17.10.2025
Справа № 359/7863/24
Провадження № 1-кп/359/279/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2025 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарях судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника адвоката ОСОБА_8 , потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , та свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду з технічною фіксацією та використанням дистанційного зв`язку ВКЗ, кримінальне провадження №0001121, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.06.2024 року, що надійшов до суду з обвинувальним актом, по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сміла Смілянського району Черкаської області, громадянин України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: вироком Уманського районного суду Черкаської області від 17.12.2004 за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців; вироком Апеляційного суду Черкаської області від 28.07.2005 за п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ст. 70, 71 КК України до 14 років позбавлення волі, 08.09.2015 звільнений з Черкаської ВК № 62 умовно-достроково, невідбутий термін складає 3 роки 5 місяців 6 днів, реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи НОМЕР_1 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,

в с т а н о в и в :

Так, 31.05.2024 року, близько 09 год. 00 хв., ОСОБА_7 прийшов до домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , за місцем проживання свого знайомого ОСОБА_10 .

Під час спілкування із ОСОБА_10 у ОСОБА_7 виник кримінальний протиправний намір із застосуванням насильства небезпечного для життя та здоров`я особи, здійснити розбійний напад на ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , з метою заволодіння їхнім майном.

Реалізуючи свій кримінальний протиправний намір, ОСОБА_7 , діючи умисно, в умовах воєнного стану, будучи особою, яка раніше вчинила розбій, наніс один удар в область шиї ззаду ОСОБА_10 , який в цей час сидів на стільці у дворі, внаслідок чого потерпілий ОСОБА_10 упав на бетонне покриття вдарившись обличчям об нього, після чого ОСОБА_10 піднявся та пішов у бік господарчих будівель, що знаходяться у дворі.

Проте, ОСОБА_7 продовжуючи реалізовувати свій кримінальний протиправний намір наніс ззаду другий удар в область голови ОСОБА_10 , після чого останній знов упав та втратив свідомість.

В подальшому, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, а саме напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством небезпечним для життя потерпілого, ОСОБА_7 , скориставшись тим, що ОСОБА_10 не чинить опору, зірвав з його шиї ланцюжок з жовтого золота проби металу 585 вагою 8,36 грамів, вартістю 14630 гривень, на якому знаходились підвіска з жовтого золота проби металу 585 вагою 0,81 грам, вартістю 1417 гривень 50 копійок, хрестик з жовтого золота проби металу 585 вагою 2 грами, вартістю 3500 гривень, а також заволодів мобільним телефоном iPhone 12 Pro Max, який випав з руки потерпілого ОСОБА_10 , та який належить його дружині ОСОБА_9 , вартістю 16199 гривень 40 копійок.

Таким чином, ОСОБА_7 здійснив напад з метою заволодіння майном потерпілого ОСОБА_10 , поєднаний з насильством, небезпечним для життя потерпілого та заподіяв потерпілому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми з переломом кісток склепіння черепа та забоєм головного мозку з крововиливами під тверду мозкову оболонку в області правої та лівої півкулі, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя.

Після цього, ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати свій кримінальний протиправний намір, а саме напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством небезпечним для життя потерпілого, діючи умисно, будучи особою, яка раніше вчинила розбій, в умовах воєнного стану, підібрав на території домоволодіння цеглину та зайшов до будинку АДРЕСА_3 , де у вітальні на дивані сиділа ОСОБА_11 , яка є бабусею потерпілого ОСОБА_10 .

Надалі, ОСОБА_7 підійшов до ОСОБА_11 та наніс їй удар цеглиною по голові, внаслідок чого ОСОБА_11 впала на підлогу та втратила свідомість.

Після чого, ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати свій кримінальний протиправний намір, зірвав з вух непритомної ОСОБА_11 сережки з брухту жовтого золота проби металу 585 вагою 6 грамів, вартістю 10500 гривень.

Таким чином, ОСОБА_7 здійснив напад на ОСОБА_11 з метою заволодіння майном потерпілої, поєднаний з насильством, небезпечним для життя потерпілої та заподіяв потерпілій ОСОБА_11 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми з забоєм головного мозку, з переломом правої тім`яної та правої вискової кісток, з крововиливом над твердою мозковою оболонкою зліва та крововиливом під тверду мозкову оболонку справа, забійну рану волосяної частини голови, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя.

Крім того, знаходячись в приміщенні будинку ОСОБА_7 , користуючись тим, що ОСОБА_11 не чинить опір, заволодів металошукачем марки Garrett AT PRO, серійний номер 58194355, вартістю 17 160 гривень, який належить ОСОБА_10 .

Після скоєного ОСОБА_7 покинув місце вчинення злочину та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 16199 гривень 40 копійок, потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду на суму 10500 гривень, потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 36 707 гривень 50 копійок.

Таким чином, ОСОБА_7 обвинувачується у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя особи, яка зазнала нападу, особою, яка раніше вчинила розбій, вчиненому в умовах воєнного стану, поєднаного із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 , свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, визнав частково та пояснив суду наступне, що ОСОБА_10 він знає давно так як, відбували разом з ним покарання в виправній колонії, неодноразово раніше до нього приїздив з родиною та навіть залишався на певний період часу. Так, 31.05.2024 приблизно о 9 годині ранку він разом з родиною приїхав до ОСОБА_14 в АДРЕСА_3 , так як він йому мав повернути грошові кошти. По приїзду він постукав в хвіртку та в ворота, йому ніхто не відкрив, він сам зайшов до подвір`я вказаного домоволодіння, після чого побачив бабусю яка стояла на порозі будинку та поросив покликати ОСОБА_15 . Через деякий час ОСОБА_15 вийшов з будинку та запропонував попити чаю чи кави та вони почали розмову. Через деякий період часу з будинку вийшла дружина ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та пішла на двір як йому стало потім відомо до магазину, в цей час між ним та ОСОБА_15 виник конфлікт на підставі того що, ОСОБА_15 йому чітко не міг відповісти коли саме поверне кошти, постійно повідомляв йому що треба почекати та сидів на ганку хати та дивися в мобільний телефон, під час конфлікту він наніс ОСОБА_10 тілесні ушкодження, а саме удар в потилицю, після чого ОСОБА_10 самостійно зняв золотий ланцюжок з підвіскою та віддав ОСОБА_7 начебто в суму заборгованих йому коштів. Щодо нападу на ОСОБА_10 з метою виривання в нього золотого ланцюжку та кулонів заперечував. Також заперечував що, він заходив до будинку тим паче здійснив напад на бабусю та надання їй тілесних ушкоджень цеглиною з метою виривання в останньої золотих сережок. Приблизний час перебування за адресою АДРЕСА_3 становила 2-3 годин. Після чого він разом зі своєю цивільною дружиною та дітьми попрямував в місто Київ на машині служби таксі, де біля метро точно не пам`ятає яка саме станція поросив таксиста зупинитись де в подальшому на ім`я цивільної дружини ОСОБА_17 заклав золотий ланцюжок та «кулончики», до ломбарду, де отримали приблизно 20 тисяч гривень, якими розпорядився на власний розсуд. Також заперечував щодо викраденого металошукача, пояснюючи це тим що в нього був маленький рюкзак в який фізично не міг би вміститись вказаний металошукач.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_10 повідомив суду наступне, що з ОСОБА_7 раніше знайомив так як, відбували разом з ним покарання в виправній установі. Раніше ОСОБА_7 приїздив до них додому в АДРЕСА_3 , разом з дружиною та дітьми. З обвинуваченим вони були в дружніх нормальних відносинах, неодноразово допомагав йому грошима так як, в нього було скрутне становище. Після чого через пару тижнів, а саме 31.05.2024 приблизно о 9 годині ранку ОСОБА_7 разом з родиною та двома дітьми приїхав знову. Його покликала бабуся та повідомила що, приїхав ОСОБА_7 після чого він вийшов на подвір`я та вони почали спілкуватись. ОСОБА_7 постійно метушився, вів себе збуджено та повідомляв що, за ним має приїхати автомобіль, постійно відлучався в бік сараю та кудись дзвонив, потім він обійшовши будинок підійшовши з заду та наніс йому удар по голові та після чого він втратив свідомість, через деякий час точно повідомити не може, отямившись після удару почав гукати бабусю, яка вийшла з будинку та також була вся в крові, а саме обличчя та частина голови, через деякий час прийшла його дружина ОСОБА_16 та викликала поліцію та швидку допомогу, його та бабусю відправили в лікарню та лікували, травма голови була дуже великої сили. Після події він виявив відсутність у нього золотого ланцюжку та металошукача в сараї та зі слів бабусі він дізнався, що ОСОБА_7 зайшовши в будинок, вдарив її цеглиною по голові та вирвав золоті сережки та покинув будинок.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_9 повідомила суду, що очевидцем подій не вона була, ОСОБА_7 знала та знайома з ним, так як він разом з родиною до них приїздив її чоловік з обвинуваченим були в дружніх відносинах, неодноразово він допомагав йому особисто та його родині грошовими коштами. В день події, а саме 31.05.2024 до них приїхав ОСОБА_7 приблизно о 9 ранку, її чоловік спустився до нього та вони про щось спілкувались, ОСОБА_7 вів себе збуджено, в той момент вона пішла по своїм справам покинувши вказане домоволодіння, повертаючись додому поряд з будинком на подвір`ї побачила свого чоловіка ОСОБА_15 , який рухався на велосипеді всього побитого та оголеного, який повідомив що його побив ОСОБА_7 та згодом зі слів бабусі вона дізналась що ОСОБА_7 також її вдарив цеглиною та зірвав золоті сережки, після чого вона виклика швидку та поліцію.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_11 повідомила суду, що ОСОБА_7 знала раніше, так як останній неодноразово до них приїздив разом з родиною, в той день коли сталася вказана подія ОСОБА_7 приїхав до них додому, по часу приблизно 9:00 година ранку 2024 року в літній період часу в АДРЕСА_3 . Вона вийшла на подвір`я з будинку де ходив ОСОБА_7 який поросив налити йому горілка на що, остання повідомила що в неї нема нічого, після чого ОСОБА_7 попросив погукати ОСОБА_15 , вона покликала ОСОБА_10 який потім вийшов на подвір`я та вони разом з обвинуваченим спілкувались про що саме вона не чула. Після тривалого часу ОСОБА_7 зайшов в хату, вона сиділа на ліжку, в руках у нього була цеглина яку він поклав на диван та почав просити гроші так як, пояснюючи це тим, що в нього нема на сигарети та потім наніс їй удар по голові цеглиною, після чого вона втратила свідомість, коли прийшла до тями то була вся в крові та не розуміла що відбувається, ОСОБА_7 в хаті вже не було, потім почула що, ОСОБА_15 її гукає та вона підійшла до порогу побачила що ОСОБА_15 лежить весь побитий на порозі, після чого вона допомогла підвестися та в цей час прийшла невістка побачивши дану обстановку викликала поліції та швидку, Після приїзду поліції вони почали все фотографувати та вони написали заяви про вчинення злочину. Згодом дізналася що, ОСОБА_15 побив ОСОБА_7 в сараї якоюсь палкою. Невістка не була очевидцем. Після чого вона виявила відсутність сережок які були вирвані, та потім виявили відсутність мобільних телефонів. Їй не відомо про якийсь існуючий борг ОСОБА_15 , пояснила що, під час раніше приїзду ОСОБА_7 разом з родиною, вона постійно сама давала кошти на цигарки та годувала його, дружину та дітей, так як у них не було коштів. Всі викрадені речі на даний час не повернуті. Як саме ОСОБА_7 виносив речі вона не бачила з приводу всіх викрадених речей вона дізналася зі слів сина ОСОБА_15 , мобільний телефон, золотий ланцюжок та металошукач.

Допитана в судовому засіданні 20.11.2024 свідок ОСОБА_17 в режимі відео-конференції 20.11.2024 показала суду що, громадянин ОСОБА_7 їй відомий з 2012 року вони з ним знаходяться в цивільному шлюбі. Так, 31.05.2024 року вона разом з ОСОБА_7 та своїми дітьми приїхали до домоволодіння ОСОБА_10 в АДРЕСА_3 , на машині служби таксі. ОСОБА_18 наказав їй сидіти в машині та чекати його поки він піде і не забере якісь там речі та кошти. Вони раніше вже приїздили до вказаних друзів. В той день вона чекала приблизно 3- 4 години водій таксі згоден був чекати такий довгий час, з таксистом вона розраховувалась вже в місті Києві після повернення сума приблизно була 2000 тисячі гривень. ОСОБА_18 декілька разів виходив з будинку та просив таксиста почекати. Їй не видно було що відбувалося в будинку чи на подвір`ї так як, був високий паркан. ОСОБА_18 раніше повідомляв що, раніше застосовував фізичну силу до ОСОБА_15 так як він, не повертав йому борг, яка сума боргу була їй не відома. Коли ОСОБА_19 повернувся в нього не було речей з собою тим паче великогабаритних речей. Вказану марку таксі не пам`ятає вони приїхали з міста Києва. Після того як ОСОБА_18 вийшов з вказаного домоволодіння вони поїхали до Києва. Під час повернення ОСОБА_18 повідомляв що, декілька разів вдарив ОСОБА_15 але ще обіцяв з ним розібратися. Вона знає тільки те що, ОСОБА_20 є наркоманом та він заборгував ОСОБА_18 суму коштів. Вважає що, у ОСОБА_15 є особливі неприязні відносини до ОСОБА_18 так як, ОСОБА_21 намагалась залицятися до ОСОБА_18 . Коли вони раніше були в гостях за вказаною адресою. ОСОБА_20 розповідав, що в них є кошти від продажу землі та золоті прикраси, які перебували в сейфі. Після приїзду до Києва вони вийшли біля метро та пішли в ломбард та вона заложила золотий ланцюжок з хрестиком та кулоном, вказані ювелірні вироби вона здавала сама від свого імені в районі метро ОСОБА_22 , вона отримала суму коштів в районі 20 тисячі гривень вказані кошти вони потім витратили.

Допитаний в судовому засіданні 07.01.2025 свідок ОСОБА_13 показав суду, що він працює в службі таксі, отримавши виклик, він забрав жінку з дітьми та чоловіка (вказав на обвинуваченого) під час розмови вони повідомляли що, є переселенцями, приїхавши в Бориспіль за вказаною адресою так як під час розмови в авто ОСОБА_7 повідомляв що їде на якусь «зделку», обвинувачений вийшов з авто та пішов до будинку він та жінка з дітьми залишилися його чекати. Приблизний час очікування був 3-4 години, обвинувачений декілька разів виходив та просив ще трохи почекати. Потім через деякий час обвинувачений вийшов з подвір`я та наказав їхати в місто Київ, в нього була сумка чи рюкзак він точно не пам`ятає, обвинувачений нічого не клав в багажне відділення авто, вказаний маршрут був до метро Нивки але під час проїзду чоловік поросив зупинитися біля м. Харківська та вони вийшли, діти залишилися в машині а він разом з жінкою пішли, через деякий час повернулися та обвинувачений повідомив йому що вони далі не ідуть та запропонував розрахуватись по тарифу, вказаний тариф не пам`ятає. Ніяких конфліктів під час поїздки в них не було звернув увагу тільки на те що, діти постійно казали що голодні та хотіли спати. Чи були якісь тілесні пошкодження у ОСОБА_7 він не пам`ятає.

Судом також було досліджено письмові докази надані стороною обвинувачення, а саме:

- протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення (або таке, що готується);

-витяг з ЄРДР;

- заяви ОСОБА_9 та ОСОБА_11 про дозвіл на проведення огляду домоволодіння;

- протокол огляду місця події від 31.05.2024 року;

- фото таблицею до протоколу огляду місця події від 31.05.2024;

- постанова про визнання речей речовим доказом від 01.06.2024;

- постанова про передачу речового доказу власнику на відповідальне зберігання від 01.06.2024;

- квитанція № 19 про прийняття речового доказу (цегла білого кольору);

- розписка ОСОБА_9 про отримання коробки до мобільного телефону;

- ухвала слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області про накладення арешту на тимчасово вилучене майно від 05.06.2024;

- довідка про звернення ОСОБА_11 до КНП «ББЛІЛ»;

- постанова про зміну попередньої правової кваліфікації кримінального правопорушення від 01.0.62024;

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками відповідно до якого ОСОБА_9 за фото знімками впізнала чоловіка на ім`я ОСОБА_23 ;

- додаток №1 до протоколу пред`явлення для впізнання фотознімків;

- додаток №3 до протоколу пред`явлення для впізнання фотознімків;

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками відповідно до якого ОСОБА_11 за фото знімками впізнала чоловіка на ім`я ОСОБА_23 ;

- додаток №1 до протоколу пред`явлення для впізнання фотознімків;

- додаток №3 до протоколу пред`явлення для впізнання фотознімків;

- звіт судового експерта;

- висновок судового експерта від 26.06.2024 № 3219/24;

- висновок експерта від 26.06.2024 № СЕ-19/111-24/37128-Д;

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками відповідно до якого свідок ОСОБА_13 за фото знімками впізнала чоловіка на ім`я ОСОБА_23 якого він привіз з м. Києва до м. Бориспіль на своєму автомобілі таксі разом з сім`єю;

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками відповідно до якого свідок ОСОБА_13 за фото знімками впізнала жінку яку разом з дітьми та чоловіком він привіз з м. Києва до м. Бориспіль на своєму автомобілі таксі разом з сім`єю;

- протоколом тимчасового доступу до речей та документів а саме до медичної картки хворої ОСОБА_11 ;

- протоколом тимчасового доступу до речей та документів а саме до медичної картки хворого ОСОБА_10 ;

- протокол слідчого експерименту від 18.07.2024 за участі потерпілої ОСОБА_11 ;

- протокол слідчого експерименту від 18.07.2024 за участі потерпілого ОСОБА_10 ;

- висновком експерта № 78 д, після дослідження медичної документації потерпілої ОСОБА_11 та потерпілого ОСОБА_10 ;

- протокол тимчасового доступу до речей та документів від 24.07.2024;

- опис речей які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді;

- протокол огляду предмету від 24.07.2024;

Оцінюючи зазначені вище докази, безпосередньо досліджені в судовому засіданні, суд вважає за необхідне вказати наступне.

Зокрема, оцінюючи показання потерпілих, надані впродовж судового розгляду, суд враховує, що показання потерпілих прямо стосуються обставин вчинення кримінального правопорушення і безпосередньо стосуються фактів, які мали місце 31.05.2024 року, пов`язані з обставинами протиправного посягання: часом, місцем, способом та іншими обставинами кримінального правопорушення, особою, яка його вчинила, мотивами вчинення кримінального правопорушення тощо.

Вказані показання потерпілих суд визнає чіткими та послідовними, вказані показання потерпілих підтверджуються іншими, зібраними по справі доказами та сумнівів у їх правдивості не викликають. Слід також зазначити, що потерпілі допитані судом та попереджені про кримінальну відповідальність за дачу суду завідомо неправдивих показань.

Процесуальні докази, наведені у вироку прямо підтверджують той факт, що досліджені в судовому засіданні докази, які суд визнає належними та допустимими, зібрані в порядку встановлену законом та жодного сумніву у своїй законності та правдивості не викликають.

Згідно зі ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. При цьому не можна покладати на обвинуваченого доведення своєї невинуватості, а всі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитись на користь останнього. Визнання особи винуватою у вчиненні злочину може мати місце лише за доведеності її вини. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а також доказах одержаних незаконним шляхом.

У відповідності до ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість даної особи .

Розглядаючи кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для здійснення сторонами наданих їм прав та свобод у наданні доказів, їх дослідженні та доведеності їх переконливості перед судом, в межах пред`явленого обвинувачення безпосередньо дослідив докази у справі та перевірив усі обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Суд не бере до уваги пояснення обвинуваченого на те, що відсутні докази на підтвердження його вини та на те, що він наносив тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_11 , а саме цеглиною по голові та виривання в неї золотих сережок.

Суд розцінює такі показання, як обрану обвинуваченим лінію захисту, яка не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні і у суду відсутні підстави сумніватися в обсягу, пред`явленого ОСОБА_7 , обвинувачення.

Крім того, щодо заявленого обвинуваченим на те, що він не викрадав металошукач, суд не бере до уваги так як такі показання, суд розцінює як обрану обвинуваченим лінію захисту, яка не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні і у суду відсутні підстави сумніватися в обсягу викраденого майна.

Також суд ставиться критично до показів обвинуваченого щодо того, що потерпілий сам добровільно віддав йому золотий ланцюжок та кулони, вказана обставина спростовується наданими в судовому засіданні показами потерпілого який був попередженний про кримінальну відповідальність за надання неправдивих показів тому у суду відсутні підстави у їх сумніві та достовірності. Кріт того, покази потерпілого повністю узгоджуються з показами інших потерпілих.

З об`єктивної сторони розбій вчиняється у формі нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.

Під нападом у складі розбою слід розуміти раптову, несподівану для потерпілого, короткочасну, агресивну, насильницьку дію, спрямовану на протиправне заволодіння чужим майном.

Насильство при розбої застосовується до особи, яка зазнала нападу. Під такою особою слід розуміти власника майна, особу, у володінні чи під охороною якої перебуває майно, на яке здійснюється посягання, а так само інших осіб, які перебувають на місці вчинення розбою і можуть, на думку винного, перешкодити йому у заволодінні чужим майном.

Під насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, слід розуміти заподіяння їй легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності, середньої тяжкості або тяжкого тілесного ушкодження (останнє кваліфікується за ч. 4 ст. 187), а також інші насильницькі дії, які не призвели до вказаних наслідків, але були небезпечними для життя чи здоров`я в момент заподіяння (насильство, що призвело до втрати свідомості чи мало характер мордування, здушення шиї, скидання з висоти, застосування електроструму, зброї, спеціальних знарядь тощо).

Кваліфікованими видами розбою є розбій: 1) вчинений за попередньою змовою групою осіб, або 2) особою, яка раніше вчинила розбій або бандитизм (ч. 2 ст. 187), або 3) організованою группою(ч. 4 ст. 187); 4) поєднаний з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище (ч. З ст. 187), або 5) із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень (ч. 4 ст. 187): 6) спрямований на заволодіння майном у великих чи 7) особливо великих розмірах (ч. 4 ст. 187).

Проаналізувавши зібрані по справі докази у їх сукупності, витлумачивши відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви на користь обвинуваченого, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_7 органом досудового розслідування за ч.4 ст. 187 КК України кваліфіковано правильно.

Підстави для кваліфікації дій обвинуваченого за іншими статтями Кримінального кодексу України в суду відсутні.

Таким чином суд вважає доведеним факт вчинення обвинуваченим ОСОБА_7 , нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного з заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, тобто кримінального правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 187 КК України.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з п.1 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2015 року, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно п. 3, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину і його обставин.

Обставин, які б пом`якшували покарання ОСОБА_7 , в судовому засіданні не встановлено.

В той же час, ОСОБА_7 вчинено злочин відносно особи похилого віку, та він вчинив їх маючи непогашену та не зняту у встановленому законом порядку судимість за вчинення злочинів проти власності, що є обтяжуючими відповідальність останнього обставинами, згідно вимог ст. 67 КК України.

Дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, та обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд враховує характер та тяжкість вчиненого ним злочину, який є особливо тяжким, особу обвинуваченого, який неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, зокрема за злочини проти власності та життя і здоров`я особи, не перебуває на обліках в психіатричному та наркологічному диспансерах, та приходить до переконання, що виправлення ОСОБА_7 та запобігання вчиненню ним нових злочинів можливе лише в умовах ізоляції обвинуваченого від суспільства, з призначенням покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 187 КК України.

Відповідно до санкції ч. 4 ст.187 КК України така передбачає обов`язкове призначення додаткового покарання у виді конфіскації майна, підстави не призначати додаткове покарання обвинуваченим у суду відсутні, а відтак, обвинуваченому ОСОБА_7 , слід призначити і додаткове покарання у виді конфіскації майна, що належить йому на праві власності.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 , слід залишити у вигляді застави з обов`язками явки в судові засідання та повідомляти суд про зміну свого місця проживання і засобів зв`язку.

Початок строку відбуття покарання обвинуваченим ОСОБА_7 , слід рахувати з моменту приведення вироку суду до виконання та затримання останнього. Також, в строк покарання слід врахувати в порядку ч.5 ст. 72 КК України термін попереднього ув`язнення ОСОБА_7 в період з

Долю речових доказів у справі слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 100, 124, 126, 127-129, 318, 322, 342-351, 358, 363-368 КПК України, ст. 15, 50, 65-66, 75-77, ч. 4 ст. 187 КК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років з конфіскацією майна, що належить йому на праві власності.

Строк покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту приведення вироку суду до виконання та затримання останнього.

Зарахувати ОСОБА_7 в строк покарання термін попереднього ув`язнення період з 01.06.2024 року по 01.05.2025 року, в порядку ч. 5 ст. 72 КК України, з розрахунку, що одному дню позбавлення волі відповідає один день попереднього ув`язнення.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу ОСОБА_7 залишити попередній у вигляді застави (що внесена), з обов`язком явки в судові засідання до суду та повідомляти суд про зміну свого місця проживання і засобів зв`язку.

Стягнути з ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи ) на користь Держави (рахунок отримувача: UA0010004; отримувач коштів: Борисп. УК/Бориспіль/24060300; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38007070; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; код класифікації доходів бюджету: 24060300; призначення платежу за проведення експертизи в кримінальному провадженні №0001121, справа №359/7863/24), - вчинені процесуальні витрати за проведення експертиз в розмірі 4585 (чотири тисячі п`ятсот вісімдесят п`ять) грн. 04 коп.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Запроваджені арешти на речові докази, після набрання вироком суду законної сили, - скасувати.

Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Київський Апеляційний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, захиснику, прокурору та потерпілим.

Обвинуваченому та його захисникам роз`яснити право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1