду, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом зняття віконної рами, таємно проник в гаражне приміщення, що належить ОСОБА_6 та розташоване за вказаною адресою, звідки таємно, скориставшись відсутністю господаря та інших сторонніх осіб, викрав підлітковий велосипед марки «АИСТ», вартістю 833 грн 33 коп, яким розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, а саме незаконному проникненні до іншого володіння особи.

У судовому засідання захисник обвинуваченого ОСОБА_4 , адвокат ОСОБА_5 заявила клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 162 КК України на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання про закриття кримінального провадження.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечувала проти клопотання захисника та просила його задовольнити, закривши кримінальне провадження на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Від потерпілої ОСОБА_6 надійшла заява, в якій остання вказала, що не заперечує проти зміни обвинувачення, претензій морального і матеріального характеру до обвинуваченого не має, матеріальну шкоду їй відшкодовано, проти закриття кримінального провадження не заперечує та просить провести судовий розгляд у її відсутність.

Суд, заслухавши думки учасників судового провадження та дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає клопотання захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_5 з приводу звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, обґрунтованим та таким що підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачувався у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК , яке було скоєне 27.09.2018 року.

На час вчинення ОСОБА_4 інкримінованого кримінального правопорушення положення ст. 12 КК та ст. 49 КК діяли в редакції Законів № 4025-VI від 15 11. 2011року та № 1183-VII від 8 квітня 2014 року відповідно.

Однак, на момент розгляду кримінального провадження у суді, положення вказаних статей зазнали змін та діяли в редакції Закону№ 2617-VIII від 22.11.2018 року.

Кримінальне правопорушення, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_4 , згідно з нормами ст. 12 КК (в редакціїЗакону № 2617-VIII від 22 .11.2018 року) є кримінальним проступком, за вчинення якого передбачено покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до трьох років.

Внесення змін до вище вказаних статей мало місце поліпшення становища ОСОБА_4 порівняно із попередніми редакціями ст. 12 КК та ст. 49 КК, що були чинними на час скоєння ним кримінального правопорушення, у зв`язку з цим у кримінальному провадженні відносно нього є підстави для застосування положень ч. 1 ст. 5 КК щодо зворотної дії закону про кримінальну відповідальність у часі.

Відповідно до положень ст. 49 КК (у редакції Закону № 2617-VIII від 22.11. 2018 року) особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили: минули зазначені у законі строки - три роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, якщо протягом вказаного строку особа не вчинила нового злочину,за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років , не ухилялася від досудового слідства або суду .

Згідно з ч. 2 ст. 49 КК (у редакції Закону № 2617-VIII від 22 .11. 2018 року) перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років, а з часу вчинення кримінального проступку п`ять років.

Тобто, у разі підтвердження факту умисного вчинення будь-яких дій, спрямованих на ухилення від слідства або суду, відповідно до вимог ч. 2ст. 49 КК (у редакції Закону № 2617-VIIIвід 22.11.2018 року) строк давності становить п`ять років з часу вчинення інкримінованого кримінального проступку.

Разом із тим, матеріали кримінального провадження містять відомості про те, що до сплину трьох років з дня скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_4 ухилявся від органу досудового розслідування та суду, до нього неодноразово застосовувався судом привід в судове засідання, він оголошувався у розшук (законність постанови слідчого про оголошення розшуку не є предметом апеляційного розгляду ) .

За наведеного строк давності становить 5 років з дня вчинення інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, тобто з 27.09.202018 року і закінчується 27.09.2023 року.

Згідно з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 02.02.2023 року у справі № 735/1121/20 у разі ухилення від досудового розслідування або суду особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності або покарання за давністю після спливу диференційованого строку, передбаченого частиною першою статті 49 КК, подовженого на період ухилення. Закінчення загальних строків, установлених частиною другою цієї статті (п`ятнадцять років з моменту вчинення злочину і п`ять років - проступку), є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, коли цей строк спливає раніше за диференційований, подовжений на час ухилення.

Положеннями п.1 ч.2 ст.284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

ОСОБА_4 надав згоду на звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України. Наслідки застосування ст. 49 КК України йому роз`яснені.

Зважаючи на те, що ОСОБА_4 просив звільнити його від кримінальної відповідальності за ст.49 КК, а з часу скоєння інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України пройшло більше 5років , а тому суд вбачає підстави закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 162 КК у зв`язку із закінченням строку давності.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою необхідно скасувати та звільнити обвинуваченого з-під варти в залі суду негайно.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Щодо стягнення з обвинуваченого судових витрат, суд зазначає, що Об`єднана палата Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду в постанові від 12 вересня 2022 року (справа № 203/241/17) сформулювала висновок з цього питання, який зводиться до того, що в разі звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, у тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрите на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_4 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 162 КК на підставі ст. 49 ККу зв`язку із закінченням строків давності, кримінальне провадження щодо нього підлягає закриттю, ініціатором проведення судової товарознавчої експертизи був орган досудового розслідування, тому відповідно до приписів статей 122,124 КПК витрати на проведення експертизи не підлягають стягненню з обвинуваченого, а мають бути віднесені на рахунок держави.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 49 КК України, ст.ст.284, 286, 288, 314, 371, 372 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Клопотання захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження - задовольнити.

На підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України,

Кримінальне провадження № 0000227 від 28.09.2018 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку із звільненням від кримінальної відповідальності.

Заходи забезпечення кримінального провадження, а саме арешт накладений ухвалою слідчого судді Ладижинського міського суду Вінницької області від 11.10.2018 на велосипед марки "Аист"- скасувати.

Речовий доказ велосипед марки "Аист", який перебуває на відповідальному зберіганні у ОСОБА_6 залишити їй як власниці.

Процесуальні витрати по справі віднести на рахунок держави.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, застосований ухвалою слідчого судді Бершадського районного суду Вінницької області від 26.09.2025 року - скасувати.

Негайно звільнити ОСОБА_4 з під варти у залі судового засідання.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Бершадський районний суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1