Справа № 237/2522/22
Провадження № 1-кп/243/282/2026
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2026 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий - суддя ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000418 від 20.08.2022, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця м. Донецька, громадянина України, з вищою освітою, офіційно не працевлаштованого, одруженого, який, зі слів, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24.02.2022 № 2102-ІХ», оголошено воєнний стан на всій території України.

Відповідно до Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 17.05.2022 № 341/2022, затвердженого Законом України № 2263-ІХ від 22.05.2022, продовжено строк дії воєнного стану в Україні строком на 90 діб.

Відповідно до Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 12.08.2022 № 573/2022, затвердженого Законом України № 2500-ІХ від 17.08.2022, продовжено строк дії воєнного стану в Україні строком на 90 діб.

Так, 19.08.2022 у вечірній час доби, точний час під час судового розгляду не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи в м. Українськ Покровського району Донецької області, зустрівся з ОСОБОЮ 1 та ОСОБОЮ 2, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, і запропонував їм вчинити крадіжку вугілля на ст. Курахівка регіональної філії «Донецька залізниця», за адресою: Донецька область, Покровський район, смт Курахівка, вул. Вокзальна, 43, на що останні погодилися.

Після цього ОСОБА_4 , з метою реалізації їхнього єдиного злочинного умислу, привіз ОСОБУ 1 та ОСОБУ 2, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, до смт Курахівка Покровського району Донецької області, де дав вказівки прибути на ст. Курахівка регіональної філії «Донецька залізниця», за адресою: Донецька область, Покровський район, смт Курахівка, вул. Вокзальна, 43 з метою вчинення крадіжки. Таким чином, розподілили обов`язки наступним чином: ОСОБА 1 та ОСОБА 2, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, здійснюють крадіжку вугілля з вагонів, а ОСОБА_4 , у свою чергу, після їхнього дзвінка повинен був приїхати на автомобілі марки Iveco 35S13, д.н.з. НОМЕР_2 , та забрати викрадене вугілля з метою його подальшої реалізації у корисних цілях.

Після цього, 20.08.2022, приблизно, о 04-00 год, ОСОБА 1, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, за попередньою змовою з ОСОБА_4 та ОСОБОЮ 2, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, діючи умисно, в умовах воєнного стану, з метою таємного викрадення чужого майна, а саме - вугілля кам`яного марки Г(Г2) (0-100), яке належить ПрАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ», переслідуючи корисливі мотиви та ціль наживи, прибув разом з ОСОБОЮ 2, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, на відкриту ділянку місцевості поблизу ст. Курахівка регіональної філії «Донецька залізниця», розташованої за адресою: Донецька область, Покровський район, смт Курахівка, вул. Вокзальна, 43.

Після цього, реалізовуючи свій єдиний злочинний умисел, переконавшись, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, направились до составу, який тимчасово знаходився на вказаній залізничній колії станції «Курахівка».

Підійшовши до составу, ОСОБА 1 та ОСОБА 2, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, залізли на напіввагон № 60725223 з вугіллям кам`яним марки Г(Г2) (0-100) та за допомогою рук насипали його до п`ятдесяти мішків, які заздалегідь принесли із собою, та таким чином здійснили його крадіжку, після чого по черзі скинули на землю мішки з вугіллям кам`яним марки Г(Г2) (0-100), загальною вагою 2080 кг, вартістю 8320 грн, що належить ПрАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ», та почали переносити їх до кузову автомобілю марки Iveco 35S13, д.н.з. НОМЕР_2 , на якому, за попередньою домовленістю, їх чекав ОСОБА_4 біля складського приміщення, розташованого біля будівлі за адресою: Донецька область, Покровський район, смт Курахівка, вул. Центральна, 6, проте, були затримані працівниками ВП № 2 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області.

Таким чином, ОСОБА_4 , ОСОБА 1 та ОСОБА 2, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, виконали всі дії, які вони вважали необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від їх волі.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, а саме закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинений за попередньою змовою групою осіб в умовах воєнного стану.

23.01.2026 між прокурором Покровської окружної прокуратури ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000418 від 20.08.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, та ОСОБА_4 , за участю захисника, адвоката ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. ст. 468, 468, 472 КПК України.

Підписуючи зазначену угоду, сторони повністю погодилися з формулюванням фактичних обставин вказаного кримінального правопорушення та його правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.

Крім того, прокурор Покровської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 підтверджують, що укладання угоди про визнання винуватості є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок, чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Згідно з наданою суду угодою про визнання винуватості, обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, в якому він обвинувачується, за обставин, викладених в обвинувальному акті, та зобов`язався беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, під час судового розгляду.

ОСОБА_4 цілком розуміє, що, згідно цієї угоди, він відмовляється від здійснення прав на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, на допит в судовому засіданні свідків обвинувачення, подачі клопотань про виклик свідків і від права подати докази, що свідчать на його користь.

Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє, що виконання зобов`язання іншою стороною в межах цієї угоди цілком залежить від дотримання ним Закону і будь-якого положення складеної угоди.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості, відповідно до ст. 476 КПК України, прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

З урахуванням обставин кримінального провадження, особи обвинуваченого, наявності пом`якшуючих обставин у вигляді щирого каяття, сторони дійшли згоди, що за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, обвинуваченому слід призначити покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі, та на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням.

Строк випробування, а також обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, які покладає суд на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, будуть визначені судом.

Обвинувачений ОСОБА_4 із запропонованим видом та мірою покарання погодився, про що свідчить його підпис в укладеній угоді.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Згідно заяви представника потерпілої особи ПрАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» ОСОБА_7 від 22.01.2026, наданої прокурору, остання не заперечувала проти укладення угоди між прокурором та обвинуваченим.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою провину, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, розкаявся, просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Представник потерпілої особи ПрАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» в судовому засіданні не брала участь, надав суду заяву з проханням розглядати кримінальне провадження без її участі, не заперечувала проти затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між ОСОБА_4 та прокурором. Просила суд своїм рішенням повернути вугілля, що зберігається в якості речового доказу, його власнику ПрАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ».

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості суд під час судового засідання з`ясував у обвинуваченого, чи цілком він розуміє, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а також він має такі права:

- мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення;

- мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно;

- допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.

Суд роз`яснив ОСОБА_4 наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та характер кожного обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, а також вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Сторони просять затвердити угоду про визнання винуватості.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. ч. 2, 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні в тому числі щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів (крім кримінальних проваджень щодо корупційних кримінальних правопорушень та кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією). (п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України)

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

В судовому засіданні з достовірністю встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, яке, згідно з ч. 5 ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що укладення цієї угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, і що угода відповідає вимогам закону і вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 , і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України, враховуючи відомості, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 (раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, офіційно не працевлаштований, одружений, зі слів, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем мешкання характеризується посередньо), суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

При цьому, ОСОБА_4 , на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, у строк відбування покарання слід зарахувати строк попереднього ув`язнення, а саме - з 20.08.2022 по 26.08.2022, з розрахунку - один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі.

Запобіжний захід у виді застави, застосований відносно обвинуваченого ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді Мар`їнського районного суду Донецької області від 22.08.2022 (справа № 237/1718/22, провадження № 1-кс/243/419/22), слід скасувати, повернувши суму застави заставодавцю.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Стосовно вирішення долі речових доказів суд дійшов наступного.

Так, згідно матеріалів кримінального провадження, постановою слідчого СВ ВП № 2 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області, ст. лейтенанта поліції ОСОБА_8 від 20.08.2022 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000418 від 20.08.2022, визнано речовими доказами:

-автомобіль - спеціалізований вантажний фургон малолітражний-В «IVEKO 35S13», д.н.з. НОМЕР_2 , в кузові білого кольору, з пластиковим свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 та ключами від замка запалювання;

-50 (п`ятдесят) поліпропіленових мішків білого кольору з вугіллям, загальною вагою 2080 кг, які знаходяться в середині автомобіля.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

В цьому випадку ухвалою слідчого судді Мар`їнського районного суду Донецької області від 22.08.2022 (справа № 237/1718/22, провадження № 1-кс/243/418/22), на підставі ст. 170-173 КПК України, накладено арешт на зазначені вище речові докази.

Проте, згідно п. 1 ч. 6 ст. 100 КПК України, речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Представником потерпілої особи ПрАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» заявлене клопотання про повернення власнику вилученого в якості речового доказу вугілля.

Враховуючи наведене, оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 100 КПК України, під час вилучення органом досудового розслідування речові докази у цьому кримінальному провадженні були належним чином оглянуті, сфотографовані та докладно описані в протоколі огляду від 20.08.2022, при цьому, вилучене вугілля загальною вагою 2080 кг є, безпосередньо, предметом кримінального правопорушення та не підлягає спеціальній конфіскації, суд вважає можливим повернути його власнику, оскільки це не спричинить шкоди кримінальному провадженню.

Що стосується автомобіля - спеціалізованого вантажного фургона малолітражного-В «IVEKO 35S13», д.н.з. НОМЕР_2 , в кузові білого кольору, з пластиковим свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 та ключами від замка запалювання, який, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, належить гр. ОСОБА_9 , суд зважає на той факт, що власником вказаного автомобіля є третя особа та, при цьому, відсутні докази, що остання знала чи могла знати про незаконне використання належного їй транспортного засобу. У зв`язку з викладеним, на підставі п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України, оскільки це не спричинить шкоди кримінальному провадженню, суд вважає можливим повернути зазначений автомобіль власниці.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 369-370, 373, 374, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 23.01.2026, укладену на підставі ст. ст. 468, 469, 472 КПК України між прокурором Покровської окружної прокуратури ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000418 від 20.08.2022, та ОСОБА_4 , за участю захисника, адвоката ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Застосувати ст. ст. 75, 76 КК України та у відповідності із цими статтями кримінального закону звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, призначеного цим вироком, з випробуванням на строк 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає зобов`язання: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Зарахувати ОСОБА_4 , на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення, а саме - з 20.08.2022 по 26.08.2022, з розрахунку - один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі.

Запобіжний захід у виді застави, застосований відносно обвинуваченого ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді Мар`їнського районного суду Донецької області від 22.08.2022 (справа № 237/1718/22, провадження № 1-кс/243/419/22), - скасувати.

Повернути заставодавцю ОСОБА_10 (РНОКПП НОМЕР_4 ) внесені нею 25.08.2022 на рахунок ТУ ДСА України в Донецькій області (рах. отримувача UA0011792, код отримувача 26288796) грошові кошти в сумі 104000,00 грн (сто чотири тисячі гривень 00 копійок) (заява на переказ готівки № 0.0..1 від 25.08.2022), сплачені в якості застави за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ухвали слідчого судді Мар`їнського районного суду Донецької області від 22.08.2022 (справа № 237/1718/22, провадження № 1-кс/243/419/22).

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Мар`їнського районного суду Донецької області від 22.08.2022 (справа № 237/1718/22, провадження № 1-кс/243/418/22) на речові докази у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000418 від 20.08.2022, а саме на:

-автомобіль - спеціалізований вантажний фургон малолітражний-В «IVEKO 35S13», д.н.з. НОМЕР_2 , в кузові білого кольору, з пластиковим свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 та ключами від замка запалювання;

-50 (п`ятдесят) поліпропіленових мішків білого кольору з вугіллям, загальною вагою 2080 кг, які знаходяться в середині автомобіля.

Речові докази, зокрема:

-50 (п`ятдесят) поліпропіленових мішків білого кольору з вугіллям, загальною вагою 2080 кг, - повернути власнику, ПрАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ»;

-автомобіль - спеціалізований вантажний фургон малолітражний-В «IVEKO 35S13», д.н.з. НОМЕР_2 , в кузові білого кольору, з пластиковим свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 та ключами від замка запалювання, - повернути власниці, гр. ОСОБА_9 .

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти діб з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, а саме:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником - виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.4, ч.6, ч.7 ст. 474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором - виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1