Справа № 183/7925/25
№ 1-кп/183/2145/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2025 року м. Самар

Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження №0000640 стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великі Бучки Сахновщинського району Харківської області, громадянина України, неодруженого, який має середню освіту, військовослужбовця за призовом під час мобілізації на особливий період в посаді курсанта навчального взводу навчальної роти 4 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні солдат, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

встановив :

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №366 від 10 грудня 2024 року солдата ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 поставлено на всі види забезпечення призначено на посаду курсанта навчального взводу навчальної роти 4 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки, призваного ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно з ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» (далі - Статуту внутрішньої служби ЗС України) ОСОБА_6 , як військовослужбовець, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, поважати честь і гідність кожної людини, додержуватися правил поведінки військовослужбовців, беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, берегти державне майно, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять про Збройні Сили України в цілому.

Натомість, в період часу з 29 листопада 2024 року по 09 червня 2025 року військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 умисно, систематично вчиняв психологічне насильство по відношенню до своєї матері ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з якою спільно мешкає та перебуває у сімейних відносинах, що призвело до тривалих, інтенсивних психологічних страждань у останньої.

Так, 29 листопада 2024 року о 22 годині 20 хвилин за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 висловлював слова нецензурною лайкою відносно своєї матері гр. ОСОБА_5 чим міг завдати шкоди психічного здоров`ю останньої, чим спричинив домашнє насильство психологічного характеру.

09 грудня 2025 року за вищевказаним фактом працівником ПОГ Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення (серії ВАД №648722) відносно ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

16 січня 2025 Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області ОСОБА_4 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.

Крім того, 29 січня 2025 року о 20 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї матері ОСОБА_5 домашнє насильство, тобто умисні дії фізичного та психологічного характеру, а саме: штовхав її та ображав її нецензурною лайкою, внаслідок чого, була завдана школа її фізичному та психічному здоров`ю.

29 січня 2025 року за вищевказаним фактом працівником ДОП Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення (серії ВАД № 648617) відносно ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.

02 квітня 2025 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області ОСОБА_4 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу

Крім того, 03 лютого 2025 року, о 18 годині 20 хвилин, ОСОБА_4 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї матері ОСОБА_5 насильство в сім`ї, а саме: умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні на її адресу нецензурної лайки, внаслідок чого, була завдана школа психічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_5 . Правопорушення вчинене повторно протягом року.

11 лютого 2025 року за вищевказаним фактом інспектором ППДН Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення (серії ВАД №648620) відносно ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.

11 березня 2025 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області ОСОБА_4 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.

Крім того, 08 квітня 2025 року о 20 годині 58 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив відносно своєї матері ОСОБА_5 домашнє насильство, в ході якого висловлювався нецензурною лайкою, в наслідок чого була завдана шкода її фізичному та психологічному здоров`ю, правопорушення скоєно повторно протягом року, тим самим вчинив правопорушення ч. 3 ст. 173-2 КУпАП

08 квітня 2025 за вищевказаним фактом працівником ДОП Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення (серії ВАД №414507) відносно ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.

24 квітня 2025 Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області ОСОБА_4 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.

Крім того, 09 червня 2025 року приблизно о 13 годині 00 хвилини ОСОБА_6 знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , в стані алкогольного сп`яніння вчинив відносно своєї матері ОСОБА_5 домашнє насильство, в ході якого висловлювався нецензурною лайкою, в наслідок чого була завдана шкода її фізичному та психологічному здоров`ю.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в пред`явленому кримінальному правопорушенні визнав повністю, обставини, викладені в обвинувальному акті не оспорював. Пояснив, що у скоєному щиро кається, готовий нести відповідальність, передбачену законом, надає належну критичну оцінку своїй протиправній поведінці.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 просила призначити обвинуваченому не суворе покарання, зазначила, що не має до нього претензій.

Оскільки учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, не оспорювали в судовому засіданні обставини, при яких скоєно злочин, суд, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і учасники судового провадження проти цього не заперечують.

Також в судовому засіданні суд роз`яснив учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Судом було з`ясовано, що учасники судового процесу правильно розуміють вищенаведені обставини та наслідки такого порядку дослідження доказів, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Суд, зберігаючи неупередженість і об`єктивність, не виходячи за межі пред`явленого обвинувачення, яке прокурор підтримав у суді, вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення встановленою та доведеною, його дії правильно кваліфіковані за ст. 126-1 КК України, як вчинення домашнього насильства, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, особу обвинуваченого, який є військовослужбовцем, раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, на обліку лікарів фтизіатра та психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом розлад психіки та поведінки внаслідок вживання опіоідів, синдром залежності, за місцем проживання характеризується позитивно.

В якості обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого згідно з ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.

При цьому, суд враховує, що щире каяття характерне тим, що воно засновано на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки через визнання вини і готовність нести кримінальну відповідальність, тобто характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого кримінального правопорушення, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого.

В якості обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно з ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину щодо особи похилого віку, вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Також суд враховує позицію потерпілої ОСОБА_5 , щодо призначення не суворого покарання та відсутності будь яких претензій.

Аналізуючи сукупність зазначених обставин, суд виходячи з поняття покарання та його цілей, керуючись ст. 50 КК України, вважає необхідним з урахуванням обставин скоєння злочину, особи обвинуваченого та його ставлення до вчиненого, призначити ОСОБА_4 покарання у виді пробаційного нагляду, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його конкретним обставинам, обставинам, що пом`якшують покарання та обтяжують його, даним про особу обвинуваченого.

На підставі ч. 1 ст. 91-1 КК України в інтересах потерпілої від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі або звільненням з підстав, передбачених цим кодексом, від кримінальної відповідальності покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 91-1 КК України суд вважає необхідним застосувати до ОСОБА_4 обмежувальний захід у виді заборони перебувати в місці спільного проживання з особою, яка постраждала від домашнього насильства.

Таке покарання, на думку суду, відповідає обставинам справи, тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, і буде достатнім для його виправлення і запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 370, 371, 374 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 91-1 КК України застосувати до ОСОБА_4 обмежувальний захід у виді заборони перебувати в місці спільного проживання з особою, яка постраждала від домашнього насильства - ОСОБА_5 , строком на один місяць.

Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 статті 349 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення вручити учасникам провадження.

Суддя ОСОБА_1