ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/812/26 Справа № 192/2435/25 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2026 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

за участю:

прокурора (в режимі відеоконференції) ОСОБА_6

засудженого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 17 листопада 2025 року про відмову у застосуванні до засудженого ОСОБА_7 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання для проходження військової служби за контрактом, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 17 листопада 2025 року відмовлено в задоволені подання начальника Державної установи «Солонянська виправна колонія (№21)» Міністерства юстиції України про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання для проходження військової служби за контрактом ОСОБА_7 .

Обґрунтовуючи прийняте рішення, суд зазначив, що засуджений ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 17 жовтня 2024 року раніше вже був звільнений умовно-достроково від відбування покарання за вироком Залізничного районного суду м. Львова від 07 жовтня 2021 року для проходження військової служби за контрактом, втім вже через два місяці після умовно-дострокового звільнення з місць позбавлення волі вчинив нове кримінальне правопорушення, за яке був засуджений вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 17 квітня 2025 року. Отже, отримавши 17 жовтня 2024 року шанс на спокутування власної провини перед суспільством на полі бою, ОСОБА_7 ним не скористався і знову вчинив тяжкий злочин.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить оскаржену ухвалу скасувати та застосувати до нього положення ст. 81-1 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача; засудженого ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу та просив звільнити його від відбування покарання умовно-достроково для проходження військової служби за контрактом; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; перевіривши надані матеріали та апеляційні доводи, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року в Україні з 24.02.2022 року введений воєнний стан, який в подальшому неодноразово продовжувався та діє на теперішній час.

Згідно зі ст. 81-1 КК України, під час проведення мобілізації та/або дії воєнного стану до осіб, які відбувають покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк, судом може бути застосовано умовно-дострокове звільнення для проходження ними військової служби за контрактом.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, передбачене цією статтею, не застосовується до осіб, засуджених за вчинення злочинів проти основ національної безпеки України, засуджених за вчинення умисного вбивства двох або більше осіб, або вчиненого з особливою жорстокістю, або поєднаного із зґвалтуванням або сексуальним насильством, або особливо тяжких корупційних кримінальних правопорушень чи засуджених за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених статтями 152-156-1, 258-258-6, частиною четвертою статті 286-1, статтею 348 цього Кодексу, а також до засуджених осіб, які згідно з підпунктом 1 пункуту 3 примітки до статті 368 цього Кодексу займали особливо відповідальне становище.

У разі застосування судом умовно-дострокового звільнення на підставі, визначеній цією статтею, така особа звільняється умовно-достроково від відбування лише основного покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання для проходження військової служби за контрактом може бути застосовано судом, якщо засуджений виявив бажання проходити військову службу за контрактом та відповідає вимогам проходження військової служби за контрактом, визначеним статтею 21-5 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Під час апеляційного перегляду встановлено, що ОСОБА_7 засуджений 17.04.2025 вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України, шляхом приєднання до призначеного покарання частини невідбутого покарання за вироком Залізничного районного суду міста Львова від 07.10.2021 у вигляді 1 місяця позбавлення волі, за сукупністю вироків остаточно призначено покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

Відповідно до матеріалів особової справи, засуджений ОСОБА_7 відповідає критеріям, передбаченим ст. 81-1 КК України, за станом здоров`я придатний до військової служби за контрактом. Крім того, командиром військової частини НОМЕР_1 було відібрано засудженого для прийняття на військову службу за контрактом та в подальшому розподілення його до військової частини.

Разом із тим, ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 17.10.2024 засуджений ОСОБА_7 раніше вже був звільнений умовно-достроково від відбування покарання за вироком Залізничного районного суду м. Львова від 07.10.2021 для проходження військової служби за контрактом. При цьому, згідно вироку Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 17.04.2025, засуджений вчинив нове кримінальне правопорушення вже через два місяці після умовно-дострокового звільнення з місць позбавлення волі для проходження військової служби за контрактом.

Колегія суддів, погоджуючись із висновками суду першої інстанції, приходить до переконання, що застосування до засудженого ОСОБА_7 умовно-дострокового звільнення, з урахуванням наведених обставин, не буде сприяти підвищенню бойового духу та боєздатності Збройних сил України. Висловлення засудженим бажання проходити військову службу не є у цьому випадку достатньою підставою для застосування до нього положень ст. 81-1 КК України зважаючи на те, що ОСОБА_7 , отримавши 17 жовтня 2024 року шанс на спокутування власної провини перед суспільством на полі бою, таким шансом не скористався і вже 23 грудня 2024 року вчинив новий тяжкий злочин в період умовно-дострокового звільнення та під час проходження військової служби за контрактом, що вказує на відсутність в нього реального бажання проходити військову службу, а наявність лише наміру уникнути відбування покарання за вчинений ним злочин.

Належить додатково зазначити, що застосування положень ст. 81-1 КК України є не обов`язком, а правом суду, яке реалізується дискреційно, з урахуванням всіх обставин, які мають значення для прийняття законного та обґрунтованого рішення.

З огляду на вищевикладене, доводи засудженого не спростовують висновки суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення подання установи відбування покарання, а також не свідчать про наявність достатніх підстав для його звільнення від відбування покарання умовно-достроково для проходження військової служби, а тому ці доводи апеляційний суд розцінює як непереконливі, у зв`язку з чим вважає оскаржену ухвалу суду законною та обґрунтованою і підстав для її зміни чи скасування не вбачає.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 17 листопада 2025 року про відмову у застосуванні до засудженого ОСОБА_7 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання для проходження військової служби за контрактом, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

_______________ __________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4