Провадження № 1-кп/161/1205/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про застосування запобіжного заходу

м. Луцьк 17 жовтня 2025 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 0001906 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Вітоніж, Рожищенського району, Волинської області, українця, громадянина України, непрацюючого, не одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

раніше не судимого,

обвинуваченого за ч. 1 ст. 122 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого, без визначення розміру застави, оскільки наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України.

В судовому засіданні обвинувачений заперечував проти задоволення клопотання прокурора.

В судове засідання представник потерпілого надала заяву про проведення судового засідання без участі.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, зазначає наступне.

В провадженні Луцького міськрайонного суду Волинської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.1 ст 122 КК України.

Ухвалою суду від 13.10.2025 року ОСОБА_4 у зв`язку із неявками на судові засідання було оголошено у розшук та надано дозвіл на його затримання з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

16.10.2025 року ОСОБА_4 було затримано та 17.10.2025 року доставлено до суду для розгляду клопотання про тримання під вартою.

Затримана на підставі ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше тридцяти шести годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до слідчого судді, суду, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу. (ч. 1 ст 191 КПК України).

Статтею 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 8 липня 2003 року №14-рп/2003в справі №1-23/2003, тяжкість злочину законом не визначається, як підстава для застосування будь-якого виду запобіжного заходу, а не тільки взяття під варту, і при цьому, за своєю правовою природою запобіжний захід не є кримінальним покаранням.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу прокурором не доведено обставин, передбачених ч.3 ст.194 КПК України, зокрема того, що у даному конкретному випадку є недостатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Суд, згідно зі ст.194 ч.4 КПК України, має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою ст.194 КПК України, необхідність покладення яких встановлена з наведеного слідчим обґрунтування клопотання.

Враховуючи, наведені прокурором у клопотанні ризики, відповідно до ст 177 КПК України, суд вважає, що тяжкість покарання не є безумовною підставою для обрання запобіжного заходу, що вказаний у клопотанні. Разом з тим, суд враховує, що ОСОБА_4 раніше не судимий, має постійне місце проживання, вчинив кримінальне прпавопорушення, яке відноситься до категорії нетяжких кримінальних правопорушень. Виходячи з викладених вище обставини у їх сукупності, приходжу до висновку про доцільність та можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, визначеного ст.176 КПК України, зокрема, у виді домашнього арешту, що достатньою мірою буде гарантувати виконання підозрюваним покладених обов`язків.

Крім того, як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 § 1(с) Конвенції.

З урахуванням викладеного та оцінюючи ступінь порушення загальносуспільних прав та інтересів, враховуючи докази надані сторонами, з метою забезпечення належного проведення судового розгляду вказаного кримінального провадження, явки даної особи для надання в судові засідання тощо, доходжу висновку про необхідність відмови в задоволенні клопотання про застосовування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та вважаю за необхідне застосувати відносно останнього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, заборонивши останньому залишати житло в період часу з 20-00 години до 08-00 години за адресою: АДРЕСА_1 .

Також, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме: прибувати за викликом до прокурора та суду; не відлучатися з місця свого проживання у визначений судом період часу без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Керуючись ст.ст. 183, 199, 331, 395 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відмовити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши останньому залишати житло в період часу з 20-00 години до 08-00 години за адресою: АДРЕСА_1 , строком на два місяці, до 17.12.2025 року включно, за виключенням оголошення у зазначений період повітряної тривоги у Волинській області для переходу у спеціально обладнане приміщення (укриття).

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

-прибувати за викликом до прокурора та суду;

-не відлучатися з місця свого проживання у визначений судом період часу без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 передати для виконання відділу Національної поліції за місцем його проживання - АДРЕСА_1 .

Ухвала про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконання після її проголошення.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту становить два місяці по 17.12.2025 року включно, якщо строк домашнього арешту не буде продовжено.

На ухвалу, протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду.

Копію ухвали вручити обвинуваченому негайно, після її проголошення.

Суддя Луцького

міськрайонного суду ОСОБА_1