ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/817/339/25 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч. 1 ст. 122 КК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2025 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду

в складі: головуючого - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

при розгляді у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі матеріалів кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 серпня 2025 року,-

В С Т А Н О В И В:

Цим вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернополя, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначено йому за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання за даним вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі за попереднім вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 грудня 2024 року та призначено остаточне покарання ОСОБА_7 у виді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Також, цим вироком було продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 до 24 жовтня 2025 року, включно.

На вказаний вирок обвинуваченим ОСОБА_7 подано апеляційну скаргу, за якою 09 жовтня 2025 року відкрито апеляційне провадження.

15 жовтня 2025 року прокурор Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_9 подав клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, яке мотивує тим, що зберігається обґрунтована підозра у вчиненні ним умисного тілесного ушкодження (ч. 1 ст. 122 КК України), а ризики, які стали підставою для обрання запобіжного заходу, не зменшилися, а саме: ризик уникнення кримінальної відповідальності, який підтверджується тим, що обвинувачений під час досудового розслідування без поважних причин не з`являвся до слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області за повістками, які були йому вручені, а також порушував заборону залишати місце проживання, що підтверджується рапортом ДОП СДОП ВППП Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області, має судимість і засуджений до реального відбування покарання, а тому має реальний мотив ухилятися від покарання; існує ризик вчинення інших кримінальних правопорушень через відсутність постійного доходу, соціальних зв`язків, зловживання алкоголем і наркотиками, перебування під адміннаглядом та вчинення останнього злочину під час іспитового строку; а також зберігається ризик незаконного впливу на потерпілу та свідків, адже обвинувачений знає місце її проживання і може намагатися схилити до зміни показань. Прокурор вважає, що суспільний інтерес у запобіганні цим ризикам переважає над принципом поваги до особистої свободи обвинуваченого, а продовження тримання під вартою є необхідним для забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та належного ходу кримінального провадження.

Перевіривши доводи вказаного клопотання та заслухавши думку прокурора щодо підстав продовження строку тримання під вартою, пояснення обвинуваченого і думку захисника, які заперечили проти продовження запобіжного заходу, ознайомившись з матеріалами провадження, колегія суддів приходить до переконання, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити, виходячи з наступного.

За приписами ч.3 ст.331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

15 жовтня 2025 року прокурор Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_9 подав клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 на 60 днів.

Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що у цьому кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 винесено обвинувальний вирок за ч.1 ст.122 КК України та призначено йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі. Згідно ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання за даним вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі за попереднім вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 грудня 2024 року та призначено остаточне покарання ОСОБА_7 у виді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Враховуючи те, що ОСОБА_7 усвідомлює тяжкість призначеного покарання, яке йому належить відбувати реально у разі набрання вироком законної сили, колегія суддів вважає, що це переконливо свідчить про наявність ризику переховуватися від суду, передбаченого ст.177 КПК України.

Також, з матеріалів провадження, які стосуються відомостей про особу обвинуваченого видно, що ОСОБА_7 неодноразово та систематично притягувався до адміністративної відповідальності, був учасником подій зареєстрованих в ОВС, в тому числі в ЄРДР та притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів, негативно характеризується за місцем проживання. За таких обставин, колегія суддів приходить до переконання, що продовжує існувати і є вагомим ризик того, що обвинувачений може вчинити інше кримінальні правопорушення і перешкоджати завершенню цього кримінального провадження.

З огляду на сукупність наявних ризиків, передбачених ст.177 КПК, та беручи до уваги встановлені в ході судового розгляду відомості про особу обвинуваченого, апеляційний суд приходить до переконання, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти цим ризикам, а тому наявні підстави для продовження строку тримання під вартою на термін, що необхідний для завершення апеляційного розгляду.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 331, 405, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Продовжити до 20 грудня 2025 року, включно, строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якого засуджено вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 серпня 2025 року.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді