МИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 945/171/26
Провадження № 1-кс/945/26/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2026 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Миколаївського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Миколаєві клопотання прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні № 0000043, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.01.2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Миколаївського районного суду Миколаївської області надійшло клопотання прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні № 0000043, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.01.2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

В обґрунтуванні свого клопотання прокурор посилається на те, що у провадженні СВ відділення поліції № 5 Миколаївського РУП Головного управління Національної поліції в Миколаївській області знаходиться кримінальне провадження за № 0000043 від 28.01.2026 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 27.01.2026 року військовослужбовець військової служби за контрактом солдат ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , номер обслуги зенітного артилерійського взводу 3 десантно-штурмового батальйону військової частини, перебуваючи на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 під час сумісного вживання алкогольних напоїв з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, почав наносити останньому тілесні ушкодження предметом зовні схожим на ніж в область сідниць та нижніх кінцівок, в результаті чого ОСОБА_5 спричинено тілесні ушкодження у вигляді гострої крововтрати, численні колото-різані поранення тіла з пошкодженням магістральних судин. Дев`ять сліпих колото-різаних ран сідниць та нижніх кінцівок з пошкодженням лівої стегнової гомілкової артерії, що носять ознаки тяжких тілесних ушкоджень та перебувають у прямому причино-наслідковому зв`язку із смертю, труп якого виявлено 27.01.2026 року в кареті швидкої допомоги.

У зв`язку зі встановлення обставин вчиненого кримінального правопорушення та з метою попередження втрати речових доказів, 28.01.2026, у період часу з 11 год 44 хв по 12 год 14 хв, проведено огляд місця події, а саме території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в ході чого виявлено та вилучено: розкладний ніж із металевою рукояткою коричневого кольору, який упаковано до паперового конверту № 3, змив з леза ножа, на марлевому тампоні, який упаковано до паперового конверту № 1, змив з рукоятки ножа, на марлевому тампоні, який упаковано до паперового конверту № 2.

28.01.2026 року вилучені в ході огляду предмети визнано речовими доказами та приєднано до матеріалів кримінального провадження № 0000043 від 28.01.2026 року.

Необхідність арешту майна, в даному випадку, зумовлюється обґрунтованою підозрою вважати, що незастосування цього заходу зумовить труднощі, чи перешкоджатиме встановленню істини та всіх обставин кримінального правопорушення, що відповідно до ст. 91 КПК України є обов`язком слідчого та прокурора.

У слідства є достатньо підстав вважати, що вилучений в ході огляду місця події розкладний ніж міг бути використаний, як знаряддя вчинення кримінального правопорушення, а змиви з леза та рукоятки ножа зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та будуть дослідження під час провадження судових експертиз. Тому, з метою збереження речових доказів та запобіганням інших осіб можливості їх приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі відчуження виникли підстави необхідності накладення арешту на вказане вилучене майно.

В судове засідання прокурор Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 не з`явився, при цьому, 30.01.2026 року до канцелярії Миколаївського районного суду Миколаївської області подав заяву про розгляд клопотання без його участі; заявлені вимоги підтримав та просив слідчого суддю задовольнити їх у повному обсязі. Власник майна ОСОБА_4 надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, просив клопотання задовільнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вважаю, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1, п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Заходами забезпечення кримінального провадження є, окрім іншого, арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 7 ст. 132 КПК України, до клопотання прокурора додано витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подано клопотання, з якого вбачається, що 28.01.2026 року за даним фактом відділенням поліції № 5 Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідування за № 0000043 від 28.01.2026 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України (а. с. 5).

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2, ч. 3, 10 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме майно, щодо якого ухвалою слідчого судді визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 5 ст. 237 КПК України визначено, що при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Усі вилучені речі і документи підлягають негайному огляду і опечатуванню із завіренням підписами осіб, які брали участь у проведенні огляду. У разі якщо огляд речей і документів на місці здійснити неможливо або їх огляд пов`язаний з ускладненнями, вони тимчасово опечатуються і зберігаються у такому вигляді доти, доки не буде здійснено їх остаточні огляд і опечатування.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В судовому засіданні встановлено, що 28.01.2026 року постановою старшого слідчого СВ ВП № 5 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 , розкладний ніж із металевою рукояткою коричневого кольору, який упаковано до паперового конверту № 3, змив з леза ножа, на марлевому тампоні, який упаковано до паперового конверту № 1, змив з рукоятки ножа, на марлевому тампоні, який упаковано до паперового конверту № 2 визнано речовими доказами, а після проведення відповідних експертиз, вказані речові докази постановлено передати до камери зберігання речових доказів ВП № 5 МРУП ГУНП в Миколаївській області (а. с. 25-26).

Отже, в судовому засіданні встановлено, що вилучене під час огляду місця події майно відповідає критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, що в свою чергу свідчить про наявність необхідності в забезпеченні збереження вилученого майна.

Також встановлено, що клопотання прокурора подано з додержанням вимог ст. 171 КПК України, підстави для його повернення відсутні.

Викладені в клопотанні обставини підтверджуються наданими стороною обвинувачення доказами, які були досліджені слідчим суддею в судовому засіданні.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, відповідно до вимог ст. 173 КПК України, враховував правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного та третіх осіб та вважає, що вимоги про накладення арешту підлягають задоволенню з метою збереження речових доказів.

Керуючись статтями 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні № 0000043, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.01.2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на вилучене 28.01.2026 року в ході проведення огляду місця події, а саметериторії домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та прилеглої до вищевказаного домоволодіння відкритої території, майно, а саме: розкладний ніж із металевою рукояткою коричневого кольору, який упаковано до паперового конверту № 3; змив з леза ножа, на марлевому тампоні, який упаковано до паперового конверту № 1; змив з рукоятки ножа, на марлевому тампоні, який упаковано до паперового конверту № 2.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час проголошення ухвали в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1

30.01.2026