Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/36/26 Головуючий у суді І-ї інстанції >
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.01.2026 року. Кропивницький апеляційний суд колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Кропивницькому апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Фортечного районного суду міста Кропивницького від 25 грудня 2025 року, якою задоволено клопотання слідчого та стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сєвєродонецьк, Луганської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , УБД, маючого поранення та контузію, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , до кримінальної відповідальності притягується вперше

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме з 20 годин 23 хвилин, 23 грудня 2025 року до 20 години 23 хвилин, 20 лютого 2026 року, з визначенням застави у шістдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що в грошовому еквіваленті становить сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят гривень,

В С Т А Н О В И В:

Слідча СВ Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_8 , за погодженням з прокурором Кропивницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_9 , звернулась до слідчого судді Фортечного районного суду м. Кропивницького з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0040116.

Клопотання обґрунтоване тим, що 11.01.2023 року, ОСОБА_6 будучи військовослужбовцем та проходячи військову службу за призовом під час мобілізації та перебуваючи на посаді стрільця-санітара, 2 механізованого відділення, 1 механізованого взводу, 3 механізованої роти, у військовому званні «солдат», військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно в порушення вимог ст. ст. 2, 11, 16-17, 127-128, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п. 1, 3 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», усвідомлюючи протиправний характер своїх дій і передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, самовільно залишив місце несення служби військової частини НОМЕР_1 , в умовах воєнного стану, яка перебувала у АДРЕСА_3 , та ухилявся від проходження військової служби по теперішній час, перебуваючи різних в місцях, використовуючи виниклий у зв`язку з цим вільний час на власний розсуд, що не пов`язано з виконанням його обов`язків з військової служби, до моменту затримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку ст. 208 КПК України, о 23.12.2025 року, об 19 год 11 хв, слідчим слідчого відділу Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області за адресою: Кіровоградська область, м. Кропивницький, вул. Шевченка, 3В.

За наслідками розгляду вказаного клопотання, ухвалою слідчого судді Фортечного районного суду міста Кропивницького від 25 грудня 2025 року, вказане клопотання слідчого задоволено та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під строком на 60 днів з визначенням розміру застави.

Слідчим суддею рішення мотивовано тим, що застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання його під вартою є необхідним, так як наявні у матеріалах клопотання дані підтверджують наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від слідства та суду. Самовільне залишення військової служби є ризиком неявок підозрюваного та оголошення міждержавного розшуку, що стане передумовою для затягування розгляду кримінального провадження і порушить розумні строки вирішення справи по суті.

Не погоджуючись з вказаним рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_5 в апеляційній скарзі, просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою щодо підозрюваного ОСОБА_6 застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, строком на 60 днів.

Свої вимоги захисник обґрунтовує тим, що слідчим суддею не враховано той факт, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання,та стійкі соціальні зв`язки. На утриманні має дружину та неповнолітню доньку, які потребують постійного догляду та забезпечення. Також не враховано те, що відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. В ході прийняття даного рішення судом не взято до уваги в якості доказів доводи захисту,та підозрюваного, не взято до уваги, та не надана належна оцінка доказам в нарадчій кімнаті,що відсутні будь які ризики які існують при обранні запобіжного заходу у тримання під вартою, та обґрунтованість підозри, які були заявлені слідчим та прокурором. Європейський суд з прав людини у своїх рішення неодноразово зазначав, що абстрактна можливість перешкоджання кримінальному провадженню, знищення, сховати або спотворити річ, яка має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, ризик незаконного впливу на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення є недостатньою для обґрунтування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Тобто цим доводам органу обвинувачення, таким посиланням у клопотанні, мають бути конкретні і достатні для таких висновків матеріали. Взяття під варту ніколи не повинно бути видом міри попередження, що застосовується в обов`язковому порядку абсолютно до всіх. Цей захід повинен розглядатися як виняткова міра і лише у випадку суворої необхідності. На цьому наголошується в Резолюції Комітету Міністрів Ради Європи (65)11 від 9 квітня 1965 р. "Взяття під варту". За вказаних обставин захисник вважає, що ухвала слідчого судді щодо ОСОБА_6 підлягає до скасування, а до підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Розгляд даної апеляційної скарги було призначено у відкритому судовому засіданні, проте, будучи належним чином повідомлені про час та місце апеляційного розгляду, в зазначений день та час учасники процесу до суду апеляційної інстанції не з`явилися.

Враховуючи наведене апеляційний суд, з урахуванням положень ч. 1 ст. 406 КПК України, ухвалює рішення за результатами письмового провадження.

Вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги захисника , колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, колегія суддів зважає на висновки Європейського суду з прав людини, зокрема, по справах «Смирнова проти Російської Федерації», «Летельєр проти Франції», «Вемгофф проти Німеччини», відповідно до яких тримання особи під вартою можливе лише у виняткових чотирьох випадках: при ризику неявки обвинуваченого на судовий розгляд; при ризику перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя; при ризику вчинення ним подальших правопорушень; при ризику спричинення ним порушень громадського порядку.

Як убачається з матеріалів клопотання, у провадженні СВ Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області знаходиться кримінальне провадження №0040116, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України.

В межах даного кримінального провадження 23.12.2025 о 20.23 год. ОСОБА_6 затримано в порядку ст.208 КПК України, а 24.12.2025 йому повідомлено про підозру у скоєнні злочину, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України.

Як вбачається із матеріалів клопотання, при розгляді в суді першої інстанції клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу слідчий та прокурор довели обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати про існування хоча б одного із ризиків про те, що підозрюваний ОСОБА_6 може вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, що застосований до нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Слідчим суддею при розгляді клопотання встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України. Його причетність до оголошеної підозри підтверджується зібраними у ході проведення досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, які долученні до матеріалів клопотання.

Колегія суддів ураховує, що термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

При цьому, колегія суддів не може не зазначити, що практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру. Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна це питання, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.

Зазначаючи про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий обґрунтовано послався на ризики, які передбачені п.1,3,5 ст.177 КПК України, які слідчим суддею під час судового розгляду були встановлені, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інші кримінальні правопорушення.

На переконання колегії суддів, у разі незастосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваний ОСОБА_6 зможе переховуватися від відповідальності та перешкоджати здійсненню кримінального провадження шляхом неявки на виклики слідчого, прокурора та суду.

Крім того, колегія суддів враховує, що кримінальний процесуальний закон не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) буде здійснювати відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у цьому кримінальному провадженні в майбутньому, про що слідчим суддею наведено відповідні мотиви в оскаржуваному рішенні.

Застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання його під вартою у межах даного кримінального провадження, з урахуванням серйозності висунутої проти нього підозри, за наявності ризиків, характеризуючих даних на підозрюваного, на думку колегії суддів, не є надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а усі наведені обставини у їх сукупності, не дають достатніх підстав застосувати щодо нього більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою.

Апеляційні доводи захисника про відсутність обґрунтованості підозри та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та безпідставність судового рішення про необхідність обрання стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - спростовуються наведеним вище.

Доводи апеляційної скарги захисника про наявність у підозрюваного позитивних характеристик та міцних соціальних зв`язків, заслуговують на увагу колегії суддів, проте в даному випадку не можуть бути безумовною підставою для зміни запобіжного заходу на домашній арешт за місцем проживання чи особисте зобов`язання.

Крім того, місце реєстрації обліку проживання та місце дислокації в/ч не співпадає з місцем проведення досудового розслідування, тобто існує ризик неявок до слідчого та суду.

Колегія суддів також враховує практику ЄСПЛ, так у справі «Воляник проти України» від 02.10.2014 вказано, що допустимими підставами для взяття й утримання особи під вартою є наявність із боку підозрюваного таких загроз, як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину.

Твердження захисника про те, що прокурором не наведені ризики передбачені КПК України, які б унеможливили застосування більш м`якого запобіжного заходу є безпідставними, оскільки судом було належним чином перевірено та досліджено матеріали клопотання, дані, які характеризують особу підозрюваного, а також вмотивовані висновки та наведено обґрунтовані підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З огляду на означене, колегія суддів прийшла до висновку, що слідчим суддею правильно оцінені наявні ризики та обґрунтовано задоволено клопотання органу досудового розслідування, обравши стосовно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Доводи захисника про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Більш того, відповідно до ч. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті у вигляді тримання під вартою.

За таких обставин, ухвала слідчого судді відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, та обрання підозрюваному іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст. 376 ч.2, 177, 183, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Фортечного районного суду міста Кропивницького від 25 грудня 2025 року, якою стосовно підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з визначенням застави без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4