Провадження №: 1-кс/755/3575/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" вересня 2025 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Дніпровського УП ГУНП у в м. Києві ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002478 від 24.07.2025 року, про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, з середньою освітою, не працюючої, яка має малолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваної ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в:

Слідчий Дніпровського УП ГУНП у в м. Києві звернувся до суду з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

Клопотання обґрунтоване тим, що 24.07.2025 року приблизно о 00 годині 05 хвилин ОСОБА_7 перебувала за адресою: м. Київ, вул. Воскресенська, 12-А, де зустріла ОСОБА_4 , після чого між ними виник словесний конфлікт, у ході якого у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел, направлений на умисне заподіяння ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій та свідомо допускаючи настання тяжких наслідків, дістала наявний в неї ніж та нанесла один удар в область черевної порожнини потерпілій ОСОБА_7 , після чого потерпілу ОСОБА_7 з отриманими тілесними ушкодженнями госпіталізовано до КНП «КМКЛШМД», що за адресою: м. Київ, вул. Братиславська, 3.

24.07.2025 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

24.07.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого їй кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколами огляду місця події від 24.07.2025 року, протоколом усної заяви про вчинення злочину від потерпілої ОСОБА_7 від 24.07.2025 року, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 від 24.07.2025 року, протоколом пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками за участі потерпілої ОСОБА_7 від 24.07.2025 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 24.07.2025 року, протоколом впізнання з свідком ОСОБА_8 від 24.07.2025 року, протоколом обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , речовими доказами та іншими доказами в їх сукупності.

Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 25.07.2025 року відносно підозрюваної ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 22.09.2025 року, включно.

Постановою керівника Дніпровської окружної прокуратури м. Києва від 18.09.2025 року строк досудового розслідування вказаного кримінального провадження продовжено до трьох місяців.

Однак, строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_4 закінчується 22.09.2025 року, водночас для завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні необхідно виконати ряд слідчих та процесуальних дій.

Крім того, у клопотанні зазначено про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та про неможливість запобіганням указаним ризикам, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Слідчий суддя, вивчивши надані матеріали, вислухавши доводи прокурора, який підтримав клопотання та зазначив про обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, захисника, який заперечував проти задоволення клопотання слідчого та просив застосувати запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, посилаючись на необґрунтованість ризиків, зазначених слідчим, та підозрюваної, яка підтримала думку свого захисника, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Так, слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, лише щодо пред`явленої підозри, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри, оскільки останні підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити ці правопорушення.

Зазначене прямо узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, відображеною у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Як було встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_4 раніше не судима, не працює, не має міцних соціальних зв`язків, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, а тому, враховуючи викладене, суд вважає, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме ризик ухилення від слідства і суду, і запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваної в умовах воєнного стану.

Крім цього, з моменту застосування судом відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою до теперішнього часу не з`явилися будь-які нові фактичні дані, які б свідчили, що запобіжний захід, не пов`язаний з триманням її під вартою, зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України, а за станом здоров`я підозрювана не може перебувати під вартою.

Доводи захисника про необхідність застосування до підозрюваної запобіжного заходу, передбаченого ст. 508 КПК України, є необґрунтованими, оскільки слідчому судді не було надано доводів, які б свідчили про те, що до підозрюваної передбачається або ж вже застосовувалися примусові заходи медичного характеру.

Отже, слідчий суддя вважає необхідним задовольнити клопотання слідчого та продовжити підозрюваній ОСОБА_4 строк тримання під вартою у межах строку досудового розслідування.

Між тим, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 23 січня 2025 року у справі «Багатий проти України (заява № 14748/24) під час обрання чи продовження підозрюваному/обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, необхідно належним чином оцінювати необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за обставин різних стадій провадження, розглядати можливість застосування інших запобіжних заходів як альтернативу триманню під вартою.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, у всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів (рішення у справі "Вренчев проти Сербії" п. 76).

Автоматична відмова в застосуванні застави без здійснення судового контролю є несумісною з вимогами пункту 3 статті 5 Конвенції (рішення у справі "S.В.С. v. The UK" п. п. 23-24).

Відповідно до ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні. Можливість суду не визначати розмір застави у визначених цією нормою випадках, є правом суду, а не його обов`язком. Відтак, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не визначено як безальтернативний винятковий запобіжний захід (Рішення КСУ від 19 червня 2024 року № 7-р(ІІ)/2024).

Отже, враховуючи обставини інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, її майновий стан, дані про її особу, крім того враховуючи зменшення обсягу ризиків з плином часу, суд вважає за можливе визначити альтернативний запобіжний захід у виді застави відносно підозрюваної ОСОБА_4 , достатній для забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків, та у разі внесення застави, покласти на неї обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись вимогами ст. ст. 131, 132, 176-179, 193, 194, 206 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого Дніпровського УП ГУ НП у в м. Києві ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, у межах строку досудового розслідування, тобто до 23 жовтня 2025 року, включно.

Визначити розмір застави ОСОБА_4 , достатній для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених КПК України, у виді 200 (двохсот) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить - 605 600 (шістсот п`ять тисяч шістсот) гривень.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду (залежно від стадії кримінального провадження);

- не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду (залежно від стадії кримінального провадження);

- повідомляти слідчого, прокурора або суду про зміну свого місця проживання (залежно від стадії кримінального провадження).

Визначити строк дії покладених на підозрювану ОСОБА_4 ухвалою суду обов`язків - 60 днів з моменту внесення підозрюваною, заставодавцем застави у розмірі, визначеному судом.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою у той же строк з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя: