Провадження № 1-кп/369/2071/25
В И Р О К

іменем України

17.10.25 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисниці ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000203 від 22.09.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , який має вищу освіту, одружений, проживає в АДРЕСА_1 , раніше не судимий, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 369-2 КК України,

встановив:

ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи можливість суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом за попередньою змовою з особами, яким повідомлено про підозру у кримінальному провадженні № 0000105 від 08.05.2024 року, з корисливих мотивів та з метою особистого незаконного збагачення, 27.05.2024 року, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , одержав від ОСОБА_8 неправомірну вигоду у розмірі 5000 доларів США (що згідно курсу НБУ становить 200576,50 грн), для себе та особи, якій повідомлено про підозру у кримінальному провадженні № 0000105 від 08.05.2024 року за здійснення останньою впливу на прийняття рішення службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також службовими особами КНП «Лікарня інтенсивного лікування Боярської міської ради».

24.09.2025 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 за участі захисниці ОСОБА_4 було укладеного угоду про визнання винуватості, за умовами якої ОСОБА_5 визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, перерахував кошти на підтримку ЗСУ та своїми показами викрив інших осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення, тому заслуговує на покарання у виді штрафу у максимальному розмірі, передбаченому ч. 2 ст. 369-2 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у висунутому обвинуваченні визнав, підтвердив фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, по пояснив, що з ОСОБА_9 він познайомився випадково, йому потрібна була консультація з правових питань, тому звернувся до неї, як до адвоката. Консультацію отримав, в процесі спілкування ОСОБА_9 запропонувала працювати з неї помічником, робота була організаційного характеру, за її дорученнями він возив документи, передавав речі, ця робота йому оплачувалась. У травні 2024 року ОСОБА_9 дала йому завдання зустрітися з ОСОБА_8 та забрати у нього 5000 доларів США. Він, ОСОБА_5 зустрівся з ОСОБА_8 біля магазину «Новус» в м. Вишневе, ОСОБА_8 приїхав на якомусь старенькому автомобілі, у ОСОБА_8 отримав пакет з грошима, з яким поїхав до ОСОБА_9 . Дорогою перевірив, чи це долари, в пакеті були купюри по 100 доларів США, чи справжні вони, чи ні він не перевіряв, також не перераховував кількість. Пакет з грошима він віддав ОСОБА_9 , від неї отримав 100 доларів США за послуги. Знає, що ці гроші неправомірна вигода, яку ОСОБА_8 заплатив як за правові послуги, також йому відомо, що 2500 доларів США з цих грошей отримав ОСОБА_10 . Десь через місяць ОСОБА_9 сказала, що ОСОБА_8 це «торпеда», його впізнав її цивільний чоловік ОСОБА_11 , який працював в СБУ та знає, що ОСОБА_8 залучали до співробітництва у кримінальних справах, тому сказала зустрітися з ОСОБА_8 та віддати йому 2500 доларів США. ОСОБА_5 зустрівся з ОСОБА_8 та повернув йому 2500 доларів США, більше ОСОБА_8 не бачив. Через рік після цих подій, восени 2025 року у нього ( ОСОБА_5 ) вдома було проведено обшук, після чого повідомили про підозру за ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 369-2 КК України. У вчиненому щиро розкаявся, зобов`язався сплатити штраф.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості між обвинуваченим та прокурором, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним або обвинуваченим.

Виходячи зі змісту ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 369-2 КК України (в одержанні неправомірної вигоди для себе та третіх осіб за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, вчиненому за попередньою змовою групою осіб), яке, згідно ст. 12 КК України, є нетяжким злочином, кримінальним правопорушенням у сфері службової та професійної діяльності, пов`язаної з наданням публічних послуг, якому шкода завдана державним та суспільним інтересам.

При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Прокурору та захисниці також зрозумілі наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Тому суд затверджує угоду про визнання винуватості та призначає обвинуваченому ОСОБА_5 узгоджене сторонами покарання штраф у розмірі 5000 (п`ять тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, оскільки ОСОБА_5 не має попередніх судимостей, здійснив добровільний внесок на підтримку ЗСУ, відверто розкаявся у вчиненому. Ці обставини суд визнає як такі, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання. Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні № 0000203 від 22.09.2025 року відсутні, цивільний позов не заявлявся, застосований запобіжний захід підлягає скасуванню.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ст. 373, 374, 475 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 24.09.2025 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 .

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 369-2 КК України, і призначити йому покарання штраф розміром 5000 (п`ять тисяч) неоподатковуваних мінімуми доходів громадян, що становить 85000 (вісімдесят п`ять тисяч) грн.

Застосований до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ухвалою від 01.09.2025 року слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/42020/25-к запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною залишати місце проживання: АДРЕСА_1 , в період часу з 23.00 по 05.00 наступної доби, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 184 КПК України: прибувати до слідчого, прокурора та/або суду за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора про зміну місця проживання та місця роботи; не покидати Київську область без письмового дозволу слідчого або прокурора; утримуватися від спілкування із свідками та іншими підозрюваними у цьому кримінальному провадженні; здати на зберігання до Центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київській області або його територіальних підрозділів свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи що дають право на виїзд з України і в`їзд в України, скасувати.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області виключно з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_12