Провадження №: 1-кп/752/2071/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.12.2025 м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисниці ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві кримінальне провадження № 0001626, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.05.2025 за обвинуваченням громадянина України ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпропетровську (нове найменування - Дніпро), зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, освіта загальна середня, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, працевлаштований, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Судом визнано доведеним вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення у сфері службової та професійної діяльності, пов`язаної з наданням публічних послуг за наступних обставин.

09.05.2025 близько 10:50 працівниками Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції у складі екіпажу "Рубін-808", зокрема поліцейських ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , у межах Голосіївського району міста Києва було зупинено автомобіль марки "Renault" моделі "Kangoo", державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_4 , у зв`язку з відсутністю в останнього перепустки для проїзду через Південний шляхопровід (міст через річку Дніпро).

Під час перевірки документів зазначеними працівниками поліції встановлено, що ОСОБА_4 не має при собі військово-облікових документів, у зв`язку з цим відомості щодо нього перевірено за базами даних Міністерства внутрішніх вправ України, та з`ясовано, що ОСОБА_4 перебуває в розшуку як особа, яка ухиляється від виконання військового обов`язку, про що було наявне повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_2 від 03.12.2024. У зв`язку з цим, працівники поліції запросили ОСОБА_4 до відповідного територіального центру комплектування, а саме: ІНФОРМАЦІЯ_3 для з`ясування обставин.

Перебуваючи на місці зупинки - на блокпосту "Наддніпрянське шосе" (заїзд в напрямку Південного мосту), орієнтовно о 10:56 у ОСОБА_4 виник кримінально-протиправний умисел, направлений на пропозицію надання неправомірної вигоди службовій особі за невчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, з метою спонукання службової особи до невиконання службового обов`язку, а саме: невиконання дій з доставлення його до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у зв`язку з перебуванням у розшуку як особи, яка ухиляється від виконання військового обов`язку.

Реалізовуючи описаний злочинний умисел, в указаному місці та час, ОСОБА_4 під час спілкування з працівником патрульної поліції ОСОБА_6 декілька раз зробив пропозицію неправомірної вигоди останньому, після чого працівник патрульної поліції ОСОБА_6 попередив ОСОБА_4 про те, що його дії можуть потягнути за собою відповідальність, передбачену ст. 369 КК України.

Надалі, о 10:57, перебуваючи у тому ж місці, реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, ОСОБА_4 повторив пропозицію щодо надання неправомірної вигоди працівнику поліції та уточнив суму неправомірної вигоди, назвавши 100,00 доларів США. Після цього працівник патрульної поліції ОСОБА_6 повторно роз`яснив ОСОБА_4 наслідки та попередив про передбачену законодавством кримінальну відповідальність.

У подальшому, о 10:58, діючи у тому ж місці та з тим самим мотивом, ОСОБА_4 дістав купюру, номіналом 100,00 доларів США з наголів`я водійського сидіння автомобіля, яким він керував, та відкрито продемонстрував її працівнику поліції ОСОБА_6 та, всупереч неодноразовим попередженням останнього про кримінальну відповідальність за такі дії, ОСОБА_4 продовжив наполягати на своїй протиправній пропозиції, чим чітко виразив свій умисел на надання неправомірної вигоди з метою спонукання службової особи до невиконання службового обов`язку.

Таким чином, реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що працівники Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, котрі були одягнені у формений одяг (однострій поліцейських), є службовими особами та знаходяться при виконанні службових обов`язків, зобов`язані виявляти та припиняти правопорушення на транспорті та документувати їх шляхом складання відповідних протоколів про вчинення адміністративних правопорушень, діючи умисно, протиправно, з метою уникнення адміністративної відповідальності, 09.05.2025 о 10:58, перебуваючи за адресою: м. Київ, Голосіївський район, шосе Наддніпрянське (блок-пост при заїзді на Південний шляхопровід) здійснив пропозицію надання неправомірної вигоди у розмірі 100,00 доларів США з метою спонукання службових осіб до невиконання службового обов`язку з його доставлення до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у зв`язку з перебуванням у розшуку як особи, яка ухиляється від виконання військового обов`язку.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 369 КК України - пропозиція надання неправомірної вигоди службовій особі за невчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.

Вказаних висновків суд дійшов також і з огляду на те, що обвинувачений не оспорював фактичні обставини, які викладені в обвинувальному акті та повністю визнав свою вину, отримавши згоду сторін,суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням документів, що характеризують його особу і стосуються вирішення питання про долю речових доказів, процесуальних витрат, а також інших, які дозволяють встановити наявність фактів та обставин, які мають значення для цього кримінального провадження.

У ході допиту ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, надав покази, у яких підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення, викладені в установчій частині вироку, зокрема у частині способу, дати, часу і місця вчинення злочину. Зокрема обвинувачений повідомив, що 09.05.2025 він прямував з відрядження додому у м. Дніпро, їхав Києвом у напрямку Борисполя. На той час він лікувався, бо має ряд захворювань, у тому числі, цукровий діабет. До цього часу перебував на денному стаціонарі. Десь біля 11-ї години його зупинила патрульна поліція для перевірки документів. Після чого поліцейські повідомили, що він перебуває у розшуку як особа, яка ухиляється від виконання військового обов`язку, а тому вказали на необхідність прибуття до місцевого центру комплектування та соціальної підтримки. Він перехвилювався, адже знав, що у нього з військово-обліковим документами все гаразд, він є обмежено придатним та не знав про своє перебування у розшуку і все це та бажання потрапити додому, що б продовжити лікування у медичному закладі, спонукало його до пропозиції надання поліцейським неправомірної вигоди. Він запропонував поліцейському 100,00 доларів США, а також продемонстрував купюру.

На уточнюючі запитання суду ОСОБА_4 зазначив, що розумів, що діє протизаконно, коли пропонував гроші патрульному поліцейському і хотів, що не сталося того, про що казав поліцейський, тобто, щоб його не доставляли до територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Під час розгляду справи та в ході допиту обвинувачений свідомо і добровільно підтвердив, що всі обставини, відображені в обвинувальному акті, відповідають дійсності.

При цьому ОСОБА_4 щиро розкаявся у вчиненому та виразив готовність понести покарання за вчинене у межах своєї вини.

Покази обвинуваченого в судовому засіданні чіткі, послідовні, не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин, добровільності та істинності його позиції.

З огляду на те, що обвинувачений не оспорював фактичні обставини та кваліфікацію кримінального правопорушення, які викладені в обвинувальному акті та повністю визнав свою вину, отримавши згоду сторін, суд, з`ясувавши добровільність позиції ОСОБА_4 у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням документів, що характеризують його особу, стосуються вирішення питання про долю речових доказів і процесуальних витрат.

Отже, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд доходить висновку про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України за вище встановлених обставин.

Підстав для виходу за межі висунутого обвинувачення чи його зміни суд не вбачає і вході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не було встановлено.

Скарг на правоохоронців, на дії чи бездіяльність прокурора, слідчого, слідчого суді не надходило

Майнова шкода описаним кримінальним правопорушенням не заподіяна.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд враховує позицію сторін, кваліфікацію кримінального правопорушення, яке є нетяжким злочином,відсутність негативних наслідків від нього та майнових збитків; щире каяття; особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має сталі соціальні зв`язки, зокрема власну сім`ю, адже утримує та виховує двох неповнолітніх дітей, офіційно працевлаштований (працює водієм автотранспортних засобів у Товаристві з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія "Проспектум") та за місцем роботи характеризується позитивно, раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягався, має хронічні захворювання (цукровий діабет, хворобу нирок, хворобу серця та ін.).

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття ОСОБА_4 , яке полягає у жалю з приводу вчиненого, осуді своєї поведінки, визнанні обставин регламентованих п. 1 ч. 2 ст. 91 КПК України щодо події кримінального правопорушення, у тому числі, часу, місця, способу учинення.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.

За таких обставин, відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в межах санкції ч. 1 ст. 369 КК України у виді штрафу.

До вилучених у обвинуваченого грошових коштів у сумі 100,00 доларів США (одна купюра) підлягає застосуванню спеціальна конфіскація. Так, відповідно до ч. 1 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави.

Призначаючи покарання, суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого положень ст. 69 КК України та враховує при цьому, що метою покарання цього має стати перевиховання та виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Доля речових доказів вирішується відповідно до правил, передбачених ст. 100 КПК України.

Питання запобіжного заходу після надходження обвинувального акта до суду не вирішувалися та підстав для застосування запобіжних заходів до набрання вироком законної сили не вбачається.

У порядку ч. 4 ст. 174 КПК України судом скасовується арешт, накладний в межах цього кримінального провадження на вилучене і визнане речовими доказами купюру, що мало місце за ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 16.05.2025 у справі № 752/11535/25.

У порядку ст. 124 КПК України на обвинуваченого покладаються документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта, що складаються з вартості проведеного дослідження за висновком № СЕ-19/111-25/30855-ДД від 23.05.2025 в сумі 3 565,60грн.

Керуючись ст. 349, 368-371, 373-374, 394, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 1500 (однієї тисячі п`ятиста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 25 500 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот) грн в дохід держави.

2.Скасувати арешт, накладений за ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 16.05.2025 у справі № 752/11535/25 на одну купюру, номіналом 100 (сто) доларів США з серійним номером QC23343789A.

3.Речовий доказ: грошові кошти в сумі 100 (сто) доларів США (одна купюра з серійним номером QC23343789A, яка поміщена до спеціального пакету № 2509838 та передана на зберігання до індивідуального сейфу Солом`янського відділення Акціонерного товариства "Укргазбанк" (м. Київ, вул. Єреванська, 1), конфіскувати у дохід держави в порядку спеціальної конфіскації.

4.Речовий доказ: DVD-R диск з відеозаписами нагрудних камер працівників поліції, який знаходиться з матеріалах кримінального провадження органу досудового розслідування, зберігати за правилами зберігання речових доказів.

5.Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта, що складаються з вартості проведеного експертного дослідження в сумі 3 565 (три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять) грн 60 коп.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Голосіївський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення за винятком підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України (щодо обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційноїскарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1