Номер провадження: 11-кп/813/2228/25
Справа № 509/2299/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1 Доповідач ОСОБА_2
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Чорноморської окружної прокуратури Одеської обл. ОСОБА_7 на вирок Овідіопольського районного суду Одеської обл. 26.06.2025 у к/п №0000202 від 12.03.2023 відносно:

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одесі, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,

- обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції.

Зазначеним вироком суду 1-ої інстанції ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та йому призначено покарання виді позбавлення волі строком на 6 років.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень до покарання за цим вироком частково приєднано невідбуту ним частину покарання за вироком Суворовського райсуду м. Одеси від 06.02.2024 та остаточно призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років.

Відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України, покарання, призначене ОСОБА_8 за вироком Овідіопольського районного суду Одеської обл. від 10.08.2021 за ч. 1 ст. 162 КК України у виді штрафу в сумі 850 грн. визначено виконувати самостійно.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_8 залишено у вид тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 відраховано з моменту обрання йому судом запобіжного заходу, а саме з 27.03.2023.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, в строк відбування покарання ОСОБА_8 зараховано період його попереднього ув`язнення з 20.01.2017 по 25.04.2018 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вирішено питання щодо речових доказів.

Відповідно до вироку суду 1-ої інстанції, 11.03.2023 приблизно о 12 год., ОСОБА_8 , умисно, із корисливих мотивів, з метою таємного викрадення майна потерпілого ОСОБА_9 в період дії правового режиму воєнного стану, через паркан потрапив на територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , і в подальшому, проник у підвальне приміщення вказаного будинку, звідки таємно викрав шуруповерт марки «Sturm», вартістю 2600 грн. та грошові кошти в сумі 5000 грн., після чого, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши тим самим потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 7600 грн.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор Чорноморської окружної прокуратури Одеської обл. ОСОБА_7 не оспорюючи доведеність вини обвинуваченого та правильність кваліфікації його дій вказує на те, що судом було допущене неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність оскільки судом помилково не було застосовано положення ст. 80 КК України, так як строк давності виконання приєднаного вироку Овідіопольського районного суду Одеської обл. від 10.08.2021, яким ОСОБА_8 було призначено покарання у виді штрафу сплив.

За таких обставин, прокурор ОСОБА_7 просить змінити вирок суду виключивши із мотивувальної та резолютивної частин посилання на самостійне виконання покарання за вироком Овідіопольського районного суду Одеської обл. від 10.08.2021. В іншій частині вирок суду залишити без змін.

У судовому засіданні апеляційного суду прокурор ОСОБА_6 підтримала апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_7 у повному обсязі та просила її задовольнити.

Захисник ОСОБА_10 , будучи належним чином повідомлена про дату та час судового засідання, до суду не з`явилася, причини неявки не повідомила, із жодними клопотаннями до суду не зверталася, водночас, потерпілий ОСОБА_9 направив на адресу апеляційного суду заяву, в якій просив розглядати апеляційну скаргу прокурора за його відсутності.

Заслухавши доповідь судді, з`ясувавши позицію прокурора, перевіривши матеріали судового провадження, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Системний аналіз вказаного вироку свідчить про те, що він вказаним вимогам відповідає не у повному обсязі з огляду на такі обставини.

Оскільки в апеляційній скарзі прокурора не оспорюється винуватість ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого злочину та правильність кваліфікації його дій, апеляційний суд не переглядає оскаржуваний вирок в цій частині та констатує, що його дії правильно кваліфіковані судом за ч.4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана із проникненням у житло, вчинена в умовах воєнного стану.

Водночас, що стосується посилання сторони обвинувачення на допущення судом 1-ої інстанції неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме незастосування закону, який підлягає застосування, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є серед іншого щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У теоретичному аспекті «належна правова процедура» - це форма здійснення правосуддя, яку утворюють сукупність гарантій прав людини процесуального характеру, спрямовані на досягнення процедурної справедливості правосуддя.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, оскарженим вироком відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України, покарання, призначене ОСОБА_8 за вироком Овідіопольського районного суду Одеської обл. від 10.08.2021 за ч. 1 ст. 162 КК України у виді штрафу в сумі 850 грн. визначено виконувати самостійно.

В той же час, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в строк 2 роки.

Приписами ч. 4 ст. 80 КК України регламентовано, що перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Так, зазначеним вироком суду ОСОБА_8 визнаний винним у вчиненні злочину, який був вчинений 11.03.2023, тобто до закінчення передбачених ч. 1 ст. 80 КК України строків.

Водночас, апеляційний суд констатує, що на момент постановлення оскаржуваного вироку строки, передбачені ч .4 ст. 80 КК України також спливли 11.03.2025.

Як вбачається з матеріалів судової справи, покарання у виді штрафу призначене вироком Овідіопольського районного суду Одеської обл. від 10.08.2021 сплачений ОСОБА_8 не був ( т.1, а.п. 188).

Відтак, оскільки строк виконання вироку Овідіопольського районного суду Одеської обл. від 10.08.2021 минув 11.03.2025, судом 1-ої інстанції помилково було застосовано приписи ст. 72 КК України під час призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_8 що є підставою для зміни вироку в цій частині.

Відповідно до п. 2) ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду 1-ої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити вирок або ухвалу.

Пунктом 4) ч. 1 ст. ст. 409 КПК України, передбачено, що підставою для скасування або зміни вироку суду першої інстанції може бути неправильне застосування закону України по кримінальну відповідальність.

Неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, згідно п. 2) ч. 1 ст. 413 КПК України, є застосування судом закону, який не підлягає застосуванню.

За таких обставин, враховуючи допущене судом 1-ої інстанції неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, апеляційна скарга прокурора ОСОБА_7 підлягає задоволенню, а оскаржуваний вирок зміні в частині призначеного покарання.

Керуючись ст.ст. 24, 370, 404, 405, 407, 409, 413, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу прокурора Чорноморської окружної прокуратури Одеської обл. ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Овідіопольського районного суду Одеської обл. 26.06.2025, яким ОСОБА_8 визнаний винуватиму вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України змінити.

Виключити із мотивувальної та резолютивної частини вироку посилання на самостійне виконання вироку Овідіопольського районного суду Одеської обл. 10.08.2021.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили, а засудженим, який утримується під вартою у той самий строк з дня отримання її копії.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4