490/9932/25 23.12.2025
н/п 1-кп/490/1692/2025
Центральний районний суд міста Миколаєва
Справа № 490/9932/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2025 року місто Миколаїв

Центральний районний суд міста Миколаєва у складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000530, стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Новополтавка Новобузького району Миколаївської області, громадянка України, лікар загальної практики сімейний лікар КНП ММР «ЦПМСД №4», зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 Кримінального кодексу України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,

встановив:

ОСОБА_3 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх суспільну небезпечність, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, одержала неправомірну вигоду для себе за здійснення впливу на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави.

Так, не пізніше 21.02.2024, випадково дізнавшись про те, що ОСОБА_6 цікавить питання приналежності наявної у нього хвороби серця до переліку захворювань, за наявності якої його може бути визнано непридатним до військової служби, у ОСОБА_3 виник злочинний корисливий умисел, направлений на отримання від ОСОБА_6 неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення службовими особами уповноваженими на виконання функцій держави - співробітниками Міжрайонного МСЕК № 2 Обласного Центру медико-соціальної експертизи Миколаївської обласної ради.

ОСОБА_3 22.02.2024 о 09:00, перебуваючи у службового кабінету № 18 в KHM MMP «ЦПМСД № 4» за адресою: м. Миколаїв, вул. Адміральська, 6, з метою реалізації свого злочинного умислу, повідомила ОСОБА_6 про наявність у неї можливостей допомогти останньому отримати завідомо неправдиві медичні документи із встановленим фіктивним діагнозом, який входить до переліку захворювань, за наявності якого ОСОБА_6 може бути визнано непридатним до військової служби та отримання у подальшому довідки МСЕК про встановлення групи інвалідності, за що особисто їй необхідно надати неправомірну вигоду у сумі 30 000 гривень за здійснення впливу на службових осіб Міжрайонного МСЕК № 2 Обласного Центру медико-соціальної експертизи Миколаївської обласної ради.

З метою доведення свого злочинного умислу до кінця ОСОБА_3 26.02.2024, приблизно о 13:00, конспіруючи свої протиправні дії, в телефонному режимі повідомила ОСОБА_6 про те, що грошові кошти в сумі 30 000 грн. необхідно переказати на банківську картку НОМЕР_1 , яка належить іншій особі, матеріали щодо якої виділено в інше кримінальне провадження.

Приблизно о 10:00 27.02.2024 ОСОБА_6 , діючи за вказівкою ОСОБА_3 , за допомогою власного мобільного телефону, використовуючи мобільний додаток «Монобанк», здійснив переказ грошових коштів в сумі 30 000 грн. на банківську картку НОМЕР_1 за здійснення ОСОБА_3 впливу на службових осіб Міжрайонного МСЕК № 2 Обласного Центру медико-соціальної експертизи Миколаївської обласної ради та отримання ним завідомо неправдивих медичних документів із встановленим фіктивним діагнозом, який входить до переліку захворювань, за наявності якого ОСОБА_6 може бути визнано непридатним до військової служби та отримання довідки МСЕК про встановлення групи інвалідності, після чого ОСОБА_3 забезпечила отримання ОСОБА_6 довідки серії 12 АГГ № 516984 Міжрайонного МСЕК №2 Обласного Центру медико-соціальної експертизи Миколаївської обласної ради від 24.04.2024 із встановленням третьої групи інвалідності, що стало підставою для відстрочки від призову ОСОБА_6 на військову службу під час мобілізації.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 369-2 КК України, а саме: одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави.

Між ОСОБА_3 , за участю захисника адвоката ОСОБА_5 , та прокурором ОСОБА_4 28.03.2025 укладено угоду про визнання винуватості.

За змістом вказаної угоди, ОСОБА_3 беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, а саме: одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави; щиро розкаялась, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення, зобов`язалась надати викривальні показання щодо іншої особи, наразі обвинуваченої у вчиненні корупційного кримінального правопорушення, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження; не оспорює фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення. Угодою також передбачено обов`язок обвинуваченої не пізніше одного місяця після набрання вироком законної сили перерахувати 16 000 грн. на користь Збройних Сил України.

Ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, яка вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується, беззастережно визнає свою винуватість, зобов`язалась надати викривальні показання щодо іншої особи, наразі обвинуваченої у вчиненні корупційного кримінального правопорушення, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, добровільно виявила намір перерахувати грошові кошти на підтримку Збройних Сил України в сумі 16 000 грн., а також враховуючи відсутність обставин, що обтяжують покарання та наявність обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, сторони дійшли згоди про призначення ОСОБА_3 покарання у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Прокурор просив затвердити угоду; зазначив, що під час досудового розслідування ОСОБА_3 надала викривальні показання щодо іншої особи, наразі обвинуваченої у вчиненні корупційного кримінального правопорушення, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, та зобов`язалась надати такі показання під час судового розгляду кримінального провадження.

ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, визнала повністю та беззастережно, просила суд про затвердження угоди; зазначила, що цілком розуміє вимоги угоди, у тому числі щодо зобов`язання надати викривальні показання щодо іншої особи, наразі обвинуваченої у вчиненні корупційного кримінального правопорушення, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження; укладення угоди є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді; зазначила, що має можливість виконати взяті на себе за угодою зобов`язання.

Захисник адвокат ОСОБА_5 зазначив, що ОСОБА_3 повністю розуміє вимоги угоди та наслідки, угода відповідає вимогам КПК України; крім того, ОСОБА_3 усвідомлює зобов`язання надати викривальні показання щодо іншої особи, наразі обвинуваченої у вчиненні корупційного кримінального правопорушення, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження; просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене сторонами покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з п. 2 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо корупційних кримінальних правопорушень та кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи (осіб) у вчиненні будь-якого корупційного кримінального правопорушення чи кримінального правопорушення, пов`язаного з корупцією, та якщо інформація щодо вчинення такою особою (особами) кримінального правопорушення буде підтверджена доказами, і за умови повного або часткового (з урахуванням характеру та ступеня участі особи у вчиненні злочину) відшкодування підозрюваним або обвинуваченим завданого збитку або заподіяної шкоди (якщо такі збитки або шкода були завдані).

Відповідно до примітки до ст. 45 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ст. 369-2 КК України, є корупційним кримінальним правопорушенням.

ОСОБА_3 під час досудового розслідування активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення; надала викривальні показання щодо іншої особи, наразі обвинуваченої у вчиненні корупційного кримінального правопорушення, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, судовий розгляд яких триває, та зобов`язалась надати такі показання під час судового розгляду кримінального провадження.

Крім того, суд з`ясував обставини, що дозволяють впевнитися в тому, що ОСОБА_3 усвідомлює характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до неї застосовано, та покладені на неї обов`язки щодо співпраці у викритті корупційного кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою.

Суд установив, що ОСОБА_3 цілком розуміє положення ст. 474 КПК України. Укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

ОСОБА_3 розуміє узгоджене покарання за вчинення кримінального правопорушення та погоджується на його призначення.

Згідно зі ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень; у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Ураховуючи викладене вище, за наслідками розгляду угоди у відкритому судовому засіданні, а також з урахуванням даних про особу ОСОБА_3 , яка беззастережно визнала свою винуватість, раніше не судима, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває; враховуючи наявність обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та взяття обов`язку перерахувати грошові кошти на підтримку Збройних Сил України, відсутності обставин, що обтяжують покарання, з дотриманням принципу індивідуалізації покарання, суд дійшов до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, та призначення ОСОБА_3 узгоджене сторонами угоди покарання, а саме: штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000,00 гривень; суд погоджується, що таке покарання є достатнім для виправлення та перевиховання і відповідає загальним засадам призначення покарання.

Зважаючи на вид покарання, який суд визнав пропорційним і співмірним ступеню тяжкості вчиненого, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, суд не вбачає підстав для обрання запобіжного заходу.

Цивільний позов у справі не заявлено; витрати на залучення експерта немає.

Відповідно до ст. 174 КПК України, ураховуючи заяву прокурора що зазначене майно не має доказового значення у кримінальному провадженні, арешт, накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 29.05.2024 (справа №477/1219/24, провадження 1-кс/477/528/24) на мобільний телефон Самсунг Galaxy A50 темного кольору з сім-картами: НОМЕР_2 , НОМЕР_3 ; ІМЕІ-1 НОМЕР_4 ; ІМЕІ-2 НОМЕР_5 ; S/N: НОМЕР_6 , що належить ОСОБА_3 , скасувати.

Відповідно до ст. 100 КПК України мобільний телефон Самсунг Galaxy A50 темного кольору з сім-картами: НОМЕР_2 , НОМЕР_3 ; ІМЕІ-1 НОМЕР_4 ; ІМЕІ-2 НОМЕР_5 ; S/N: НОМЕР_6 , що належить ОСОБА_3 , - повернути ОСОБА_3 .

Керуючись ст. ст. 65, ч. 2 ст. 369-2 КК України, ст. ст. 100, 174, 373, 374, 469, 474, 475 КПК України, суд

ухвалив:

- затвердити угоду про визнання винуватості від 28.03.2025, укладену між прокурором Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_3 , за участю захисника - адвоката ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0000530;

- визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, та призначити покарання у виді штрафу, у розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000,00 грн. (тридцять чотири тисячі грн. 00 коп.);

- відповідно до ст. 174 КПК України, арешт, накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 29.05.2024 (справа №477/1219/24, провадження 1-кс/477/528/24) на мобільний телефон Самсунг Galaxy A50 темного кольору з сім-картами: НОМЕР_2 , НОМЕР_3 ; ІМЕІ-1 НОМЕР_4 ; ІМЕІ-2 НОМЕР_5 ; S/N: НОМЕР_6 , що належить ОСОБА_3 , - скасувати;

- відповідно до ст. 100 КПК України мобільний телефон Самсунг Galaxy A50 темного кольору з сім-картами: НОМЕР_2 , НОМЕР_3 ; ІМЕІ-1 НОМЕР_4 ; ІМЕІ-2 НОМЕР_5 ; S/N: НОМЕР_6 , що належить ОСОБА_3 , - повернути ОСОБА_3 .

Роз`яснити сторонам угоди, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду на підставі угоди між обвинуваченим і прокурором про визнання винуватості може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України: обвинуваченим (його захисником) виключно з підстав призначення судом покарання суворішого ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому, згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України, угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у разі оскарження, після перегляду справи судом апеляційної інстанції, якщо вирок не буде скасовано.

Копія вироку може бути отримана всіма учасниками судового провадження в Центральному районному суді м. Миколаєва. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1