Справа № 303/443/26
Провадження № 1-кс/303/71/26
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

23 січня 2026 року м. Мукачево

Слідчий суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчої ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

перекладача ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 129, ч. 1 ст. 121 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000429 від 02.12.2025,

У С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_8 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 129, ч. 1 ст. 121 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000429 від 02.12.2025.

Дане клопотання відповідає вимогам ст. ст. 183, 184 КПК України.

Підозрюваний з`явився в судове засідання, копію клопотання та матеріалів, що його обґрунтовують отримав, що підтверджується його особистим підписом. Повідомлення про підозру ОСОБА_5 вручено 24.12.2025 о 16:19 год., що підтверджується його особистим підписом.

Клопотання слідчого мотивоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 01 грудня 2025 року, близько о 18 години 20 хвилин, ОСОБА_5 , увійшовши до будинку АДРЕСА_1 , де проживає його цивільна дружина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із своїм батьком ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та іншими родичами, на ґрунті раптово-виниклих неприязних відносин, вчинив сварку з нею, в ході якої діючи з умислом, спрямованим на погрозу вбивством останньої, усвідомлюючи характер своїх дій та розуміючи, що ця погроза може викликати у неї реальне побоювання за своє життя, витягнув з-під верхнього одягу предмет, схожий на молоток, наблизившись до потерпілої ОСОБА_9 в усній формі став висловлювати слова нецензурної лайки та погрози вбивством, які вона виходячи з обстановки, що склалася, та з врахуванням агресивної поведінки ОСОБА_5 , сприйняла як реальну та дійсну погрозу позбавлення її життя.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.129 КК України - погроза вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози.

Згідно з клопотанням, 01 грудня 2025 року, близько о 18 години 20 хвилин, ОСОБА_5 , увійшовши до будинку АДРЕСА_1 , де проживає його цивільна дружина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із своїм батьком ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та іншими родичами, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин зачинив сварку з потерпілим ОСОБА_10 в ході якого, витягнув з-під верхнього одягу предмет, схожий на молоток, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, наніс ним потерпілому ОСОБА_10 удар в область голови, в результаті чого, спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді: ВЧМТ. Травматичний субдуральний та епідуральний крововилив зліва. Травматичний субарахноїдальний крововилив. Перелом склепіння черепа зліва. Забійна рана потиличної ділянки голови (проведено ПХО рани, накладено шви).

Вказані тілесні ушкодження виникли від дії тупих твердих предметів з обмеженою травмуючою поверхнею по механізму удару з прикладанням значної травмуючої сили, можливо від удару молотком, не с характерними внаслідок паління з висоти власного.

Вищевказані тілесні ушкодження, як такі, що небезпечні для життя в момент їх спричинення, на підставі пункту 2.1.3 (Б.Г) Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень. По давності виникнення можуть вкладатися в дату події, що мала місце 01.12.2025.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження небезпечне для життя в момент заподіяння.

У сукупності, дії ОСОБА_5 кваліфіковано як кримінальні правопорушення, передбачені: ч.1 ст.129 КК України - погроза вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози; ч.1 ст.121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження небезпечне для життя в момент заподіяння.

24.12.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженцю та мешканцю АДРЕСА_2 , громадянину України, не працюючого, не судимого за вищевказаних обставин оголошено про підозру.

Відповідно до ст. 176 КПК України до підозрюваних осіб можна застосувати один з таких видів запобіжних заходів з метою сприяння не ухиленню підозрюваного від слідства та суду та не вчиненню ним інших кримінальних правопорушень, а саме: особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, тримання під вартою.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину з мотивом, сформованим на фоні ревнощів, тому обрати відносно останнього запобіжний захід у вигляді особистого зобов?язання не надається можливим. Окрім того, при обранні вказаного заходу останній може впливати на свідків, які на даний час не допитані.

Запобіжний захід у вигляді особистої поруки передбачає собою перебування підозрюваного під виховним впливом людей, близьких по роботі, місцю проживання або пов?язаних між ними родинними зв?язками. В ході проведення досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_5 на даний час не працює, осіб, які б поручились за виконанням підозрюваною покладених на нього обов?язків, які викликають довіру в органу досудового розслідування та суду не встановлено, що унеможливлює обрання відносно останнього запобіжного заходу у вигляді особистої поруки. Окрім того, при обранні вказаного заходу ОСОБА_5 може впливати на свідків, які на даний час не допитані.

Обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не надається можливим, оскільки, враховуючи тяжкість інкримінованого йому злочину, відсутність постійного джерела доходів та інших соціальних зв?язків, є реальні підстави вважати, що в разі обрання даного запобіжного заходу підозрюваний ОСОБА_5 може покинути межі Закарпатської області. Відповідно при застосуванні домашнього арешту підозрюваний може знищити, переховати знаряддя та засоби, які слідство у подальшому планує використати в якості доказів його злочинної діяльності. Окрім того, при обранні вказаного заходу може впливати на свідків, які на даний час не допитані.

Відповідно до ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовується до осіб, які підозрюються у вчиненні кримінальних правопорушень, санкція статті яких передбачає позбавлення волі.

Підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який, відповідно до ч.1 ст.121 КК України передбачена кримінальна відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк від п?яти до восьми років.

Відповідно до вимог п. 4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність декількох ризиків, передбачених у п.1, п.2 п.3 та п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_5 перебуваючи на волі, може:

- переховуватися від органу досудового слідства, зокрема це підтверджується тим, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, а тому з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та суду;

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

- незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, які на даний час (всі) не допитані. Зокрема, ОСОБА_5 може перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування, вчиняти погрози, умовляння до свідків даного кримінального правопорушення, оскільки останній знаючи, які склалися для нього обставини та до чого вони можуть призвести, з метою уникнення покарання може відшукати свідків даної події, чинити на них психологічний або фізичний вплив з метою примусити їх до зміни або відмови від своїх показів, а також схиляти свідків, до дачі неправдивих показань про вчинення останнім кримінального правопорушення, мотивуючи тим, що їхні покази зможуть призвести до притягнення його до кримінальної відповідальності, що в сукупності унеможливить повноту, всебічність та неупередженість при розслідуванні даного кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене орган досудового розслідування не в змозі запобігти вчиненню вищенаведеним ризикам, при застосуванні до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів, тому слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та мешканця АДРЕСА_2 , громадянина України, не працюючого, не судимого на строк 60 днів, із визначення застави - 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, пояснили, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 121 КК України та ч.1 ст.129 КК України, всі викладені в клопотанні обставини відповідають дійсності та є підстави для тримання під вартою.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечив проти клопотання про обрання міри запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 , просив відмовити у задоволенні клопотання та обрати більш м`який запобіжний захід.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.

Дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий та прокурор обґрунтовують доводи клопотання, включаючи витяг з ЄРДР щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, заслухавши думку прокурора, слідчого, позицію підозрюваного та захисника, слідчий суддя доходить наступного висновку.

Відповідно до приписів ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі якщо, прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує вимоги пунктів 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з яким обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

В судовому засіданні прокурор довів наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.129, ч.1 ст.121 КК України, за яке може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Також у судовому засіданні установлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_5 , перебуваючи на волі може:

- переховуватися від органу досудового слідства, зокрема це підтверджується тим, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за зареєстрованим місцем проживання не проживає, а тому з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та суду;

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

- незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, які на даний час (всі) не допитані. Зокрема, ОСОБА_5 може перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування, вчиняти погрози, умовляння до свідків даного кримінального правопорушення, оскільки останній знаючи, які склалися для нього обставини та до чого вони можуть призвести, з метою уникнення покарання може відшукати свідків даної події, чинити на них психологічний або фізичний вплив з метою примусити їх до зміни або відмови від своїх показів, а також схиляти свідків, до дачі неправдивих показань про вчинення останнім кримінального правопорушення, мотивуючи тим, що їхні покази зможуть призвести до притягнення його до кримінальної відповідальності, що в сукупності унеможливить повноту, всебічність та неупередженість при розслідуванні даного кримінального провадження.

Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено ч.1 ст.177 КПК та не підлягає розширеному тлумаченню.

З огляду на те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182).

Наданими слідчим до клопотання матеріалами доводиться наявність фактів, що переконують об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться ОСОБА_5 , міг вчинити інкриміновані йому кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.129, ч.1 ст.121 КК України, за яким йому повідомлено підозру.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Підставою застосування запобіжних заходів є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Враховуючи практику Європейського суду та положення ч.1 ст.178 КПК України, при розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість передбачуваних злочинів; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Прокурором та слідчим у клопотанні і судовому засіданні доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 , зокрема тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років та наявність кількох ризиків, передбачених ст.177 КПК України, оскільки він підозрюється, зокрема, у вчиненні тяжкого злочину, а тому існують ризики, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може: переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати свідків у цьому ж кримінальному провадженні. У зв`язку із зазначеним, жоден з більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а тому відносно підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, в судовому засіданні не здобуто відомостей, які би безумовно свідчили про неможливість тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою, також в судовому засіданні не отримано відомостей, щодо міцних соціальних зв`язків чи іншого комплексу обставин, які би переважили ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Отже, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного/обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, слідчий суддя вважає, що наявні підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, альтернативні (більш м`які) запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку підозрюваного, а тому наявна необхідність застосування такої міри запобіжного заходу, як тримання під вартою із визначенням строку у межах шістдесяти днів, відповідно до ч.1 ст. 197 КПК України.

Виходячи із вищезазначених, доведених у ході розгляду клопотання обставин, слідчий суддя, на підставі наданих матеріалів кримінального провадження переконався, що більш м`який запобіжний захід щодо підозрюваного ОСОБА_5 буде недостатнім для запобігання ризикам, які навів слідчий.

Доводи сторони захисту зазначених висновків слідчого судді не спростовують.

Відповідно до абз. 1 ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

На виконання зазначених вимог слідчий суддя, враховуючи обставини кримінального правопорушення та стадію досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, вважає за можливе одночасно визначити заставу як альтернативний запобіжний захід.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи вимоги ч.3 ст. 183 КПК України, зокрема обставини кримінального провадження, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному заставу відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України тридцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не є завідомо непомірним для нього.

Крім цього, застосовуючи до підозрюваного альтернативний запобіжних захід у вигляді застави, який може бути ним внесений у будь-який момент, суд вважає за необхідне відповідно до ст. 194 ч.5 КПК України покласти на нього ряд обов`язків.

На підставі викладеного, керуючись ст. 176-178, 183, 193, 194, 196, 198, 376 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого СВ Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 33 дні з 23 січня 2026 року по 24 лютого 2026 року, включно.

Визначити ОСОБА_5 розмір застави 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 99840,00 (дев`яносто дев`ять тисяч вісімсот сорок гривень, 00 копійок) у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у визначеному розмірі протягом дії ухвали. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 з-під варти, повідомивши про це Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області.

У разі внесення застави та звільнення підозрюваного з під варти, покласти на ОСОБА_5 на строк до 24 лютого 2026 року такі обов`язки:

- прибувати за першою вимогою слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

- не відлучатися за межі Закарпатської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження.

При невиконанні обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та підлягає негайному виконанню органом досудового розслідування.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення.

Повний текст ухвали складено 26.01.2026.

Слідчий суддя Мукачівського

міськрайонного суду ОСОБА_11