УХВАЛА

про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого

10.02.2026 Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючої, судді - ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

розглянувши в присутності прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 під час судового розгляду кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Городоцького районного суду Львівської області знаходиться кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Оскільки термін перебування обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою закінчується 15.02.2026, а розгляд даної кримінальної справи триває, прокурором внесено клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання прокурор мотивує тим, що ОСОБА_4 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, не працює та не проходить військової служби, відповідно не має постійного джерела доходу, тривалий час переховувався з метою ухилення від проходження військової служби, у зв`язку з чим є достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду для уникнення відповідальності та покарання за вчинений ним злочин, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується, а тому для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, останньому слід продовжити запобіжний захід у виді тримання - під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави з огляду на положення ч. 8 ст. 176 КПК України.

Прокурор ОСОБА_3 в суді висловилася на підтримку клопотання з мотивів, наведених у ньому, окрім цього зазначила, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України і, зокрема, підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, вчинити новий злочин, інше.

Захисник ОСОБА_5 просить застосувати до обвинуваченого запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

Обвинувачений покладається на розсуд суду при вирішенні цього клопотання.

Вислухавши думку учасників судового провадження, суд вважає, що застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід продовжити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця увязнення.

Згідно зі ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою ст.176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

За положеннями ч.8 ст.ст.176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений п.5 ч.1 цієї статті, тобто тримання під вартою.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював (у справі Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства, Феррарі-Браво проти Італії, Мюррей проти Сполученого Королівства), що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.177, 178,183 КПК України.

Як встановлено в судовому засіданні, ризики, передбачені п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які встановлені ухвалою суду від 19.12.2025 року при продовженні запобіжного заходу, не зменшились.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, який згідно зі ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років.

У своєму рішенні у справі "W проти Швейцарії" від 26 січня 1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє прогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від суду.

Суд доходить до висновку, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, щодо можливості обвинуваченого переховуватися від суду, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у випадку визнання його винним, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Таким чином, враховуючи існування доведених прокурором ризиків, передбачених п. 1, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також характер та тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому в разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого правопорушення та наслідки вчинення такого, а також вік і стан здоров`я, характеристику особи обвинуваченого, пояснення останнього в суді, інші обставини у їх сукупності, обвинуваченому слід продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, без визначення розміру застави, з огляду на положення ч. 8 ст. 176 КПК України.

Оскільки ухвалою суду від 19.12.2025 року у справі призначено стаціонарну комплексну судово-психолого-психіатричну експертизу обвинуваченого, яка станом на сьогодні ще не проведена, а продовження судового розгляду до отримання висновку експерта про психічний стан ОСОБА_4 неможливе, провадження у справі потрібно зупинити.

За наведеного, керуючись ст. 183, 184, 193, 194, 196, 205 КПК України,-

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою задоволити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю с. Побережне Львівського району Львівської області, без визначення розміру застави, на шістдесят днів до 10 квітня 2026 року включно.

Копію ухвали для виконання направити адміністрації ДУ «Львівська установа виконання покарань (№19)».

Провадження у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, зупинити на час проведення комплексної судово-психолого-психіатричної експертизи.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та проголошено 11.02.2026 року о 09.30 год.

Головуючий ОСОБА_1

10.02.2026

призначення судом експертизи