Провадження № 1-кп/344/1251/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участі:

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Павлівка, Івано-Франківської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, неодруженого, офіційно не працюючого, особи з ІІ групою інвалідності, РНОКПП: НОМЕР_1 , раніше судимого:

вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06.11.2023 року за ч. 1 ст. 190 КК України, яким призначено покарання у виді штрафу в розмірі 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень;

вироком Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 12.12.2023 року за ч. 1 ст. 190 КК України, яким призначено покарання у виді штрафу в розмірі 11900 (одинадцяти тисяч дев`ятсот) гривень;

вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17.09.2024 року за ч. 1 ст. 190, 2 ст. 190 КК України, яким призначено покарання у виді штрафу в розмірі 51000 (п`ятдесят одної тисячі) гривень;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_8 вчинив незаконне заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), яке вчинено повторно.

Кримінальне правопорушення вчинено за таких обставин.

Так, приблизно на початку січня 2025 року, у ОСОБА_8 , виник протиправний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, шляхом обману.

З метою реалізації свого протиправного умислу, поєднаного з незаконним заволодінням коштами потерпілих, шляхом обману, ОСОБА_8 , перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , маючи навички роботи із комп`ютерною технікою та інтернет-ресурсами, використовуючи належний йому мобільний пристрій зв`язку марки «Iphone 11» (ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 ) та зареєстровані на вигаданих осіб акаунти, в додатках «Viber», «Telegram» створював оголошення, де розміщував завідомо неправдиві публікації щодо продажу розхідних матеріалів необхідних для проведення тесту на вміст цукру в крові та медичної техніки, не маючи наміру в подальшому виконувати взяті на себе зобов`язання перед потерпілими.

Продовжуючи реалізацію свого протиправного умислу, з метою заволодіння грошовими коштами потерпілих, ОСОБА_8 із використанням особистих зав`язків у додатках «Telegram» та «Viber», одержав, шляхом придбання, від невстановлених осіб, банківські платіжні карти та рахунки, відкриті на інших осіб, а саме: в АТ КБ «Приват Банк» НОМЕР_4 АТ «ОщадБанк» № НОМЕР_5 , АТ «А-Банк» № НОМЕР_6 та активував їх.

Далі, ОСОБА_8 , вказані банківські платіжні картки та банківські рахунки використовував для заволодіння грошовими коштами потерпілих, надаючи їх реквізити для перерахування грошових коштів за замовлення товару.

При цьому, у своїй злочинній діяльності ОСОБА_8 використовував сім-карти із номерами телефонів операторів мобільного зв`язку ТОВ «Лайфселл» НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 .

Так, 13.01.2025 року ОСОБА_9 , зайшовши до соціальної мережі «Viber», в одній із груп учасників хворих на цукровий діабет, побачила публікацію, в якій зазначалась інформація щодо продажу сенсорів для вимірювання рівню глюкози в крові, який вирішила придбати.

У зв`язку з цим, ОСОБА_9 в соціальній мережі «Viber», надіслала автору оголошення, який був зареєстрований під іменем ОСОБА_10 ( НОМЕР_9 ), під видом якої діяв ОСОБА_8 , повідомлення про намір їх придбання.

Реалізовуючи свій протиправний умисел, спрямований на заволодіння майном потерпілої, ОСОБА_11 , шляхом обману, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки та свідомо бажаючи настання таких наслідків, діючи умисно та повторно, не маючи наміру та можливості здійснити продаж товару, в ході листування в додатку «Telegram» повідомив ОСОБА_9 про те, що вартість сенсору для вимірювання рівню глюкози в крові становить 5500 грн, при цьому попередньо необхідно здійснити повну оплату, здійснивши перерахування зазначених грошових коштів на банківську платіжну картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_5 та після надходження коштів їй буде відправлено замовлений товар.

Надалі наступного дня, близько 00 год. 08 хв. ОСОБА_9 , будучи введеною в оману та переконаною в добросовісності намірів ОСОБА_8 щодо реалізації товару, діючи відповідно до вказівок останнього, добровільно перерахувала на банківську платіжну картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_5 грошові кошти в сумі 5500 грн, однак ОСОБА_8 замовлений сенсор для вимірювання рівню глюкози в крові потерпілій не відправив, а отриманими грошовими коштами заволодів та розпорядився на власний розсуд, таким чином завдавши ОСОБА_9 майнову шкоду на суму 5500 гривень.

Також, 16.01.2025 року ОСОБА_12 , зайшовши до додатку «Viber», в одній із груп учасників хворих на цукровий діабет, побачила публікацію, в якій зазначалась інформація щодо продажу стрічок, для вимірювання рівню глюкози в крові, які вирішила придбати.

У зв`язку з цим, ОСОБА_12 у додатку «Viber» надіслала автору оголошення, який був зареєстрований під іменем ОСОБА_13 ( НОМЕР_7 ), під видом якої діяв ОСОБА_8 , повідомлення про намір його придбання.

Реалізовуючи свій протиправний умисел, спрямований на заволодіння майном потерпілої, ОСОБА_11 , шляхом обману, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки та свідомо бажаючи настання таких наслідків, діючи умисно та повторно, не маючи наміру та можливості здійснити продаж товару, в ході листування у додатку «Telegram» повідомив ОСОБА_12 про те, що вартість однієї упаковки стрічок для вимірювання рівню глюкози в крові становить 3600,00 грн, при цьому попередньо необхідно здійснити повну оплату про вище вказаний товар, здійснивши перерахування зазначених грошових коштів на банківський рахунок АТ «Приват Банк» НОМЕР_4 відкриту на ім`я ОСОБА_14 та після надходження коштів їй буде відправлено замовлений товар.

Надалі цього ж дня, близько 20 год 15 хв ОСОБА_12 , будучи введеною в оману та переконаною в добросовісності намірів ОСОБА_8 щодо реалізації товару, діючи відповідно до вказівок останнього, добровільно перерахувала на банківський рахунок АТ «ПриватБанк» НОМЕР_4 відкритий на ім`я ОСОБА_14 в загальній сумі 3600,00 грн, однак ОСОБА_8 замовлені упаковки зі стрічками для вимірювання рівню цукру в крові, потерпілій не відправив, а отриманими грошовими коштами заволодів та розпорядився на власний розсуд, таким чином завдавши ОСОБА_12 майнову шкоду на суму 3600,00 гривень.

Окрім того, 04.04.2025 року ОСОБА_15 , зайшовши до додатку «Viber», в одній із груп учасників хворих на цукровий діабет «Діабетичних товарів», побачив публікацію, в якій зазначалась інформація щодо продажу катетеру для інсулінової помпи, які вирішив придбати.

У зв`язку з цим, ОСОБА_15 в цій же соціальній мережі надіслав автору оголошення, який був зареєстрований під іменем ОСОБА_10 ( НОМЕР_8 ), під видом якої діяв ОСОБА_8 , повідомлення про намір їх придбання.

Реалізовуючи свій протиправний умисел, спрямований на заволодіння майном потерпілої, ОСОБА_11 , шляхом обману, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки та свідомо бажаючи настання таких наслідків, діючи умисно та повторно, не маючи наміру та можливості здійснити продаж товару, в ході листування у додатку «Viber», повідомив ОСОБА_15 про те, що вартість вище вказаного товару становить 4000 грн, при цьому попередньо необхідно здійснити повну оплату, здійснивши перерахування зазначених грошових коштів на банківський рахунок НОМЕР_6 відкритий на ім`я ФОП ОСОБА_16 та після надходження коштів йому буде відправлено замовлений товар.

Далі цього ж дня, тобто 04.04.2025, ОСОБА_15 , будучи введеним в оману та переконаним в добросовісності намірів ОСОБА_8 щодо реалізації товару, добровільно перерахував на банківський рахунок НОМЕР_6 грошові кошти в сумі 4000 грн, однак ОСОБА_8 замовлений катетер для інсулінової помпи потерпілому не відправив, а отриманими грошовими коштами заволодів та розпорядився на власний розсуд, таким чином завдавши ОСОБА_15 майнову шкоду на суму 4000 гривень.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю і беззастережно та суду пояснив, що подія мала місце на початку січня 2025 року за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Молодіжна, 55/69. Використовував «Telegram» та «Viber» для спілкування. Реєструвався під псевдонімом. З потерпілою ОСОБА_9 спілкувався щодо сенсору для вимірювання рівню глюкози в крові, вона перерахувала кошти в розмірі 5500 гривень на його банківську карту. Проте, він не відправив їй замовлення, кошти привласнив. 16.01.2025 року він спілкувався з потерпілою ОСОБА_17 щодо продажу упаковки зі стрічками для вимірювання рівню цукру в крові. Вона перерахувала на його особисту карту кошти в розмірі 3600 гривень, однак замовлення потерпілій не відправив. 04.04.2025 року він спілкувався з потерпілим ОСОБА_15 щодо продажу катетеру для інсулінової помпи. Він перерахував на його особисту карту кошти в розмірі 4000 гривень, однак замовлення потерпілому не відправив. Кошти привласнив та розпорядився ними на власний розсуд. Він щиро кається у вчиненому, запевнив, що більше такого не повториться. Завдану шкоду він відшкодував повністю.

Потерпілі ОСОБА_15 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 у судове засідання не з`явились, належним чином повідомлялися про дату, час та місце його проведення. Подали заяви про проведення судового розгляду за їх відсутності, майнова шкода потерпілим відшкодована у повному обсязі, претензій будь-якого характеру до ОСОБА_8 не мають, від подання цивільного позову відмовились.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою всіх учасників судового провадження судом встановлено порядок дослідження доказів в даному кримінальному провадженні та визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються і визнаються самим обвинуваченим. Суд обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів, які характеризують його особу, дають можливість вирішити долю речових доказів та процесуальних витрат. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони у такому разі будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відтак, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження та слід кваліфікувати його дії за ч. 2 ст. 190 КК України, як незаконне заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), яке вчинено повторно.

Згідно з ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 слід враховувати: ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України є не тяжким злочином; дані про особу винного; його вік; стан здоров`я та його майновий стан; він з середньою-спеціальною освітою, неодружений, офіційно не працюючий, має ІІ групу інвалідності, в КНП «ПОКЦПЗ ІФ ОР» КНП «ПНЦ ІФ ОР» протягом життя не звертався, амбулаторну допомогу не отримував; раніше судимий: вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06.11.2023 року за ч. 1 ст. 190 КК України, яким призначено покарання у виді штрафу в розмірі 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень; вироком Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 12.12.2023 року за ч. 1 ст. 190 КК України, яким призначено покарання у виді штрафу в розмірі 11900 (одинадцяти тисяч дев`ятсот) гривень; вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17.09.2024 року за ч. 1 ст. 190, 2 ст. 190 КК України, яким призначено покарання у виді штрафу в розмірі 51000 (п`ятдесят одної тисячі) гривень.

Обставинами, які пом`якшують покарання, згідно з ст. 66 КК України, суд визнає, щире каяття та відшкодування завданої шкоди.

Обставин, які б обтяжували покарання, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Крім цього, з досудової доповіді Івано-Франківського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Івано-Франківській області про обвинуваченого ОСОБА_8 вбачається високий рівень ризику ймовірності вчинення повторного кримінального правопорушення та середній рівень ризику небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб.

Отже, враховуючи наведене, думку прокурора який просив врахувати особу обвинуваченого, характер та ступінь тяжкості вчиненого, визнати його винним та призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 190 Кримінального кодексу України у виді штрафу в розмірі 4000 (чотирьох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 68000 (шістдесят вісім тисяч) гривень, а також, приєднати невідбутну частину покарання призначеного вироком від 17.09.2024 року, а саме покарання у виді штрафу в розмірі 3000 (трьох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на підставі ст. 71 КК України визначити остаточне покарання шляхом часткового складання у виді штрафу в розмірі 6000 (шести тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 102000 (сто дві тисячі) гривень; думку обвинуваченого, який визнав себе винним, не заперечив щодо призначення покарання у виді штрафу, щиро кається у вчиненому; суд, виходячи з принципу індивідуалізації та співмірності покарання, дійшов висновку, що ОСОБА_8 слід призначити покарання у виді штрафу, і таке покарання буде достатніми, справедливими та необхідними для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так й іншими особами.

Окрім цього, оскільки обвинувачений ОСОБА_8 вчинив дане кримінальне правопорушення після постановлення вироку від 17.09.2024 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області за ч. 1 ст. 190, 2 ст. 190 КК України, яким призначено покарання у виді штрафу в розмірі 51000 (п`ятдесят одної тисячі) гривень, яке згідно з відповіддю Івано-Франківського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Івано-Франківській області не відбуто, тому дане покарання відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України, слід виконувати самостійно.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні, долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України, арешт, накладений на майно - скасувати.

Запобіжний захід в даному кримінальному провадженні не обирався.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, 615 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 4000 (чотирьох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 68000 (шістдесят вісім тисяч) гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків до призначеного покарання повністю приєднати невідбуте покарання за вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17.09.2024 року за ч. 1 ст. 190, 2 ст. 190 КК України, яким призначено покарання у виді штрафу в розмірі 3000 (трьох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень та визначити остаточне покарання ОСОБА_8 у виді штрафу в розмірі 4000 (чотирьох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 68000 (шістдесят вісім тисяч) гривень та штрафу в розмірі 3000 (трьох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень, які відповідно до вимог ч. 3 ст. 72 КК України виконувати самостійно.

Арешт накладений відповідно до ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 15.04.2025 року (344/6513/25) скасувати.

Речові докази:

- мобільний телефон «іPhone 11» в чохлі прозорому ІМЕІ1: НОМЕР_2 ; ІМЕІ2: НОМЕР_3 із сім картою «ВФ» НОМЕР_10 та Київстар НОМЕР_11 ; мобільний телефон марки «Redmi» чорного кольору із наявним пошкодженням на екрані в неробочому стані (постанова слідчого від 09.03.2025 року) повернути ОСОБА_8 .

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Вирок може бути оскаржено з урахуванням вимог ч. 2 ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Головуюча суддя ОСОБА_18