УХВАЛА

21 листопада 2025 року м. Рівне

Слідча суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні в м.Рівне, клопотання слідчого Рівненського РУП ГУ Національної поліції в Рівненській області лейтенант поліції ОСОБА_7 (далі слідчий), яке погоджене прокурором Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_3 (далі прокурор), в рамках кримінального провадження №0000031 від 30.06.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИЛА:

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що ОСОБА_5 порушуючи порядок, встановлений ст.6, 7 ЗУ «Про наркотичні засоби, психотропні речовин і прекурсори», маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут психотропних речовин з корисливих мотивів, за невстановлених досудовим слідством обставинах, час та місці, незаконно придбав та зберігав при собі з метою збуту особливо небезпечну психотропну речовину «PVP», яку 29.10.2025, близько 14 год. 30 хв., перебуваючи за адресою: м. Рівне, вул. Відінська, буд. 44, в під`їзді №1 в ході проведення оперативної закупки, незаконно збув ОСОБА_8 за 2000 гривень у двох прозорих поліетиленових зіп-пакетах кристалічну речовину білого кольору, яка відповідно до висновку експерта №СЕ-19/118-25/16537-НЗПРАП від 18.11.2025 містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину «PVP», масою 0,682 г., обіг якої заборонено відповідно до списку 2 таблиці 1 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою КМУ №770 від 06.05.2000.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 порушуючи порядок, встановлений ст. ст. 6, 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовин і прекурсори», діючи повторно, маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут психотропних речовин з корисливих мотивів, за невстановлених досудовим слідством обставинах, час та місці, незаконно придбав та зберігав при собі з метою збуту особливо небезпечну психотропну речовину «PVP», яку 19.11.2025, близько 12 год. 30 хв., перебуваючи в підвальному приміщенні, що за адресою: м. Рівне, вул. Відінська, буд. 44, в ході проведення оперативної закупки, незаконно збув ОСОБА_8 за 2000 гривень у двох прозорих поліетиленових зіп-пакетах кристалічну речовину, яка ззовні схожа на особливо небезпечну психотропну речовину «PVP».

19.11.2025 ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,.

20.11.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Згідно вимог ст.12 КПК України злочин, який інкримінуються підозрюваному ОСОБА_5 відноситься до категорії тяжкого злочину за яке, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Прокурор та слідчий клопотання підтримали, просили застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечували проти застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просили обрати запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані матеріали, слідча суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Вище наведені у клопотанні докази в сукупності вказують на обґрунтовану підозру у вчиненні останнім інкримінованого кримінального правопорушення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ від 12.03.2013 року у справі «Волосюк проти України» тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною разом з іншими для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Тобто, у розумінні практики Європейського суду з прав людини сама тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Можливість підозрюваного переховуватись від органу досудового розслідування та суду, а саме: вказаний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна, а тому, розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання підозрюваним вини у вчиненні інкримінованих злочинів, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення понесення покарання. Вказані обставини на думку сторони обвинувачення є вагомим психологічним фактором, який може сприяти переховуванню підозрюваним від суду та не з`являтися ним на виклики.

Можливість підозрюваного знищити, сховати або спотворити будь-які із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а саме: на даному етапі досудового розслідування не встановлено ряд обставин, зокрема походження особливо небезпечної психотропної речовини, можливих співучасників вчинення злочинів та не відшукано ряд речових доказів, які мають суттєве значення у кримінальному провадженні, які фактично можуть бути відомі лише ОСОБА_5 .

Можливість підозрюваного незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні: вказаний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_5 може шляхом умовляння, залякування та здійснення інших активних дій впливати на свідків із метою надання ними показань для покращення свого становища. Слід зазначити, що ризик незаконного впливу на свідків залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст. 23 КПК України. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Тобто, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й в подальшому на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Можливість підозрюваного іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, а саме перешкоджати шляхом неприбуття та несвоєчасного прибуття на виклики слідчого, прокурора, суду, що в подальшому може позбавити можливості забезпечити досудове розслідування та судове провадження у розумні строки, наведені вище факти у своїй сукупності та логічності свідчать про це.

Можливість підозрюваного вчинити інше кримінальне правопорушення: вказаний ризик підтверджується тим, що під час досудового розслідування зафіксовано непоодинокі випадки причетності ОСОБА_5 до протиправних дій, пов`язаних з незаконним обігом особливо небезпечної психотропної речовини, про що йому на даний час повідомлено про підозру у вчиненні 2-ох епізодів кримінальних правопорушень та зважаючи на вказане, особу підозрюваного, існує ризик продовження зайняття ОСОБА_5 відповідною протиправною діяльністю з метою особистого збагачення у такий незаконний спосіб, оскільки наведені вище факти у своїй сукупності та логічності свідчать про це, а саме те, що слідством встановлено, що ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований та отримує прибутки від зайняття злочинною діяльністю.

Приймаючи до уваги існування ризиків передбачені п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , яке відповідно до ст.12 КК України відносяться до тяжких злочинів, обставини його вчинення, та дані про особу підозрюваного є необхідним застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід цілодобового домашнього арешту.

Керуючись ст.ст. 176,177,184,186,193 КПК України, слідча суддя

У Х В А Л И Л А:

В задоволенні клопотання відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, українця, громадянина України, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимого, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, окрім випадків оголошення «Повітряна тривога» (чи інше) та необхідності слідування та перебування в пунктах укриття, без застосування електронних засобів контролю строком на 60 діб тобто до 14 год. 57 хв. 18.01.2026 року включно.

Заборонити підозрюваному ОСОБА_5 залишати місце свого проживання житло, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , передбачений ч. 5 ст. 194 КПК України - прибувати до органу досудового розслідування, суду за першою вимогою.

Строк дії ухвали та покладених обов`язків до 14 год. 57 хв. 18.01.2026 року включно.

Виконання ухвали доручити органам Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_9