УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2025 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу захисника, адвоката ОСОБА_4 , подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 на повідомлення про підозру від 30.06.2025 ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 Кримінального кодексу України, яке підписане слідчим в особливо важливих справах слідчого управління Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 000088 від 10.04.2025,-

встановив:

Адвокат ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 звернувся до Солом`янського районного суду у місті Києві зі скаргою на повідомлення про підозру від 30.06.2025 ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 28,

ч. 1 ст. 111-2 Кримінального кодексу України (далі - КК України), яке підписане слідчим в особливо важливих справах слідчого управління Головного управління СБУ у м. Києві та Київській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київської міської прокуратури

ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000088 від 10.04.2025.

Короткий зміст скарги.

В обґрунтування доводів та вимог скарги адвокат вказує, що в рамках досудового розслідування, 30.06.2025 ОСОБА_5 , вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Представник скаржника вказує, що повідомлення про підозру є не обґрунтованим, крім того на думку сторони захисту, стороною обвинувачення не надано жодних письмових доказів причетності ОСОБА_5 до інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Відсутність у діях ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення передбаченого

ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України, на думку сторони захисту, підтверджується наданими ними документами та наявними матеріалами кримінального провадження.

Матеріали НСРД у вигляді зняття інформації з месенджерів містять інформацію про зняття інформації за номерами телефонів: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 та адрес електронної пошти, якими нібито користується ОСОБА_5 .

Вказана інформація не відповідає дійсності. Єдиний номер телефону, яким користується ОСОБА_5 є НОМЕР_1 , сім-карта від нього знаходиться в телефоні Iphone X-Мax, який було в нього вилучено в ході обшуку 01.07.2025 за місцем його мешкання.

Інший номер телефону не належить ОСОБА_5 , і доказів зворотного в матеріалах кримінального провадження не мається.

Але при цьому, вся підозра ґрунтується на інформації, знятої за номером телефону

НОМЕР_2 , абонент якого присвоїв собі ім`я « ОСОБА_8 ».

Вся знята в ході НСРД інформація за вказаним абонентом містить звернення « ОСОБА_9 », але фігурант з ім`ям ОСОБА_9 не тільки ОСОБА_5 , але й його батько ОСОБА_10 . Також в матеріалах листування з абонентом « ОСОБА_8 » неодноразово наявні фото товарних накладних з Нової Пошти, де відправником значиться « ОСОБА_10 ». Жодна накладна не містить отримувача або відправника « ОСОБА_5 ». Як і не вказується в даних відправника або отримувача номеру телефону ОСОБА_5 « НОМЕР_1 ».

Отже, на думку представника скаржника, повідомлення про підозру, вручене ОСОБА_5 немає достатніх доказів для обґрунтовання підозри за ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст.111-2 КК України, у зв`язку з чим просила скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст.111-2 КК України від 30.06.2025.

Участь сторін кримінального провадження, позиція щодо заявленого клопотання.

Скаржник, адвокат ОСОБА_4 подала заява про проведення судового засідання за їх відсутності, скаргу підтримала з наведених у ній підстав, просили її задовольнити та скасувати повідомлення про підозру відносно ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч.1 ст.111-2 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення скарги, просив відмовити у її задоволенні посилаючись на її безпідставність та необґрунтованість.

Встановлені слідчим судею обставини.

Слідчим суддею встановлено, що слідчими в ОВС 1-го відділу слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області за процесуального керівництва Київської міської прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000088 від 10.04.2025 відносно ОСОБА_5 , що підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України.

30 червня 2025 року у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_5 було вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого

ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Станом на день розгляду скарги слідчим суддею, слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000088 від 10.04.2025.

Норми права, які підлягають застосуванню, оцінка та мотиви слідчого судді.

Статтею 22 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно з положеннями п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскарженні повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Підозрою є обґрунтоване припущення слідчого та/або прокурора про вчинення особою кримінального правопорушення. Право підозрюваного «знати, у вчинені якого кримінального правопорушення його підозрюють», що визначено п. 1 ч. 3 ст. 42 КПК України, кореспондує обов`язок сторони обвинувачення довести це до його відома, повідомити про наявність підозри та роз`яснити її зміст.

Повідомлення про підозру - один з найважливіших етапів стадії досудового розслідування, що становить систему процесуальних дій та рішень слідчого або прокурора, спрямованих на формування законної і обґрунтованої підозри за умови забезпечення особі, яка стала підозрюваним, можливості захищатись усіма дозволеними законом засобами і способами. Цим актом у кримінальному провадженні вперше формулюється та обґрунтовується підозра конкретної особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Викладена у письмовому повідомленні підозра є підґрунтям для виникнення системи кримінально-процесуальних відносин та реалізації засади змагальності у кримінальному провадженні, і у такий спосіб з`являються можливості для підозрюваного впливати на наступне формулювання обвинувачення.

Сформульована підозра встановлює межі, в рамках яких слідчий зможе найефективніше закінчити розслідування, а підозрюваний, його захисник та законний представник одержують можливість цілеспрямованіше реалізовувати функцію захисту. З моменту повідомлення особі про підозру слідчий, прокурор набувають щодо підозрюваного додаткових владних повноважень, а особа, яка отримала статус підозрюваного, набуває процесуальних прав та обов`язків, визначених статтею 42 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, встановленому ст. 278 КПК України, і складається з двох послідовних дій слідчого, прокурора: 1) складення повідомлення про підозру - процесуального акта; 2) вручення його особі, підозрюваній у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до положень ст. 277 КПК України повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Відповідно до ст. 278 КПК України п исьмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню. ата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Як вбачається з матеріалів справи слідчим дотримано вимоги ст. ст. 276 - 278 КПК України при скаладанні та подальшому врученні повідомлення про підозру.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

При вирішенні питання про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_5 підозри, слідчий суддя виходить з тих міркувань, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет наявності обґрунтованої підозри, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.

За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Суд при постановлені ухвали, керується при цьому висновками ЄСПЛ у справі «Фокс, Кампбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», де зазначено, що «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином. Вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення» та така кількість доказів на даний час у вказаних матеріалах наведена.

Також, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

При цьому, слідчий суддя нагадує, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини.

Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Як вбачається зі змісту повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 30.06.2025 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України, у кримінальному провадженні № 0000088 від 10.04.2025 року, за формою та змістом відповідає вимогам ст. 277 КПК України та містить усі передбачені вказаною статтею відомості, у тому числі зміст підозри, стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , із зазначенням часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру. Роз`яснено процесуальні права та обов`язки, передбачені статтею 42 КПК України.

Представник скаржника вказує, що повідомлення про підозру є не обґрунтованим, крім того на думку сторони захисту, стороною обвинувачення не надано жодних письмових доказів причетності ОСОБА_5 до інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Відсутність у діях ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення передбаченого

ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України, на думку сторони захисту, підтверджується наданими ними документами та наявними матеріалами кримінального провадження.

Щодо аргументів скаржника, то останні фактично зведені до оцінки належності та допустимості зібраних у справі доказів, питань доведеності винуватості підозрюваного, наявності у його діях складу інкримінованного йому кримінального правопорушення.

Однак, з`ясування вказаних обставин не є предметом доказування при розгляді скарги на повідомлення про підозру.

Так, доводи сторони захисту з приводу недопустимості та неналежності доказів потребують детального дослідження порядку їх зібрання та глибокого аналізу цих доказів, що має здійснювати суд, який розглядатиме кримінальне провадження по суті під час судового розгляду, який закінчується ухваленням вироку.

Так, перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з врахуванням положень статті 17 КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень пункту 10 частини першої статті 303 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, правильності кваліфікації дій та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухваленні вироку, тобто на стадії судового провадження.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його винуватості, дослідження та оцінка зібраних у справі доказів з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а сукупності таких доказів - з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, потребують перевірки та оцінки у кримінальному провадженні під час судового розгляду по суті.

Такий висновок узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже, докази, на які посилається сторона захисту, підлягають дослідженню у сукупності під час судового розгляду.

У скарзі не наведено та під час судового розгляду слідчим суддею не встановлено даних про порушення стороною обвинувачення вимог статей 276-278 КПК України під час складення та вручення повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 30.06.2025, які б слугували підставою для її скасування.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що на час повідомлення про підозру органом досудового розслідування було зібрано достатній обсяг фактичних даних, які у своїй сукупності давали підстави вважати, що ОСОБА_5 міг бути причетним до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Підсумовуючи викладене слід зазначити, що слідчий суддя на стадії досудового розслідування для вирішення питання, зокрема, щодо достатності доказів (підстав), не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості, достатності та достовірності для встановлення вини особи/осіб у вчиненні кримінального правопорушення чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи/осіб до вчинення кримінального правопорушення є вірогідним та достатнім, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що у задоволені скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

Відмовити у задоволенні скарги захисника, адвоката ОСОБА_4 , подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 на повідомлення про підозру від 30.06.2025 ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 Кримінального кодексу України, яке підписане слідчим в особливо важливих справах слідчого управління Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 000088 від 10.04.2025.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Дата та час проголошення повного тексту ухвали - 30.12.2025 о 17-15 год.

Слідчий суддя ОСОБА_11