Провадження № 1-кп/127/1013/25

В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2025 місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі суду, в м. Вінниці, кримінальне провадження, відомості про яке внесені 02 квітня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000327 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Павлівка, Погребищенського району, Вінницької області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Вчитель історії ОСОБА_4 , 01 квітня 2025 року приблизно о 14 годині, проводив урок в 10-Б класі в приміщенні комунальному закладу «Вінницько-Хутірський ліцей Вінницького району Вінницької області» за адресою: вулиця Незалежності, 54, село Вінницькі Хутори, Вінницький район, Вінницька область.

В ході проведення уроку між ОСОБА_4 та неповнолітнім ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виник конфлікт з приводу використання учнем мобільного телефону під час уроку.

Будучи роздратованим поведінкою учня, який належно не відреагував на зауваження вчителя, ОСОБА_4 використовуючи ненормативну лексику та погрозу вчинення насильницьких дій відносно ОСОБА_6 , діючи умисно, з метою залякування, усвідомлюючи, що потерпілий є неповнолітнім, маючи фізичну перевагу над ним, наніс один удар долонею правої руки по обличчю ОСОБА_6 , що завдало фізичного болю потерпілому, однак не спричинило тілесних ушкоджень.

До проведення підготовчого судового засідання між потерпілим ОСОБА_6 , законним представником ОСОБА_7 з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_4 з іншого, у відповідності до ст.ст. 468, 469, 471 КПК України, 25 вересня 2025 року укладено угоду про визнання примирення.

Зі змісту укладеної угоди вбачається, що сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 126 КК України, тобто умисне завдання удару, який завдав фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, з метою залякування потерпілого. Погоджено сторонами призначення ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 126 КК України, у виді 1 року пробаційного нагляду. На підставі ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_4 у обов`язки: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладання угоди та затвердження угоди про примирення, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосовний в результаті затвердження угоди про примирення. Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав в повному обсязі, у вчиненому щиро розкаявся та зазначив, що угода про примирення є добровільною та наполягав на затвердженні угоди про примирення.

Потерпілий ОСОБА_6 та законний представник ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснили, що претензій морального та матеріального характеру до обвинуваченого ОСОБА_4 вони не мають, у зв`язку з повним відшкодуванням завданої шкоди, а тому просили суд затвердити угоду про примирення.

Аналіз вказаних доказів у справі свідчить, що винуватість ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення є доведеною та підтверджується показаннями обвинуваченого, який вину визнав та повідомив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення.

За таких обставин, дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 126 КК України, тобто умисне завдання удару, який завдав фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, з метою залякування потерпілого.

Обвинувачений ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_5 , а також потерпілий ОСОБА_6 і законний представник ОСОБА_7 у судовому засіданні просили суд затвердити угоду про примирення, укладену між потерпілим ОСОБА_6 , законним представником ОСОБА_7 з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_4 з іншої сторони та ухвалити вирок, яким визначити узгоджене в угоді про примирення покарання.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечувала щодо затвердження угоди про примирення, укладеної між потерпілим ОСОБА_6 , законним представником ОСОБА_7 з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_4 з іншої сторони і ухвалити вирок, яким призначити узгоджене покарання.

Заслухавши думку прокурора, показання обвинуваченого, а також думку потерпілого і законного представника, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши зміст угоди про примирення, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного чи обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді). Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Згідно ст. 12 КК України кримінальне правопорушення вчинене ОСОБА_4 , передбачене ч. 2 ст. 126 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав в повному обсязі, щиро розкаявся, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

У судовому засіданні встановлено, що угода про примирення потерпілим ОСОБА_6 , законним представником ОСОБА_7 з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_4 з іншої сторони відповідає вимогам ст. 471 КПК України, укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 5 ст. 474 КПК України, в тому числі і наслідки укладення та затвердження даної угоди передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Крім того, судом при вирішенні питання щодо затвердження угоди встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України, правова кваліфікація кримінального правопорушення вчиненого ОСОБА_4 є вірною, умови угоди не суперечать інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб та обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання.

Враховуючи викладене, суд вважає, що угода від 25.09.2025, укладена між потерпілим ОСОБА_6 , законним представником ОСОБА_7 з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_4 з іншої сторони, підлягає затвердженню.

Крім того, на підставі ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_4 слід стягнути судові витрати у справі, які згідно із довідкою про витрати за проведення експертизи в кримінальному провадженні до висновка експерта №СЕ-19/102-25/15092-ЛД від 28.09.2025, становлять 5348 грн. 40 коп.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 368-370, 374, 468, 470, 472, 474, 475 КПК України та ст.ст. 60, 65, 126 КК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення, укладену 25 вересня 2025 року між потерпілим ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , законним представником ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 02 квітня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000327.

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КК України.

Призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання за ч. 2 ст. 126 КК України у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік.

На підставі ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_4 у обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі ч. 1 ст. 49-2 КВК України початок строку відбування покарання ОСОБА_4 у виді пробаційного нагляду обчислювати з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертизи у кримінальному провадженні в сумі 5348 грн. 40 коп.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:

- CD-R диск з відеозаписом, який зберігається при матеріалах кримінального провадження, залишити при матеріалах кримінального провадження.

На вирок суду може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти діб з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Вінницький міський суд Вінницької області, з підстав передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України. Клопотання про його скасування місцевим судом може подаватися прокурором у разі невиконання умов угоди про визнання винуватості згідно зі ст. 476 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Суддя: