Справа № 344/965/26
Провадження № 1-кс/344/664/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2026 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Івано-Франківську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором Спеціалізованої екологічної прокуратури (на правах відділу) Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний період доби щодо ОСОБА_4 в кримінальному провадженні № 0000333 від 24.04.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч.2 ст.364, ч.2 ст.367, ч.4 ст.246, ч.2, 3 ст.27 ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 365, ч. 2, 3 ст. 27 ч. 4 ст. 246 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, за погодженням з прокурором, 20.01.2026 року звернувся з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого покликався на те, що П`ятим слідчим відділом (з дислокацією у м. Івано-Франківську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, проводиться досудове розслідування у кримінальному у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000333 від 24.04.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 367, ч. 4 ст. 246, ч. 2, 3 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 365, ч. 2, 3 ст. 27 ч. 4 ст. 246 КК України, у якому ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 365, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 246 КК України, а ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_4 підозрються у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 246 КК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_8 , будучи впродовж 2018-2022 рр. залученим до протиправної діяльності, як виконавець злочинних дій організованої групи під керівництвом службових осіб ДП «Кутське лісове господарство» ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , пов`язаних із проведенням незаконних рубок деревини на територіях природно-заповідного фонду НПП «Гуцульщина» шляхом зловживання службовим становищем, у березні 2022 року (більш точної дати не представилося за можливе встановити), у зв`язку із вступом ОСОБА_11 та ОСОБА_12 на військову службу та неможливістю останніх вирішив продовжити займатись протиправною діяльністю.

З цією метою ОСОБА_8 , діючи як виконувач обов`язків начальника відділу лісового господарства, будучи працівником правоохоронного органу, з метою продовжити займатись тривалою злочинною діяльністю, направленою на незаконну порубку та реалізацію незаконно зрубаної деревини працівниками державної лісової охорони, маючи навики та досвід участі в діяльності організованої злочинної групи і володіючи відомостями про принципи організації і керівництва такою групою, вирішив створити та очолити нову злочинну групу та залучити до її складу нових учасників.

В процесі реалізації злочинного умислу та створення нової злочинної групи, ОСОБА_8 , з метою втілення протиправних схем незаконних рубок деревини, вирішив здійснювати їх шляхом перевищення службових повноважень, тобто явно виходячи за межі наданих йому законом повноважень, користуючись власним беззаперечним авторитетом, шляхом переконання у вигідності злочинної діяльності, не раніше 08.03.2022 та не пізніше 11.03.2022, залучив до своєї злочинної діяльності голову комісії з припинення ОСОБА_10 , який уповноважений був видавати спеціальні дозволи лісорубні квитки.

Поряд з цим, не раніше ніж 19.08.2022 та не пізніше ніж 28.09.2022 ОСОБА_8 залучив до своєї злочинної діяльності ОСОБА_4 інженера з лісокористування відділу лісового господарства ДП «Кутське ЛГ» який, виконуючи свої посадові обов`язки уповноважений був виписувати спеціальні дозволи лісорубні квитки, а саме для виписування лісорубного квитка № 72 від 28.09.2022.

У подальшому, не раніше ніж 03.11.2022 та не пізніше ніж 11.11.2022 ОСОБА_8 залучив до своєї злочинної діяльності ОСОБА_9 т.в.о. директора ДП «Кутське ЛГ», який, виконуючи вище зазначені посадові обов`язки уповноважений був видавати спеціальні дозволи лісорубні квитки.

Так, в результаті протиправної діяльності вказаної злочинної групи, упродовж травня 2022 року березня 2023 року на території об`єкту природно-заповідного фонду НПП «Гуцульщина», на підставі незаконно виданих та виписаних лісорубних незаконно зрубано 13194 дерева, чим інтересам держави в сфері охорони навколишнього природного середовища спричинено екологічної шкоди на загальну суму 697 972 857, 5 (шістсот дев`яносто сім мільйонів дев`ятсот сімдесят дві тисячі вісімсот п`ятдесят сім гривень п`ятдесят копійок) грн., що є тяжкими наслідками, за наступних обставин до яких причетний ОСОБА_4 .

Так, ОСОБА_4 , як інженер з лісокористування відділу лісового господарства ДП «Кутське ЛГ», який був залучений до злочинної діяльності ОСОБА_8 , реалізовуючи спільний із учасниками групи злочинний намір, виконуючи заздалегідь відведену йому роль у злочинній діяльності їхньої злочинної групи, заздалегідь створеної останнім, переслідуючи спільний та єдиний із учасниками групи злочинний умисел, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб та з відома всіх учасників групи, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та дій інших учасників групи, з метою одержання неправомірної вигоди в інтересах ДП «Кутське ЛГ» у вигляді надходження грошових коштів від реалізації заготовленої на території НПП «Гуцульщина» без вилучення деревини, будучи ознайомленим із вимогами законодавства у сфері охорони і захисту лісу та описаними обставинами створення і функціонування НПП «Гуцульщина», 28.09.2022, як виконувач обов`язків начальника відділу лісового господарства ДП «Кутське ЛГ», порушуючи вимоги ст. ст. 19, 67, 69, 100 Лісового кодексу України, ст. 40 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. ст. 9-1, 14, 21 Закону України «Про природно-заповідний фонд України», Інструкції «Про застосування порядку установлення лімітів на використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду загальнодержавного значення» (далі Інструкція), затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища № 27 від 24.01.2008 та зареєстрованої Міністерством юстиції України 12.02.2008 за №117/14808, пунктів 4, 37 Правил поліпшення якісного складу лісів, пункту 3, 4 Положення про порядок видачі дозволів на спеціальне використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 серпня 1992 року № 459, пункту 7 Положення про порядок установлення лімітів використання природних ресурсів загальнодержавного значення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 серпня 1992 року № 459, виписав спеціальний дозвіл лісорубний квиток № 72 серії ІФ ЛРК 017987, на заготівлю деревини у порядку рубок формування та оздоровлення лісів (вибіркова рубка переформування), на території яку 23.08.2002 включено до складу НПП «Гуцульщина» без вилученням у ДП «Кутське ЛГ», без отримання ліміту на використання природних ресурсів в межах об`єкта природно-заповідного фонду загальнодержавного значення, дозволу Управління екології та природних ресурсів Івано-Франківської ОДА, наукового висновку науково-технічної ради НПП «Гуцульщина», щодо ліміту на використання природних ресурсів в межах вказаного національного природного парку.

Після цього, того ж дня, ОСОБА_10 , як голова комісії з припинення ДП «Кутське ЛГ», який наділений повноваженнями директора вказаного державного лісогосподарського підприємства, реалізовуючи спільний та єдиний із учасниками даною групи злочинний умисел, діючи за попередньою змовою групою осіб із останніми та на виконання відведеної йому ролі, з метою одержання неправомірної вигоди в інтересах ДП «Кутське ЛГ» у вигляді надходження грошових коштів від реалізації заготовленої на території НПП «Гуцульщина» деревини, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та дій інших учасників групи, порушуючи вимоги ст. ст. 19, 67, 69, 100 Лісового кодексу України, ст. 40 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. ст. 9-1, 14, 21 Закону України «Про природно-заповідний фонд України», Інструкції, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища № 27 від 24.01.2008 та зареєстрованої Міністерством юстиції України 12.02.2008 за № 117/14808, пунктів 4, 37 Правил поліпшення якісного складу лісів, пункту 3, 4 Положення про порядок видачі дозволів на спеціальне використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 серпня 1992 року № 459, пункту 7 Положення про порядок установлення лімітів використання природних ресурсів загальнодержавного значення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 серпня 1992 року № 459, видав, шляхом підписання, спеціальний дозвіл лісорубний квиток № 72 серії ІФ ЛРК 017987, на заготівлю деревини у порядку рубок формування та оздоровлення лісів (вибіркова рубка переформування), на території яку 23.08.2002 включено до складу НПП «Гуцульщина» без вилученням у ДП «Кутське ЛГ», без отримання ліміту на використання природних ресурсів в межах об`єкта природно-заповідного фонду загальнодержавного значення, дозволу Управління екології та природних ресурсів Івано-Франківської ОДА, наукового висновку науково-технічної ради НПП «Гуцульщина», щодо ліміту на використання природних ресурсів в межах вказаного національного природного парку.

На підставі вказаного вище незаконно виписаного ОСОБА_4 та виданого ОСОБА_10 лісорубного квитка працівниками ДП «Кутське ЛГ», які не були обізнані із злочинними намірами членів злочинної групи та які не мали злочинного умислу на проведення незаконних рубок на території НПП «Гуцульщина» без вилучення, у період із 28.09.2022 та по 31.12.2022, на території виділу 2 кварталу 17 Космацького лісництва ДП «Кутське ЛГ», яка входить до складу НПП Гуцульщина без вилучення, незаконно зрубано 25 дерев породи бук, із яких 17 сироростуче, 7 дерев породи ялина, із яких 2 сироростучих, та 3 дерева породи ялиця, із яких 1 сироростуче.

Окрім цього, на підставі вказаного вище незаконно виписаного ОСОБА_4 та виданого ОСОБА_10 лісорубного квитка працівниками ДП «Кутське ЛГ», які не були обізнані із злочинними намірами членів злочинної групи та які не мали злочинного умислу на проведення незаконних рубок на території НПП «Гуцульщина» без вилучення, у період із 28.09.2022 та по 31.12.2022, на території виділу 3 кварталу 17 Космацького лісництва ДП «Кутське ЛГ», яка входить до складу НПП Гуцульщина без вилучення, незаконно зрубано 68 дерев породи дуб, із яких 37 сироростучих, 9 дерев породи ялина, із яких 4 сироростучих.

Внаслідок проведення ДП «Кутське ЛГ» незаконних рубок деревини на території НПП «Гуцульщина» без вилучення, відповідно до лісорубного квитка № 72 серії ІФ ЛРК 017987 державним інтересам у сфері охорони навколишнього природного середовища завдано екологічного збитку на суму 6318719 грн. (шість мільйонів триста вісімнадцять тисяч сімсот дев`ятнадцять гривень), що є тяжкими наслідками.

16 вересня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 246 КК України.

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 , у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, максимальне покарання згідно санкції ч. 3 ст. 365 КК України десять років позбавлення волі.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 11.11.2025, справа № 344/20057/25, до підозрюваного ОСОБА_4 продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту, до 08.01.2026.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 11.11.2025, справа № 344/20047/25, строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до шести місяців, тобто до 16.03.2026.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримала, просила його задоволити з підстав викладених у ньому.

Захисник підозрюваного зазначила, що кримінальне провадження перебуває на розгляді Косівського районного суду з 2022 року, при цьому дане кримінальне провадження було виділене ще у 2018 році, що свідчить про його тривалість та відсутність будь-яких підстав для повторного застосування запобіжного заходу. Наведені стороною обвинувачення ризики є недоведеними. З моменту повідомлення про підозру у 2024 році підозрюваний жодних порушень не допускав, за кожною вимогою з`являвся, належним чином виконував усі обов`язки, покладені на нього попередніми ухвалами слідчих суддів. Строк запобіжного заходу, який застосовувався до ОСОБА_13 . У вигляді домашнього арешту в нічний час доби закінчився 08.01.2026 року, а прокурор звернувся з клопотанням про застосування повторно цього ж запобіжного заходу 20.01.2026р.. На даний час ризики наведені в клопотанні взагалі не підтверджені. Просить відмовити у задоволенні клопотання.

Підозрюваний підтримав думку захисника.

Заслухавши прокурора, підозрюваного, та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, суд дійшов висновку, що заявлене клопотання не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною другою цієї статті встановлено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

За правилами ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного.

Статтею 194 КПК України встановлено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Отже, обставини стосовно пунктів 1 і 2 ч.1 ст.194 КПК України мають бути доведені прокурором.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 § 1 (c) Конвенції, передбачає наявність обставин, або відомостей, як переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа можливо вчинила злочин».

Підозра - це процесуальне рішення прокурора, слідчого (за погодженням з прокурором), яке ґрунтується на зібраних під час досудового розслідування доказах та в якому формується припущення про причетність конкретної особи до вчинення кримінального правопорушення, з повідомленням про це такій особі та роз`ясненням її прав та обов`язків відповідно до чинного законодавства. При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, однією з підстав є саме обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, яка, власне, випливає зі змісту процесуального рішення повідомлення про підозру. Звертаючись до практики ЄСПЛ, зокрема, в рішеннях «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), «Лабіта проти Італії» (Labita v. Italy), «Мюррей проти Сполученого Королівства» (Murray v. the United Kingdom), «Ільгар Маммадов проти Азейбарджану» (Ilgar Mammadov v. Azerbaijan), «Нечипорук і Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine), зазначається, що наявність «обґрунтованої підозри» передбачає існування фактів та інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ця особа могла вчинити злочин. Факти, які дають підставу для підозри, не мають бути такого ж рівня, як такі, що обґрунтовують засудження особи, тобто мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

З огляду на те, що кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, слідчий суддя лише на підставі розумної та об`єктивної оцінки отриманих доказів визначає чи виправдовують вони в своїй сукупності факт проведення досудового розслідування та чи дозволяють встановити причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, яка є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Обґрунтованість підозри є доведеною щодо вказаної особи.

Однак, оцінюючи всі доводи прокурора, слідчий суддя приходить до ствердного висновку про недоведеність достатніх підстав існування вказаних ризиків передбачених ст.177 КПК України, що є підставою для застосування слідчим суддею ч.4 ст.194 КПК України зокрема за недоведеністю прокурором саме пункту 2 ч.1 ст.194 КПК України.

Так, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, підозрюваний належним чином виконував обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора та суду за кожною вимогою (а.с.133-135), покладені на нього попередніми ухвалами слідчих суддів про застосування та продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, і такий запобіжний захід вичерпав свою дію 08.01.2026 року. Порушень встановлених процесуальних обов`язків підозрюваний не допускав, що й не заперечується прокурором, що свідчить про його добросовісну процесуальну поведінку та відсутність підстав вважати, що він знову має намір переховуватися від органів досудового розслідування або суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України), при цьому слідство у тому числі щодо даного підозрюваного триває з 2018 року.

Ризик незаконного впливу на свідків у даному кимінальному провадженні (п.3 ч.1 ст.177) також не підтверджений належними доказами. При цьому слідчий суддя враховує, що підозрюваний протягом всього строку досудового розслідування і надалі працює на займаній ним посаді, а домашній арешт в нічний період часу взагалі не може забезпечити такого ризику, що спростовує доводи про можливість такого впливу підозрюваним. Аналогічно, твердження про можливий незаконний вплив підозрюваного на експертів без обрання запобіжного заходу нічного домашнього арешті, носить характер припущення та не підтверджене жодними об`єктивними даними. З матеріалів клопотання вбачається, що ряд експертиз вже отримано, а інші тривають ще з жовтня 2025 року.

Крім того, застосування домашнього арешту у нічний час доби в умовах дії воєнного стану є взагалі недоцільним, оскільки на території нашої держави запроваджено комендантську годину під час дії такого воєнного стану, яка вже встановлює обмеження на пересування осіб у нічний час. Разом з тим у клопотанні слідчого навіть не визначено конкретні години, у які пропонується застосувати домашній арешт у нічний час доби, що свідчить про невизначеність вимог клопотання та унеможливлює належну оцінку співмірності такого обмеження прав підозрюваного. Водночас, запропоновані прокурором обов`язки є у більшому обсязі ніж існували за попереднім застосованим запобіжним заходом (домашнім арештом у нічний час доби) без надання обгрунтувань наприклад, що обовязки покладані судом на даного підозрюваного, діючі до 08.01.2026року, не забезпечували його належну поведінку.

Щодо ризику за п.4,5 ч.1 ст.177 КПК України перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше кримінальне провадження з підстав зазначених у клопотанні, є взагалі не доведеним, так як по перше, як вже зазначено вище, орган досудового розслідування не вважав за необхідне продовжувати застосований до ОСОБА_4 запобіжний захід, що тривав до 08.01.2026р. тим самим підтверджуючи, що підозрюваний не порушував покладені на нього обов`язки під час домашнього арешту в нічний період доби. По друге пояснення прокурора в судовому засіданні про те, що оскільки тривали ще експертизи і є можливо намір на зміну кваліфікації кримінального правопорушення, то тому прийнято рішення звернутись до суду про застосування домашнього арешту щодо підозрюваного, відхиляються слідчим суддею, так як ні триваючі експертизи, ні майбутній намір на докваліфікацію кримінального правопорушення не можуть впливати на обставини доведення підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ст. 9 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 p., ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р. та відповідних положень низки інших міжнародно-правових актів з прав людини і судочинства кожна людина має право на свободу і особисту недоторканність. Застосування до неї як до підозрюваного чи обвинуваченого запобіжних заходів є істотним обмеженням цього права, а тому можливе лише у виняткових випадках, за наявності передбачених законом підстав і в передбаченому законом порядку.

Одним із ключових принципів застосування запобіжних заходів є принцип пропорційності. Його суть проста: втручання держави у право на свободу особи має бути співмірним меті, яку вона переслідує, та реальним ризикам, які є у конкретному кримінальному провадженні. Тобто суд кожного разу зобов`язаний зважувати не абстрактну «тяжкість вчиненого», а конкретні обставини провадження, обґрунтованість підозри та обовязково наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Ризики, передбачені ст. 177 КПК України, є ключовим елементом будь-якого клопотання про застосування запобіжного заходу. Саме їх наявність і реальність мають бути тим обґрунтуванням, яке дозволяє суду обмежувати право людини на свободу. Формально закон вимагає доведення кожного ризику не припущення, не побоювання та прогнозування, а конкретні обставини, підтверджені матеріалами провадження.

Разом з тим, сторона обвинувачення не позбавлення права звернення до суду із застосуванням запобіжного заходу у разі доведення та належного обгрунтування ризиків передбачених ст.177 КПК України під час подання клопотання про застосування того чи іншого запобіжного заходу стосовно особи.З урахуванням викладеного, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність правових та фактичних підстав для задоволення клопотання про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби.

Керуючись ст. 176-178, 181, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Івано-Франківську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором Спеціалізованої екологічної прокуратури (на правах відділу) Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний період доби щодо ОСОБА_4 в кримінальному провадженні № 0000333 від 24.04.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч.2 ст.364, ч.2 ст.367, ч.4 ст.246, ч.2, 3 ст.27 ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 365, ч. 2, 3 ст. 27 ч. 4 ст. 246 КК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та підписано 26 січня 2026 року.

Слідчий суддя ОСОБА_14