Справа № 461/8222/25
Провадження № 1-кс/461/7160/25
24.11.2025року. м. Львів.
Галицький районний суд м. Львова
слідчого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, однак подана до суду заяву про розгляд клопотання у його відсутності, вимоги клопотання підтримує та просить задовольнити.
Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явилися, однак слідчий подав до суду заяву про розгляд клопотання у його відсутності, не заперечує щодо задоволення клопотання, а саме скасування арешту з речового доказу, а саме - автомобіля марки «Ford Fusion», р.н. НОМЕР_1 в частині користування, оскільки на даний час транспортний засіб експертом оглянуто, судову експертизу по дослідженню даного транспортного засобу проведено, однак досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні триває.
За таких обставин суд вважає за можливе розглянути клопотання у їх відсутність оскільки у матеріалах справи є достатньо необхідних доказів про права та обов`язки сторін, їх взаємовідносини для постановлення судом законного та об`єктивного рішення.
На підставі ст.107 КПК України у зв`язку з неявкою учасників справи фіксування судового процесу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали клопотання, приходжу до висновку, що клопотання слід задовольнити.
Окрім цього, постановою старшого слідчого ВРЗСТ СУ ГУ НП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_4 від 08.10.2025 року автомобіль марки «Ford Fusion», р.н. НОМЕР_1 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.
Згідно зп. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до положень ч.1,4 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Згідно з ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
У відповідності до ч. 1ст.100КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею був вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю крім випадків, передбачених статтями 160-166,170-174цього Кодексу.
Потреба в подальшому арешті автомобіля на даний час у вказаному кримінальному провадженні не відпала.
Порядок зберігання речових доказів регулюється відповідно до діючої « Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства та суду», затвердженої спільним Наказом № 51/401/649/471/23/125 від 27.08.2010 року.
Згідно п.19 даної Інструкції зберігання транспортних засобів та інших самохідних машин, а також пристроїв та механізмів, які визнані речовими доказами, якщо вони не можуть бути передані власникові, його родичам або іншим особам, проводиться за постановою слідчого, прокурора, судді, за ухвалою суду протягом досудового слідства або судового розгляду відповідними службами органів внутрішніх справ, керівники яких дають про це розписку, яка приєднується до кримінальної справи. В розписці вказується, хто є персонально відповідальним за зберігання прийнятого транспортного засобу.
Враховуючи потреби досудового розслідування, обґрунтованість накладення арешту, приходжу до висновку, що суду не надано належних доказів та заявником не доведено, що в органу досудового розслідування повністю відпала потреба в арешті майна, однак оскільки у даному кримінальному провадженні виконані всі необхідні слідчі дії, для яких була необхідність у забороні користування транспортним засобом, тому клопотання слід задовольнити частково, скасувати арешт в частині заборони користування транспортним засобом та передати такий на відповідальне зберігання ОСОБА_3 .
Керуючись ст.ст. 174, 369-372,376 КПК України, -
Клопотання задовольнити частково.
Передати автомобіль марки «Ford Fusion», р.н. НОМЕР_1 , на відповідальне зберігання ОСОБА_3 .
Ухвала остаточна, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, заперечення проти неї може бути подано під час підготовчого провадження в суді.

Повний текст ухвали виготовлено 24.11.2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1