Справа № 211/1055/26
Провадження № 1-кс/211/186/26
У Х В А Л А

06 лютого 2026 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

слідчого судді: ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділення відділення поліції №1 Криворізького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Криворізької східної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Першотравневе Комінтернівського району Одеської області, громадянство України, не одружений, середньо-спеціальна освіта, раніше не судимий, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

06 лютого 2026 року слідчий слідчого відділення ВП №1 Криворізького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області лейтнант поліції ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Криворізької східної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 , в межах кримінального провадження №0000141 від 04.02.2026 року, звернулася до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Вимоги клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_5 03.02.2026 у період часу приблизно з 12:30 години до 13:00 години перебував на зупинці громадського транспорту «Автовокзал», що в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу навпроти буд. № 8 по вул. Дніпровське шосе, де помітив раніше незнайомого йому малолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який в цей момент сидів на лавці та тримав мобільний телефон в руках. В цей момент у ОСОБА_5 раптово виник умисел, направлений на відкрите викрадення вищевказаного мобільного телефону. Одразу після цього, ОСОБА_5 , перебуваючи за вищевказаним місцем, діючи в умовах воєнного стану, запровадженого на території України Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна і звернення його на власну користь, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у вигляді заподіяння матеріальної шкоди малолітньому ОСОБА_8 та бажаючи настання саме таких наслідків, з корисливих мотивів, підбіг до ОСОБА_8 та шляхом ривка відкрито, в умовах воєнного стану, заволодів мобільним телефоном марки «Redmi A3», модель 2312RN51X, об`єм пам`яті 128 GB, зеленого кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 , MEI 2: НОМЕР_2 , вартість якого становить 4 200 гривень.

Після цього, ОСОБА_5 , з місця вчинення кримінального правопорушення зник, спричинивши своїми умисними діями матеріального збитку потерпілому малолітньому ОСОБА_8 на суму 4 200 гривень.

З метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків та малолітнього потерпілого у цьому кримінальному провадженні, на підставі обґрунтованої підозри, яка повідомлена ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого тяжкого злочину, а також наявності ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, виникла необхідність обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного. Тому, слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді з відповідним клопотанням.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання слідчого підтримала, просила застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави у розмірі 166400 гривень, що дорівнює розміру 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, як виключний випадок забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, зазначивши, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, може переховуватися від слідства та суду, впливати на свідків та малолітнього потерпілого, що є підтвердженням існування ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 віднесли вирішення клопотання на розсуд суду.

Заслухавши думку сторін та дослідивши письмові матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Згідно положень статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує вимоги пунктів 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з яким обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Як встановлено слідчим суддею, 04 лютого 2026 року у період часу з 19 год. 48 хв. по 19 год. 58 хв. ОСОБА_5 було затримано в порядку ч. 2 ст. 208 КПК України.

В цей же день, 05 лютого 2026 року стороною обвинувачення ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а саме: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого в умовах воєнного стану.

Матеріали кримінального провадження, надані суду разом з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

При цьому слід зазначити, що для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення кримінального правопорушення, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Під час розгляду питання про обґрунтованість підозри слідчим суддею враховується практика Європейського суду з прав людини, викладена у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», згідно з якою факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Санкція статті, в якій пред`явлено підозру ОСОБА_5 передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

Доказами вчинення кримінального правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_5 є зібрані під час досудового розслідування докази у їх сукупності, зокрема: протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпілому малолітньому ОСОБА_8 від 04.02.2026, протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 04.02.2026 року; протокол пред`явлення для впізнання особи за фотознімками свідкові ОСОБА_9 від 04.02.2026 року, протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 05.02.2026 року, протокол пред`явлення для впізнання особи за фотознімками свідкові ОСОБА_10 від 05.02.2026 року.

Прокурором в судовому засіданні доведено наявність існування ризиків, передбачених п.1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Стосовно ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя погоджується з позицією слідчого, підтриманою прокурором, щодо імовірності його виникнення, з огляду на те, що ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин та в разі доведення його вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, йому може загрожувати реальний вид покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, і тому усвідомлюючи високий рівень настання кримінально-правових наслідків за вчинення кримінально-протиправних дій та невідворотність покарання, підозрюваний об`єктивно може переховуватися від органу досудового слідства та/або суду з метою уникнення відповідальності. В свою чергу втеча підозрюваного зашкодить суспільному інтересу, що полягає у найскорішому розслідуванню та встановленню всіх об`єктивних обставин кримінального провадження та подальшому його судовому розгляді у розумні строки, передбачені КПК України.

Наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме «незаконно впливати на свідків і малолітнього потерпілого у кримінальному провадженні» підтверджується тим, що малолітній потерпілий ОСОБА_8 та свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 відомі підозрюваному ОСОБА_5 , а тому останній може здійснювати на них незаконний вплив з метою зміни його показань до моменту розгляду кримінального провадження в суді. Враховуючи положення ч. 4 ст. 95 КПК України, на даному етапі кримінального провадження ризик впливу на свідків існує до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та їх дослідження. Тому заборона спілкуватися з певною особою, як наслідок встановлення ймовірного впливу на неї - об`єктивна необхідність забезпечення показань інших учасників кримінального провадження, які мають доказову цінність.

Наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме - вчинити інше кримінальне правопорушення, підтверджується тим, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення проти власності. Це свідчить про те, що останній, схильний до вчинення корисливих злочинів та перебуваючи на свободі може продовжити свою злочинну діяльність, оскльки не має місця роботи, а отже, сталого джерела доходів, необхідних для забезпечення його життєдіяльності.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність усіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, що застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою відповідає конкретній меті, визначеній у КПК України, та застосовується за наявності підстав, передбачених КПК України, є необхідним та достатнім для запобігання існуючим ризикам і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам. Тому клопотання слідчого слід задовольнити та застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України одночасно з запобіжним заходом у вигляді тримання під вартою, підозрюваному слід визначити заставу в межах, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України.

Слідчим, за погодженням з прокурором, було запропоновано заставу у розмірі 166 400 (сто шістдесят шість тисяч чотириста) гривень 00 копійок, що дорівнює 50 (п`ятдесяти) прожитковим мінімумам для працездатних осіб, як виключний випадок забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного та інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч. 5 ст.182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

На підставі вищевикладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що розмір застави, запропонованої слідчим, за погодженням з прокурором, є обґрунтованим та не суперечить положенням кримінального законодавства України.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі вищенаведеного, керуючись вимогами ст.ст. 176-178, 182-184, 186, 193-197, 205, 370, 369-372, 309, 376 КПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого слідчого відділення відділення поліції №1 Криворізького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Криворізької східної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, з моменту його затримання, саме з 04 лютого 2026 року до 04 квітня 2026 року включно.

Утримувати ОСОБА_5 у Державній установі «Криворізька установа виконання покарань №3» (Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Світла, буд. 2).

Одночасно обрати підозрюваному ОСОБА_5 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ним обов`язків, визначених КПК України.

На підставі ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначити у межах 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 166 400 (сто шістдесят шість тисяч чотириста) гривень 00 копійок, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора чи суду із встановленою періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон, та (за наявності) інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватись від спілкування з малолітнім потерпілим ОСОБА_8 та свідками у кримінальному провадженні;

Термін дії обов`язків, покладених суддею, у разі внесення застави визначити два місяці з дня внесення застави.

Оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі ДУ «Криворізька установа виконання покарань №3».

Копію ухвали вручити підозрюваному та направити в ДУ «Криворізька установа виконання покарань №3» для виконання в частині застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвала, щодо застосування запобіжного заходу, підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду, а підозрюваним, з моменту отримання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складений та оголошений 06.02.2026 року о 15 годині 00 хвилин.

Суддя ОСОБА_1