ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2026 року

м. Хмельницький

Справа № 686/18694/25

Провадження № 11-кп/820/170/26

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому в режимі відеоконференції, кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000278 від 24.01.2025, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 січня 2026 року,-

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 січня 2026 року задоволено клопотання прокурора та застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою по 26.02.2026, включно.

Визначено заставу у розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 99 840 грн., у разі внесення якої покладено на обвинуваченого ОСОБА_7 наступні зобов`язання:

- прибувати до прокурора, суду за кожною вимогою,

- не відлучатись з населеного пункту, в якому проживає без дозволу суду;

- утриматись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання відповідному органу свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд за межі України, у випадку наявності.

У разі невиконання даних обов`язків, застава звертається в дохід держави.

Ухвала діє до 26.02.2026 включно.

Своє рішення суд мотивував тим, що з наданих матеріалів убачається, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, а отже, перебуваючи на волі, з метою уникнення кримінальної відповідальності останній може потенційно переховуватись від органів досудового розслідування. Наявність указаного ризику підтверджується матеріалами справи. Крім того, обвинувачений, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, неодноразово порушив покладений на нього ст.42 КПК України обов`язок з`являтися в судові засідання без повідомлення причин таких неявок, у зв`язку із чим оголошувався у розшук.

В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить ухвалу суду скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Зазначає, що стороною обвинувачення не надано будь яких доказів про його намір переховуватися, а ризик обґрунтовується тим, що обвинувачений ОСОБА_7 ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17.11.2025 був оголошений в розшук, а відтак на переконання сторони захисту, даний ризик є не релевантним та взагалі відсутнім.

Посилається і на те, що у матеріалах кримінального провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_7 для обґрунтування зазначеного ризику стороною обвинувачення не надано будь яких доказів про намір вчиняти інші кримінальні правопорушення, а відтак даний ризик є не релевантним та суб`єктивно трактовним, зважаючи на одне лише твердження про відсутність офіційного джерела доходів.

Вказує, що йому інкримінують вчинення майнового злочину в умовах воєнного стану, а сам він є особою молодого, працездатного віку, який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, а також на те, що тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом відповідно до КПК України, який може застосуватися лише у виняткових випадках, оскільки йдеться про обмеження фундаментального права на свободу, а також на відсутність ризиків, які суддя при постановленні оскаржуваної ухвали вважав такими, що існують.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 на підтримку доводів апеляційної скарги, думку прокурора про законність і обґрунтованість ухвали суду, дослідивши виділені матеріали та перевіривши доводи апеляційної скарги колегія суддів приходить до висновку, що вона задоволенню не підлягає за таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

За змістом ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На переконання колегії суддів, судом першої інстанції дотримані зазначені вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, повно та об`єктивно досліджені всі обставини, при цьому в ухвалі докладно наведені мотиви, з яких було прийнято відповідне рішення.

Колегією суддів встановлено, що на розгляді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області перебуває кримінальне провадження № 0000278 від 24.01.2025 за обвинуваченням ОСОБА_8 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Застосовуючи до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд врахував, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, а отже, перебуваючи на волі, з метою уникнення кримінальної відповідальності останній може потенційно переховуватись від органів досудового розслідування.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_7 , будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, неодноразово порушив покладений на нього ст.42 КПК України обов`язок з`являтися в судові засідання без повідомлення причин таких неявок, у зв`язку із чим оголошувався у розшук.

Обвинувачений ОСОБА_7 у судові засідання, які відбулись 08.09.2025, 23.09.2025 та 17.11.2025, не з`явився. Про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином про що свідчать розписки у матеріалах кримінального провадження.

Ухвалою суду від 17.11.2025 обвинуваченого ОСОБА_7 оголошено у розшук та надано дозвіл на його затримання з метою приводу до суду для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

05.01.2026 о 12 год. 35 хв. на виконання ухвали суду обвинуваченого ОСОБА_7 затримано та доставлено до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Окрім того, у зв`язку із відсутністю офіційного джерела доходу в обвинуваченого та факт вчинення ним кримінального правопорушення проти власності, існує ризик продовження останнім протиправної поведінки та вчинення нових аналогічних правопорушень.

Як вбачається із матеріалів провадження питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання обвинуваченого під вартою було вирішено на стадії судового розгляду. Тобто, це питання вирішувалось на стадії, яка унеможливлює перевірку обґрунтованості підозри, оскільки остання перестала існувати і на заміну якої висунуте обвинувачення. Обґрунтованість же обвинувачення перевіряється судом, який здійснює судовий розгляд на підставі обвинувального акта шляхом дослідження наданих сторонами кримінального провадження доказів і може бути вирішене шляхом ухвалення остаточного рішення у вказаному кримінальному провадженні. Таким чином, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у суді першої інстанції на стадії судового розгляду та при перевірці відповідного рішення судом апеляційної інстанції вирішальним є вирішення питання про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

У ході судового розгляду, суд першої інстанції визнав, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. Оцінивши зазначені ризики, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, належним чином мотивувавши своє рішення.

Так, колегією суддів визнається доведеним ризик переховування обвинуваченого ОСОБА_7 від суду. При цьому, вказаний ризик, на думку колегії суддів, є значним, оскільки ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Крім того, ухвалою суду від 17.11.2025 обвинуваченого ОСОБА_7 оголошено у розшук та надано дозвіл на його затримання з метою приводу до суду для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Також, колегією суддів визнається доведеним ризик вчинення іншого кримінального правопорушення ОСОБА_7 , оскільки у останнього відсутнє офіційне джерело доходу та вчинено злочин проти власності.

Тому, доводи апеляційної скарги про відсутність ризиків є необґрунтованими.

Застосований запобіжний захід у виді тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою, на думку колегії суддів, здатний у повній мірі запобігти зазначеним вище ризикам.

Наведене у своїй сукупності вказує на обґрунтованість висновків суду першої інстанції про існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, що вказує на наявність підстав для застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, на думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов правильних висновків про те, що вказані обставини кримінального провадження свідчать про неможливість застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_7 іншого запобіжного заходу, передбаченого ст.176 КПК України, оскільки він не забезпечить належної поведінки останнього під час розгляду кримінального провадження.

Підстав для застосування обвинуваченому запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, у тому й числі у вигляді домашнього арешту, колегія суддів не вбачає, оскільки такий запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_7 та запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Ухвала суду є законною і підстав для скасування ухвали суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.407, 418, 419, 4221 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 січня 2026 року про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по 26 лютого 2026 року з визначенням застави залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3