Справа № 458/893/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2025 м. Турка

Турківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

а також сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Турка кримінальне провадження № 0000054 від 21.08.2025 про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лосинець, Турківського району Львівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, тимчасово не працює, одруженого, має на отриманні малолітню дитину, не є особою з інвалідністю, не є депутатом, перебуває на військовому обліку, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_6 у березні місяці 2025 року, точного часу та дати у ході досудового розслідування не встановлено, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, маючи злочинний умисел, що посягає на встановлений порядок оформлення документів, які видаються державною установою, з метою незаконного отримання права керувати транспортними засобами, підробив посвідчення водія, яке згідно Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затв. постановою Кабінету Міністрів України № 340 є документом, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами, перебуваючи у невстановленому місці, знайшов у мережі Інтернет зразок бланку посвідчення водія з категорією «B» та за допомогою комп`ютерної техніки вписав в нього необхідні реквізити та свої анкетні дані. В подальшому перебуваючи вдома за адресою: АДРЕСА_1 , за допомогою струменевого принтера роздрукував бланк посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 04.04.2025 на ім`я ОСОБА_6 , видане ТСЦ № 8046 РСЦ ГСЦ МВС в м. Київ, з відкритою категорією «В» та залишив його з метою подальшого використання, чим вчинив підроблення посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 04.04.2025 на ім`я ОСОБА_6 , видане ТСЦ №8046 РСЦ ГСЦ МВС в м. Київ, з відкритою категорією «В», яке у встановленому законом порядку йому не видавалось

Таким чином, ОСОБА_6 своїми діями вчинив підроблення посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи, і яке надає права, з метою його використання, а саме у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

В подальшому, 20.07.2025, приблизно о 14:43 год., ОСОБА_6 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ» моделі «21140-120-20» із державним номерним знаком НОМЕР_2 був зупинений працівниками поліції та перебуваючи за адресою: вул. Кичерка, 2, в с. Лосинець Самбірський район, Львівської області, діючи з метою реалізації свого злочинного умислу на використання завідомо підробленого документа, достеменно знаючи, що посвідчення водія категорії «B» серії НОМЕР_1 від 04.04.2025 на ім`я ОСОБА_6 , видане ТСЦ № 8046 РСЦ ГСЦ МВС в м. Київ, є підробленим, а саме виготовлене не поліграфічним підприємством, яке здійснює виготовлення бланків типових документів та не відповідає аналогічним бланкам даного типу, що знаходяться в офіційному обігу на території України, використав зазначене посвідчення водія, шляхом пред`явлення працівникам поліції ВП № 2 Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області.

Таким чином, ОСОБА_6 своїми діями вчинив використання завідомо підробленого документа, тобто вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.4 ст.358 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю та підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті. Зазначив, що розуміє і не оспорює формулювання та характер пред`явленого йому обвинувачення, правову кваліфікацію його дій за ч.1 ст.358 КК України та ч. 4 ст. 358 КК України, всі докази, зібрані на досудовому слідстві, вважає достовірними і дослідження їх в судовому засіданні недоцільним.

Під час допиту в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 показав, що в складав іспит для отримання посвідчення водія три рази, однак іспиту не склав. У мережі Інтернет , у соціальній мережі Фейсбук, знайшов зразок посвідчення водія з категорією «В» і вдома, за допомогою комп`ютерної техніки вписав усі необхідні анкетні дані та реквізити й роздрукував на принтері бланк посвідчення водія, яке оформив на своє ім`я. В подальшому, коли їхав в аптеку дитині по кашу, його зупинили працівники поліції і попросили пред`явити документи, які посвідчують право водіння, він надав посвідчення, яке раніше ніколи не використовував, вони виявили, що таке посвідчення є підробленим. Розуміє, що вчинив незаконно, щиро кається, готовий понести відповідальність, час від часу працює неофіційно, тому має змогу оплатити штраф.

Прокурор просив визнати обвинуваченого винуватим у вчиненні інкримінованого діяння та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 150 (сто п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян за ч.1 ст. 358 КК України та 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян за ч.4 ст. 358 КК України, з урахуванням ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень (проступків) шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити покарання у виді штрафу в розмірі 150 (сто п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_6 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги те, що він й інші учасники судового провадження не оспорюють обставини, викладені в обвинувальному акті, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються. Тому суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу.

Заслухавши учасників судового провадження та оцінюючи надані сторонами кримінального провадження докази, кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_6 у діях, які виразились у підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи, і яке надає права, з метою його використання та у використанні завідомо підробленого документа, що кваліфікує його дії за ч.1 ст. 358 КК України та ч. 4 ст. 358 КК України.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінальних проступків, які підтверджують обставини, встановлені судом.

Вина обвинуваченого у вчиненому доведена у повному обсязі поза розумним сумнівом

При вирішенні питання про обрання виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, а також вимоги ст.65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , відповідно до ст.66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних проступків.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , відповідно до ст.67 КК України, не встановлено.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно зі ст. 12 КК України є кримінальними проступками, тобто діяння, що не становлять значної суспільної небезпеки, дані про особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, з професійно-технічною освітою, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, не перебуває на обліках в психіатричному та в наркологічному кабінеті, раніше не судимий, по місцю проживання характеризується посередньо, скарг щодо нього від мешканців села не надходило.

За сукупністю наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання в межах санкції ч.1 ст. 358 КК України та санкції ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу, яке буде відповідати не тільки тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, буде обґрунтованим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Крім того, відповідно до положень ч.1 ст.70 КК України остаточне покарання ОСОБА_6 за вчинення цих кримінальних правопорушень необхідно визначити шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Арешт, накладений на майно, згідно ухвали слідчого судді Турківського районного суду Львівської області від 21.07.2025, відповідно до ч.4 ст.174 КПК України, -скасувати.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до положень ст.100 КПК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати в межах кримінального провадження відсутні, оскільки ОСОБА_6 сплатив витрати на залучення експерта за проведення технічної експертизи документів № СЕ-19/109-25/10956-ДД від 25.07.2025 у кримінальному провадженні, згідно платіжної інструкції 2.273065075.1 від 22.08.2025.

Керуючись ст.ст. 100, 174, 349, 368-371, 373- 376, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України та призначити йому покарання:

за ч.1 ст.358 КК України у виді штрафу у розмірі 150 (сто п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 2550 (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят) грн 00 коп.;

за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн 00 коп.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень (проступків) шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді штрафу у розмірі 150 (сто п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 2550 (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят) грн 00 коп.

Арешт, накладений на майно, згідно ухвали слідчого судді Турківського районного суду Львівської області від 21.07.2025, відповідно до ч.4 ст.174 КПК України, -скасувати.

Речові докази, а саме: посвідчення водія серії НОМЕР_1 , вид. 04.04.2025 ТСЦ №8046 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - залишити в матеріалах провадження.

Процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Львівського апеляційного суду через Турківський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, надіслати копію даного вироку суду не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя ОСОБА_7