У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2025 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню №0000126, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.07.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, про накладення арешту на майно,

за участю: слідчого - ОСОБА_3 ,

представника власника майна ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и л а:

До Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню №0000126, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.07.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, про накладення арешту на майно, яке було вилучене 25.11.2025 при проведенні обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон Iphone 16 PRO MAX imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 ; Ipad model A2377 serial: WPL90N199L; Apple MacBook model A3240 serial: HWFNH9CQTV з блоком та шнуром живлення; Apple MacBook Air model A2681.

Клопотання обґрунтовано тим, що під час досудового розслідування встановлено, що протягом червня - жовтня 2025 року заступник начальника відділу проведення митного аудиту Запорізької митниці ОСОБА_5 , обіймаючи посаду пов`язану з доступом до інформації з обмеженим доступом, використовуючи доступ до автоматизованих систем та баз даних, здійснив передачу за грошову винагороду зацікавленому представнику комерційної структури ТОВ "ВУДЕН ПАЛЕТ" ОСОБА_6 , інформацію з обмеженим доступом, що містить комерційну таємницю, для використання вказаних даних останнім з метою оптимізації фінансово-господарської діяльності та недобросовісної конкуренції.

Зокрема, протягом вказаного періоду часу ОСОБА_5 , використовуючи службове становище та доступ до автоматизованих систем та баз даних, діючи з корисливих мотивів, на прохання ОСОБА_6 здійснив вибірку з Єдиного реєстру податкових накладних (ЄРПН) за групою товарів по коду 4415 за Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД) «Ящики, коробки, пакувальні корзини, барабани та аналогічна тара з деревини; дерев`яні барабани (котушки) для кабелів; піддони, піддони з бортами та інші дерев`яні завантажувальні щити; обичайки дерев`яні» щодо господарської діяльності підприємств ПрАТ «Ветропак гостомельський склозавод» (), ПрАТ «Карлсберг Україна» (), ТОВ «Компанія палетний двір» (), ТОВ «Палетний двір» (), ПрАТ «Миронівська птахофабрика» (), ПрАТ «Оболонь» (), ТОВ «Вінницька птахофабрика» (), ТОВ «ТК «ГЕФЕСТ»» (), ТОВ «ДСМ ЕКСПОРТ» (), ТОВ «Євровудекс» (), ТОВ «ЕЛЕФАУНТ» (), ТОВ «Інпласт Україна» ().

Вказана інформація з ЄРПН містить комерційну таємницю, а саме інформацію щодо операцій з купівлі-продажу товарів, їх обсягів, цін, контрагентів тощо. У подальшому, вказану інформацію з обмеженим доступом ОСОБА_5 передав ОСОБА_6 .

На підставі ухвали слідчого судді 25.11.2025, у період часу з 09:19 год. до 10:12 год., було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Під час проведення обшуку у зазначеному володінні було виявлено та вилучено:

- мобільний телефон Iphone 16 PRO MAX imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 ;

- Ipad model A2377 serial: WPL90N199L;

- Apple MacBook model A3240 serial: HWFNH9CQTV з блоком та шнуром живлення;

- Apple MacBook Air model A2681.

25.11.2025 постановою слідчого вказані предмети визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та зберегли на собі сліди кримінального правопорушення.

Вказані вище предмети, вилучені під час проведення обшуку, потребують детального огляду та направлення до експертних установ, з метою проведення відповідних експертиз тощо.

З метою збереження речових доказів необхідно накласти арешт на вищезазначене майно, оскільки воно є безпосереднім предметом скоєння кримінального правопорушення та має важливе доказове значення в рамках проведення досудового розслідування.

В судовому засіданні слідчий підтримав клопотання, просив задовольнити.

Представник власника майна в судовому засіданні заперечував проти накладення арешту на майно, вказавши, що зазначене майно використовується для підприємницької діяльності, ОСОБА_6 безперешкодно надав пароль від пристроїв та слідству ще вчора ніщо не заважало взяти інформацію, що необхідна, проте це не було зроблено. Більш того, макбук Apple MacBook Air model A2681 був придбаний ОСОБА_6 взагалі 05.11.2025, тобто після вчинення дій, які розслідуються органом досудового розслідування.

Слідчий зазначив, що для отримання інформації, про що зазначає представник, потрібні спеціальні знання та відповідні програми. Додатково вказав, що власник майна може продовжувати вести підприємницьку діяльність, маючи доступ до iCloud, слідством не вилучалось ані печатки, ані грошей, що вказує не необгрунтованість доводів представника. Той факт, що макбук Apple MacBook Air model A2681 був придбаний ОСОБА_6 05.11.2025, тобто після вчинення дій, які розслідуються органом досудового розслідування не свідчить про те, що ньому не можуть знаходитися файли, які містять комерційну таємницю.

Дослідивши матеріали клопотання, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, вислухавши учасників провадження, слідчий суддя вважає за можливе задовольнити клопотання виходячи з наступного.

Правовою підставою арешту речового доказу, є кримінальне провадження №0000126, відомості про яке внесені до ЄРДР 31.07.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Слідчим надані докази того, що вищевказане майно має доказове значення при розслідуванні вчиненого кримінального правопорушення. Отже, вищезазначені речі та документи, в собі містять дані про вчинення кримінального правопорушення, а факт вилучення даних речей відноситься до однієї з обставин, що складають подію злочину, а відтак підлягають доказуванню відповідно до ст. 91 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Речі, вилучені під час проведення обшуку за вищевказаною адресою, мають істотне значення для проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, оскільки можуть зберігати на собі сліди скоєного кримінального правопорушення, являються речовими доказами та відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Враховуючи вищезазначене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання старшого слідчого в ОВС першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню №0000126, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.07.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, про накладення арешту на майно, яке було вилучене 25.11.2025 при проведенні обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон Iphone 16 PRO MAX imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 ; Ipad model A2377 serial: WPL90N199L; Apple MacBook model A3240 serial: HWFNH9CQTV з блоком та шнуром живлення; Apple MacBook Air model A2681, відповідає вимогам, встановленим ст. ст. 170-173 КПК України.

Отже враховуючи вищевикладені обставини, слідчий суддя вважає, що для виконання завдань кримінального процесуального законодавства, на даний час наявні правові підстави, визначені п.1 ч.2 та ч.3 ст.170 КПК, для накладення арешту на майно, оскільки воно має значення речового доказу у даному кримінальному провадженні та узгоджується з положеннями абз.2 ч.10 ст.170 КПК, за змістом якої не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

В контексті зазначеної норми закону суд вважає, що слідчим належним чином у своєму клопотанні доведено необхідність такого арешту майна та враховано розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, що відповідає конституційним нормам.

Водночас, не заслуговують на увагу твердження представника володільця майна щодо безпідставного вилучення майна, оскільки оцінка доказів не входить до предмету судового контролю слідчим суддею під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні та підлягає оцінці доказів, в порядку ст.94 КПК, під час розгляду кримінального провадження по суті висунутого обвинувачення в суді першої інстанції.

Крім того, слідчий суддя зазначає, що у випадку, якщо у подальшому наявність зв`язку між арештованим майном та розслідуваним кримінальним правопорушенням у межах досудового розслідування буде спростована, або стороною обвинувачення у розумні строки, у відповідності до ст.28 КПК, не будуть вжиті належні заходи для перевірки відповідних обставин, власник майна не позбавлений права ініціювати в порядку ст. 174 КПК питання про скасування арешту майна.

Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання зникненню майна, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Також доводи представника володільця майна про те, що накладення арешту обмежує можливості товариства здійснювати господарську діяльність, не є достатньою підставою для відмови у задоволенні клопотання, оскільки арешт майна є тимчасовим заходом забезпечення кримінального провадження, та матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою збереження речових доказів.

Слід зауважити, що представником не надано беззаперечних доказів на підтвердження наведених обставин неможливості здійснення ОСОБА_6 комерційної діяльності за умови накладення арешту на належне йому майно.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А № 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою, зокрема, і збереження речових доказів.

За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Не накладення арешту на вказане майно може призвести до можливості його подальшого приховування чи, з огляду на специфіку цього майна, його знищення або відчуження, що унеможливить проведення слідчим та прокурором повного та об`єктивного досудового розслідування по кримінальному провадженню.

Враховуючи вищезазначене, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання слідчого про накладення арешту.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 61, 170-173, 309, 369, 370, 371, 372, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя -

У Х В А Л И Л А :

Клопотання старшого слідчого в ОВС першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню №0000126, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.07.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, про накладення арешту на майно задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучене 25.11.2025 при проведенні обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- мобільний телефон Iphone 16 PRO MAX imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 ;

- Ipad model A2377 serial: WPL90N199L;

- Apple MacBook model A3240 serial: HWFNH9CQTV з блоком та шнуром живлення;

- Apple MacBook Air model A2681.

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Копію ухвали направити прокурору та заінтересованим особам.

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого в ОВС першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, або якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1