провадження №1-кп/947/628/25
У Х В А Л А

08 грудня 2025 року м.Одеса

Київський районний суд міста Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , у присутності секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по кримінальному провадженню №0001060 від 12.09.2024 року,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , його захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :

1. Зміст клпотання.

У провадженні Київського районного суду міста Одеси знаходиться кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3. ст.332 КК України.

08.12.2025 року прокурором до суду подано клопотання про продовження обвинуваченому дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В обґрунтування якого, прокурор зокрема зазначила, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вчинена за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

Вказував, що на даний час встановлені ризики передбачені ст.177 КПК України, а саме: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України), так як ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, у зв`язку з чим з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування (наприклад на тимчасово окупованих територіях), а також з урахуванням того, що Одеська область, межує з Республікою Молдова та не признаною республікою Придністров`я, в разі не застосування до підозрюваного ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не перебуваючи під посиленим контролем, з урахуванням тяжкості кримінальної відповідальності, яка йому загрожує за вчинення кримінального правопорушення, є реальні ризики того, що обвинувачений ОСОБА_3 може здійснити спроби переховуватися від органу досудового розслідування та суду, у тому числі на території іншої держави; 2) незаконно впливати на свідків у даному кримінальному проваджені, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (п.п.3, 4 ч.1 ст.177 КПК України), зокрема незаконно впливати на свідків, в тому числі заявника та понятих шляхом погроз та ін. Крім того, наразі органом досудового розслідування проводяться слідчі (розшукові) дії спрямовані на встановлення інших осіб, причетних до вчинення вказаного кримінального правопорушення, матеріали відносно яких, виділені в окреме провадження; 3) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (п.5 ч.1 ст.177 КПК України), так у випадку обрання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, обвинувачений ОСОБА_3 може вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Стверджувала, що вищезазначені ризики не зменшилися та продовжують існувати.

Наголошував, що враховуючи усі обставин кримінального провадження, застава у меншому розмірі ніж 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 757000,00 грн, не здатна забезпечити виконання ОСОБА_3 покладених на нього обов`язків та запобігти ризикам переховування останнього від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні.

Посилаючись на викладене, керуючись зокрема ст.ст.131, 132, 176 178, 199 КПК України, просив: 1) продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із триманням останнього в державній установі «Одеський слідчий ізолятор», строком на 60 днів; 2) визначити розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_6 обов`язків, передбачених КПК України в сумі 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 757000,00 грн. У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, зокрема: прибувати до прокурора, суду за кожною вимогою на визначений час; не виїжджати за межі Одеської області без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора, суд про зміну свого місця проживання, роботи, зокрема й тимчасово здійсненого у разі евакуації; утримуватися від особистого спілкування, зі свідками по кримінальному провадженню №0001060; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт(паспорти) для виїзду за кордон, та інші документи, що дають право на виїзд з України.

2. Позиції учасників судового провадження.

В судовому засіданні, прокурор підтримала подане клопотання та просила його задовольнити.

Обвинувачений та захисник проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечували, у його задоволенні просили відмовити.

Захисник зокрема зазначив, що обвинувачений тривалий час перебуває під вартою, а заявлені прокурором ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України зменшилися. ОСОБА_3 має постійне місце проживання та не може впливати на свідків.

Звертав увагу, що визначений судом розмір застави є непомірним для ОСОБА_3 та його сім`ї. Просив змінити ОСОБА_3 запобіжний захід не домашній арешт, або зменшити розмір застави до 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Обвинувачений підтримав захисника та просив зменшити розмір застави, оскільки визначений раніше розмір є непомірним для нього та його родини.

3. Передумови та висновку суду.

Суд, заслухавши думки учасників кримінального провадження, прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Судом встановлено, що відповідно до ухвали слідчого судді Київського районного суду міста Одеси від 04.10.2024 року, до обвинуваченого ОСОБА_3 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому судом було продовжено до 25.12.2025 року.

Крім того, слідчим суддею при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, було визначено розмір застави у розмірі 350 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що дорівнює 1059800,00 грн., який в подальшому було зменшено до 200 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що дорівнює 605000 гривень.

Згідно з положеннями ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Відповідно до змісту ч.3 ст.199 КПК України, однією з підстав для продовження строку тримання під вартою є наявність вважати, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Суд погоджується, що на сьогоднішній день, продовжує існувати ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме переховуватись від суду, оскільки ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання тільки у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 9 років, постійного місця проживання у м.Одесі не має, а міцні соціальні зв`язки не підтверджені будь якими належними та допустимими доказами.

Окрім цього, відсутні відомості про його офіційні джерела доходів обвинуваченого та нерухоме майно на території України.

Отже, на думку суду існує ризик того, що обвинувачений може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Щодо незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, тобто наявності ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, суд вважає, що станом на 08.12.2025 року, вказаний ризик перестав існувати, оскільки сторона обвинувачення не може забезпечити явку свідків до суду та відсутні докази будь якого впливу на них зі сторони обвинуваченого.

В той же час, доводи сторони обвинувачення щодо наявності ризиків, передбачених п.п.4, 5 ч.1 ст.177 КПК України судом не оцінюються, оскільки сторона обвинувачення безпідставно, не враховуючи попередню ухвалу суду, без подання додаткових доказів, про них заявляє.

Таким чином, суд робить висновок, що існування обвинувачення у сукупності з існуючим ризиком, передбаченим п1 ч.1 ст.177 КПК України не дозоляють суду змінити запобіжний захід відносно обвинуваченого та є достатньою підставою для продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання зазначеним ризикам.

При цьому, суд вважає, що тривалість застосованого відносно обвинуваченого запобіжного заходу у співвідношенні із пред`явленим обвинуваченням та можливою мірою покарання, на даний час не виходить за межі розумного строку тримання обвинуваченого під вартою, а кореспондується з характером суспільного інтересу, який існує у випадку протидії вчиненню кримінальних правопорушень у сфері недоторканності державних кордонів в умовах воєнного стану.

В той же час, враховуючи характер пред`явленого обвинувачення, особу обвинуваченого та тривалість перебування останнього під вартою, суд вважає за доцільне зменшити обвинуваченому заставу до 150 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.27, 177, 199, 331, 369 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

2. Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів, тобто до 05 лютого 2026 року включно.

3. Зменшити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу до 150 (сто п`ятдесят) розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що дорівнює 454200 (чотириста п`ятдесят чотири тисячі двісті) гривень.

У разі внесення застави на рахунок Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області, звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти негайно та зобов`язати останнього: 1) прибувати за кожною вимогою до суду; 2) не відлучатися із міста Одеси без дозволу суду; 3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

4. Роз`яснити обвинуваченому, що у разі неявки за викликом до суду без поважних причин, або неповідомлення про причини своєї неявки, чи порушення покладених на нього обов`язків застава звертається у дохід держави.

У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України.

5. Ця ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подачі на неї апеляційної скарги.

6. Ця ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ця ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Подання апеляційної скарги на цю ухвалу, зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1