Справа №359/1671/25
Провадження №1-кп/359/395/2025
У Х В А Л А

11 листопада 2025 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника адвоката ОСОБА_7 ,

під час судового розгляду з технічною фіксацією в закритому судовому засіданні в кримінальному провадженні №0002202, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.11.2024 року, що надійшло до суду з обвинувальним актом відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бориспіль Київської області, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, з середньою освітою, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , та проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше судимого за вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29.10.2024 року за ч.1 ст. 296 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки та на підставі ст. 75 КК України, звільненого від відбування покарання з випробування та іспитовим строком на два роки,

щодо вчинення ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 28 ч.2 ст. 113, ч. 1 ст. 263, ч.1 ст. 309 КК України, -

в с т а н о в и в :

В провадженні Бориспільського міськрайонного суду Київської області знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 щодо вчинення ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 28 ч.2 ст. 113, ч. 1 ст. 263, ч.1 ст. 309 КК України.

Прокурор 11.11.2025 року подав письмове клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зважаючи на те що ризики, передбачені п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не перестали існувати, у зв`язку з чим, будь-який запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

В судовому засіданні 16.09.2025 року прокурор підтримав подане раніше клопотання.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 просив застосувати до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід, в тому числі з визначенням розміру застави або особистого зобов`язання обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_6 зазначив про відсутність сенсу з`ясування позиції останнього.

Заслухавши думку учасників процесу, суд дійшов наступних висновків.

У відповідності до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

З урахуванням вимог ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Частиною другою статті 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

З урахуванням наведених норм, в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16.09.2025 року обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, терміном 60 днів до 24 год. 00 хв. 15 листопада 2025 року, однак завершити розгляд справи до цього часу немає можливості, зважаючи на необхідність дослідження речових доказів, можливість надання показів обвинуваченим та доповнення судового розгляду тощо, у зв`язку з чим оголошено перерву до 15.15 год 28.11.2025 року.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі, наявність у нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного.

Продовжуючи відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд враховує наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Як роз`яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в інформаційному листі №511-550/0/4-13 від 4 квітня 2013 року «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», при вирішенні питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою судам належить враховувати тяжкість покарання, що загрожує їм, та наявність або відсутність у них постійного місця проживання тощо.

Встановлено, що ОСОБА_6 зокрема обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину. Враховуючи дану обставину, під тяжкістю покарання, яке загрожує обвинувачуваному, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; а також вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки раніше неодноразово судимий.

За результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених стороною, яка підтримує державне обвинувачення, суд приходить до переконання, що ступінь ризиків, які були встановлені судом зменшилась, однак це не є достатньою підставою для зменшення суворості запобіжного заходу.

Отже, відсутність запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише сприятиме уникненню обвинуваченим явки до суду під загрозою можливого покарання. З цього приводу, суд вважає, що обрання менш суворого запобіжного заходу може призвести до продовження ним здійснення злочинів, зважаючи на незадовільний майновий стан.

Тому, враховуючи, що запобігання наведених ризиків становить суспільний інтерес, який полягає в забезпеченні правопорядку та відправлення кримінального судочинства, цей інтерес має превалююче значення над принципом поваги до свободи особистості та виправдовує продовження обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому даний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти зазначеним ризикам.

Обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід з урахуванням його тривалості на даний час не виходить за межі розумного строку, відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості діянь, які йому інкримінуються, не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню обвинуваченого від суду, ризики щодо цього є дійсними та триваючими.

Тому суд дійшов до переконання, що клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою терміном на 60 діб підлягає задоволенню.

При цьому, на думку суду, станом на 11.11.2025 року обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою узгоджується також зі стадією судового провадження та з урахуванням терміну, протягом якого ОСОБА_6 вже утримується під вартою, і являє собою єдиним засобом уникнення ризиків, що указані вище, а їх реальність настання не збігла з часом проведення розгляду справи в суді.

При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 КК України.

На підставі наведеного та керуючись ст. 177-194, 290, 291, 331, 350, 376 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб та утримувати його в ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Термін дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою становить до 24.00 год. 10.01.2026 року.

Ухвала суду про продовження обвинуваченому дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з моменту проголошення ухвали суду безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

В іншій частині ухвала суду оскарженню не підлягає.

Оголошення повного тексту ухвали суду здійснено 14.11.2025 року.

Головуючий : ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_2