Провадження № 1-кс/638/2978/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2025 року Шевченківський районний суд міста Харкова в складі:

Слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань суду клопотання старшого слідчого відділення №1 Ізюмського РУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене начальником Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0001240 від 14.10.2025 року стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Перечин Перечинського району Закарпатської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, малолітніх дітей та осіб похилого віку на утримання не має, не є особою з інвалідністю, військовослужбовець, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

28.05.2025 року Новгород-Сіверським районним судом Чернігівської області за ч.1 ст.296 КК України до 3 років пробаційного нагляду,

за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, -

в с т а н о в и в:

До слідчого судді Шевченківського районного суду міста Харкова звернувся слідчий за погодженням з прокурором з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 на строк до 16 січня 2026 року.

В обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, що слідчими СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області за процесуального керівництва Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001240 від 14.10.2025 за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого п.1 ч.2 ст.115 КК України, за фактом вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті двом особам. Досудовим розслідуванням встановлено, що солдат ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється в тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період і проходячи її на посаді гранатометника 3 механізованого відділення 3 механізованого взводу 2 механізованої роти 2 механізованого батальйону в/ч НОМЕР_1 , умисно, в порушення ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, став на шлях злочинної діяльності при наступних обставинах.

10.10.2025 року приблизно о 19.00 годині солдат в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_4 , повернувшись разом із солдатом в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_7 зі спостережного пункту на позицію «СМАРАГД», що знаходиться поблизу населеного пункту АДРЕСА_2 , зайшли в бліндаж, в якому на той час знаходилися військовослужбовці в/ч НОМЕР_1 старший солдат ОСОБА_8 , солдат ОСОБА_9 та солдат ОСОБА_10 . Коли ОСОБА_4 та ОСОБА_7 зайшли до бліндажа, їм назустріч вийшов старший позиції солдат ОСОБА_9 , після чого ОСОБА_4 , на ґрунті раніше виниклих особистих неприязних відносин до військовослужбовців в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , діючи з прямим умислом, з метою спричинення смерті ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , взяв до рук закріплену за ним вогнепальну зброю - автомат Калашникова (АК-74) № НОМЕР_2 , спрямував ствол закріпленої за ним вогнепальної зброї - автомата Калашникова (АК-74) № НОМЕР_2 , спочатку в напрямку ОСОБА_9 та умисно натиснув на спусковий гачок, здійснивши кілька пострілів в напрямку ОСОБА_9 , від чого останній, отримавши вогнепальне поранення, впав на землю. При цьому солдат ОСОБА_4 усвідомлював, що постріли з вогнепальної зброї з урахуванням локалізації поранень (в безпосередній близькості до життєво важливих органів) пошкодять життєво важливі органи та викличуть масивну крововтрату, яка в свою чергу неминуче призведе до бажаної мети - смерті ОСОБА_9 , усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачив їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті ОСОБА_9 та бажав їх настання, враховуючи наведені вище обставини та обстановку на момент вчинення злочину.

Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення смерті ОСОБА_7 , тримаючи закріплену за ним вогнепальну зброю - автомат Калашникова (АК-74) № НОМЕР_2 , переслідуючи ОСОБА_7 , який в цей час вже вибіг з бліндажа та відбіг від нього кілька метрів, спрямував ствол автомата Калашникова (АК-74) № НОМЕР_2 , в напрямку ОСОБА_7 та умисно натиснув на спусковий гачок, здійснивши кілька пострілів в напрямку ОСОБА_7 , від чого останній, отримавши вогнепальне поранення, впав на землю. При цьому солдат ОСОБА_4 усвідомлював, що постріли з вогнепальної зброї з урахуванням локалізації поранень (в безпосередній близькості до життєво важливих органів) пошкодять життєво важливі органи та викличуть масивну крововтрату, яка в свою чергу неминуче призведе до бажаної мети - смерті ОСОБА_7 , усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачив їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті ОСОБА_7 та бажав їх настання, враховуючи наведені вище обставини та обстановку на момент вчинення злочину.

Згідно лікарського свідоцтва про смерть №12-17/258-Ізт/25, встановлено, що причиною смерті ОСОБА_9 є: кровотеча, вогнепальне кульове поранення грудної клітини з розтрощенням правої легені. Згідно лікарського свідоцтва про смерть №12-17/257-Ізт/25, встановлено що причиною смерті ОСОБА_7 є: вогнепальне кульове поранення грудної клітини з ушкодженням серця, лівої легені.

Причетність ОСОБА_4 до вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме:

-протоколом огляду місця події від 14.10.2025, в ході якого оглянуто трупи ОСОБА_9 та ОСОБА_7 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 14.10.2025;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 14.10.2025;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 14.10.2025;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 15.10.2025;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 15.10.2025;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 16.10.2025;

-протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_11 від 16.10.2025;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 21.11.2025;

-протоколом огляду речей від 15.10.2025, в ході якого оглянуто і вилучено особисті речі ОСОБА_4 , які видав свідок ОСОБА_15 ;

-протоколом огляду речей від 16.10.2025, в ході якого оглянуто і вилучено автомат АК-74 № НОМЕР_2 , 1986 р.в. ОСОБА_4 , який видав ОСОБА_11 ;

-протоколом огляду речей від 21.11.2025, в ході якого оглянуто і вилучено 9 гільз, які видав свідок ОСОБА_10 ;

-протоколом затримання ОСОБА_4 в порядку п.6 ч.1 ст.615 КПК України;

-речовими доказами, які визнані постановами від 14.10.2025, від 16.10.2025, від 21.11.2025;

-висновком вибухово-технічної експертизи №СЕ-19/121-25/26831-ФХВР від 18.11.2025, згідно якого на наданому на дослідження змиві з лівої руки ОСОБА_4 виявлено сліди, характерні для продуктів пострілу;

-висновком судово-психіатричної експертизи №688 від 03.11.2025, згідно якого ОСОБА_4 може усвідомлювати свої дії і керувати ними. У період часу, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_4 перебував поза хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. Иіг усвідомлювати свої дії та керувати ними, на теперішній час застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

-іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

16.10.2025 о 02 годині 02 хвилині ОСОБА_4 фактично затримано.

16.10.2025 о 04 годині 32 хвилини ОСОБА_4 затримано в порядку п.6 ч.1 ст.615 КПК України.

16.10.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.1 ч.2 ст.115 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Харкова від 17.10.2025 року відносно підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 14 грудня 2025 року включно.

Слідчий також зазначає, що по даному кримінальному провадженню 14.10.2025 призначено судово-медичні експертизи трупів ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (лікарське свідоцтво про смерть №12-17/257-Ізт/25 від 15.10.2025) та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (лікарське свідоцтво про смерть №12-17/258-Ізт/25), дослідження проводять експерти Ізюмського відділення ДСУ ХОБСМЕ, до теперішнього часу вказані експертизи не виконані. Згідно довідки Ізюмського відділення ДСУ ХОБСМЕ, вказані експертизи будуть закінчені після отримання результатів лабораторних досліджень, орієнтовано до кінця грудня 2025 року.

Крім того, 23.10.2025 до ДСУ ХОБСМЕ призначено цитологічну експертизу, 23.10.2025 до ДСУ ХОБСМЕ призначено імунологічну експертизу, які до теперішнього часу не виконані. Також, 21.08.2025 до Харківського НДЕКЦ призначено судово-балістичну експертизу, яка до теперішнього часу не виконана.

Також, 20.11.2025 до відділення поліції №3 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області направлено постанову про проведення слідчих дій на іншій території відповідно до ст.218 КПК України, з метою допиту дружини ОСОБА_7 ОСОБА_17 , яка до теперішнього часу не виконана.

Крім того, з метою повного, всебічного, об`єктивного, неупередженого досудового розслідування, та встановлення істини по даному кримінальному провадженню необхідно провести комплекс слідчих дій, а саме необхідно: витребувати висновки судово-медичних експертиз трупів ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , призначених постановами від 14.10.2025 дослідження проводять експерти Ізюмського відділення ДСУ ХОБСМЕ; після отримання висновків вищевказаних експертиз, за необхідності призначити додаткові судово-медичні експертизи трупів ОСОБА_7 та ОСОБА_9 ; витребувати висновок судово-балістичної експертизи, призначеної постановою від 21.08.2025 до Харківського НДЕКЦ МВС України; витребувати висновок цитологічної експертизи, призначеної постановою від 23.10.2025 до ДСУ ХОБСМЕ; витребувати висновок імунологічної експертизи, призначеної постановою від 23.10.2025 до ДСУ ХОБСМЕ; отримати висновок службового розслідування від в/ч НОМЕР_1 ; встановити, визнати потерпілими та допитати у якості потерпілих родичів ОСОБА_7 та ОСОБА_9 ; надати можливість підозрюваному та захиснику для ознайомлення з висновками експертиз; враховуючи висновки проведених експертиз, повідомити ОСОБА_4 про зміну раніше повідомленої підозри, за необхідності додатково допитати у якості підозрюваного; вирішити можливі клопотання, що можуть надійти від підозрюваного та його захисника; виконати вимоги ст. 290 КПК України; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування; вручити обвинувальний акт підозрюваному та його захиснику.

Вказані слідчі і процесуальні дії не могли бути здійснені чи завершені раніше з об`єктивних причин у зв`язку зі складністю кримінального провадження, тривалим часом виконання судових експертиз.

Беручи до уваги, що для отримання доказів, які можуть бути використані під час судового розгляду, а також те, що вказані дії не могли бути здійснені та завершенні раніше з об`єктивних причин, виникла необхідність у продовженні строків досудового розслідування до трьох місяців, тобто до 16 січня 2025 року.

Сторона обвинувачення також зазначає, що ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 продовжують існувати. Застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу фактично не зможе забезпечити реальне запобігання спробам вчинити ним дії, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні підтримав внесене клопотання з підстав, викладених у ньому.

Підозрюваний при вирішенні клопотання прокурора поклався на розсуд суду.

Захисник підозрюваного заперечував проти задоволення клопотання прокурора через необґрунтованість заявлених ризиків, просив застосувати домашній арешт.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного.

Встановлено, що СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0001240 від 14.10.2025 року за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 України. Процесуальне керівництво здійснює Харківською спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Східного регіону.

З Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001240 вбачається, що 10.10.2025 року приблизно о 19:00 годині на позиції «СМАРАГД» поблизу населеного пункту Борівська Андріївка Ізюмського району Харківської області солдат в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_4 та солдат в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_4 та солдат в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_7 , які облаштовували спостережний пункт біля позиції «СМАРАГД», вийшли на зв`язок по радіостанції та повідомили, що вони повертаються в бліндаж, в якому знаходилися військовослужбовці в/ч НОМЕР_1 старший солдат ОСОБА_8 , солдат ОСОБА_9 та солдат ОСОБА_10 . Коли ОСОБА_4 та ОСОБА_7 підійшли до бліндажа, їм назустріч вийшов старший позиції солдат ОСОБА_9 , у якого солдат ОСОБА_4 з невідомих причин здійснив кілька пострілів з закріпленого за ним автомата АК-74 № НОМЕР_2 , від чого ОСОБА_9 загинув на місці. Почувши постріли, солдат ОСОБА_10 та ОСОБА_8 зачинилися в бліндажі та ОСОБА_10 здійснив доповідь засобами радіозв`язку по 2 каналу та повідомив про вищевказану подію та повідомив, що солдат ОСОБА_7 побачивши вищевказану подію втік у невідомому напрямку, після чого солдат ОСОБА_4 також втік з місця події. В подальшому 11.10.2025 року близько 08:00 годин під час проведення пошуку військовослужбовців солдата ОСОБА_4 та солдата ОСОБА_7 близько 70 метрів від бліндажу було виявлено тіло без ознак життя солдата ОСОБА_7 , вбивство якого, імовірно, було вчинено військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .. 14.10.2025 року трупи військовослужбовців ОСОБА_7 та ОСОБА_9 доставлені до Ізюмського відділення ДСУ ХОБСМЕ.

16.10.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.1 ч.2 ст.115 КК України.

Надані стороною кримінального провадження докази свідчать про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого п.1 ч.2 ст.115 КК України, що підтверджуються зібраними у кримінальному провадженні доказами.

16.10.2025 року о 02 годині 02 хвилині ОСОБА_4 фактично затримано та 16.10.2025 о 04 годині 32 хвилини ОСОБА_4 затримано в порядку п.6 ч.1 ст.615 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Харкова від 17.10.2025 року відносно підозрюваного застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком до 14.12.2025 року.

Постановою керівника Харківського спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону від 08.12.2025 року продовжено строк досудового розслідування по кримінальному провадженню №0001240 від 14.10.2025 року до трьох місяців, а саме до 16.01.2026 року.

Неможливість завершення досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою обумовлена складністю кримінального провадження, а також тим що на даний час у кримінальному провадженні триває проведення ряду слідчих і процесуальних дій. Зокрема, сторона обвинувачення зазначає про необхідність під час досудового розслідування завершити проведення низки слідчих (розшукових) дій, що потребують додаткового часу, зокрема необхідно: витребувати висновки судово-медичних експертиз трупів ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , призначених постановами від 14.10.2025 дослідження проводять експерти Ізюмського відділення ДСУ ХОБСМЕ; після отримання висновків вищевказаних експертиз, за необхідності призначити додаткові судово-медичні експертизи трупів ОСОБА_7 та ОСОБА_9 ; витребувати висновок судово-балістичної експертизи, призначеної постановою від 21.08.2025 до Харківського НДЕКЦ МВС України; витребувати висновок цитологічної експертизи, призначеної постановою від 23.10.2025 до ДСУ ХОБСМЕ; витребувати висновок імунологічної експертизи, призначеної постановою від 23.10.2025 до ДСУ ХОБСМЕ; отримати висновок службового розслідування від в/ч НОМЕР_1 ; встановити, визнати потерпілими та допитати у якості потерпілих родичів ОСОБА_7 та ОСОБА_9 ; надати можливість підозрюваному та захиснику для ознайомлення з висновками експертиз; враховуючи висновки проведених експертиз, повідомити ОСОБА_4 про зміну раніше повідомленої підозри, за необхідності додатково допитати у якості підозрюваного; вирішити можливі клопотання, що можуть надійти від підозрюваного та його захисника; виконати вимоги ст. 290 КПК України; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування; вручити обвинувальний акт підозрюваному та його захиснику.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного, суд враховує вимоги ст.29 Конституції України, ст.9 Загальної Декларації прав людини, ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст.12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 КПК України, повинно мітити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

При визначенні питання доцільності продовження тримання підозрюваного ОСОБА_4 під вартою, суд оцінює сукупність обставин, передбачених ст.178 КПК України, а саме наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винним, дані про особу підозрюваного, який раніше судимий, військовослужбовець, не одружений, осіб на утриманні немає, а отже на переконання суду не має стійких соціальних зв`язків, відповідно, перебуваючи на свободі може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, а також продовжити злочинну діяльність.

З моменту взяття підозрюваного під варту не змінилися обставини, які стали підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зокрема ризик переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

При цьому, вважаю за необхідне зазначити, що військова агресія проти України, є обставиною (ризиком), яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Суворість покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти або повторного вчинення злочинів («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Так, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.1 ч.2 ст.115 КК України, яке є особливо тяжким злочином. Санкція вказаної статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі, а отже очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховування від органів досудового розслідування та суду. Зазначена обставина на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності сама по собі може бути мотивом та підставою переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. При цьому, ризик втечі повинен оцінюватися й у світлі інших факторів, а тому слідчий суддя, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, враховує тяжкість злочину, у якому підозрюється ОСОБА_4 .

Крім того, підозрюваний являється військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, на особливий період і проходячи її на посаді гранатометника 3 механізованого відділення 3 механізованого взводу 2 механізованої роти НОМЕР_3 механізованого батальйону в/ч НОМЕР_1 , місцезнаходження військової частини в якій він проходить військову службу в будь-який час може змінити місце дислокації в іншу область, враховуючи проведення бойових дій на території України, що створить умови для його переховування від органу досудового розслідування та суду в інших областях України.

При цьому, слідчий суддя також враховує, що на даний час не всі ділянки державного кордону України контролюються українською владою, а тому, на переконання суду, останній може зокрема незаконно перетнути державний кордон України з метою уникнення кримінальної відповідальності, тому альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку підозрюваного.

Також слідчий суддя вважає обґрунтованим продовження існування ризику передбаченого п. 3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме що ОСОБА_4 , перебуваючи на свободі, будучи професійним військовослужбовцем, має психологічну, фізичну підготовку, навички володіння вогнепальною зброєю, вибуховими речовинами, а отже може незаконно впливати на свідків, потерпілого у кримінальному провадженні.

Також суд вважає, що перебуваючи на свободі, підозрюваний може продовжити вчинення кримінальних правопорушень, а тому вважає встановленим також продовження існування ризику, передбаченого п. 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Отже встановлено, що у даному кримінальному провадженні заявлені стороною обвинувачення ризики продовжують існувати та виправдовують подальше тримання особи під вартою.

З огляду на характер інкримінованого злочину та тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим, даних про особу підозрюваного домашній арешт чи інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти встановленим ризикам.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Слідчий суддя бере до уваги, що досудове розслідування не завершене до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки слідчі дії не виконані в повному обсязі.

Враховуючи наведене, з метою забезпечення виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків, суд вважає за доцільне продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 16 січня 2026 року включно.

У відповідності ч.2 ст.331, ч.4 ст.199 КПК України суд розглядає клопотання про продовження строку тримання під вартою згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Так, відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначає розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Згідно ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини.

З огляду на викладене, суд вважає необхідним не визначати розмір застави при продовженні підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 372, 395 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в :

Клопотання слідчого - задовольнити.

Запобіжний захід підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін - у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, продовживши строк дії запобіжного заходу до 16 січня 2026 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1