Провадження № 1-в/592/344/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2025 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника установи ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми подання начальника Сумського міського відділу філії державної установи «Центр пробації» в Сумській області про звільнення від призначеного покарання засудженого ОСОБА_5 у зв`язку із декриміналізацією вчиненого діяння,

встановив:

До Ковпаківського районного суду міста Суми надійшло подання начальника Сумського міського відділу філії державної установи «Центр пробації» в Сумській області про звільнення від призначеного покарання вироком Зарічного районного суду м. Суми від 23.09.2021 до засудженого ОСОБА_5 у зв`язку із декриміналізацією вчиненого діяння з огляду на прийняття Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-ІХ від 18.07.2024 (далі - Закон №3886-ІХ).

У судовому засіданні представник Сумського міського відділу філії державної установи «Центр пробації» в Сумській області підтримав подання з викладених у ньому підстав задовоьнити.

Від засудженого ОСОБА_5 надійшла заява, в якій він просить розглянути подання начальника Сумського міського відділу філії державної установи «Центр пробації» в Сумській області про звільнення його від призначеного покарання у зв`язку із декриміналізацією вчиненого діяння без його участі. Подання підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти задоволення подання, зазначив, що дійсно, зважаючи на суму викраденого, вчинене ОСОБА_5 кримінальне правопорушення підпадає під дію зазначеного Закону України.

Дослідивши матеріали подання, заслухавши осіб, що з`явилися в судове засідання, суд дійшов таких висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. 2 і 3 ст. 74 КК України.

Пунктом 2 ч. 2 ст. 539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, у разі необхідності вирішення, зокрема, питань, передбачених п. 13 ч. 1 ст. 537 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів клопотання, вироком Зарічного районного суду м. Суми від 23.09.2021 ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді громадських робіт на строк 80 годин.

Водночас, Верховна Рада України 18.07.2024 ухвалила Закон № 3886-ІХ, який набув чинності 09.08.2024.

Відповідно до Закону №3886-ІХ стаття 51 КУпАП була викладена в новій редакції, внаслідок чого дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Кримінальна відповідальність за відповідною частиною ст. 185 КК України настає під час вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка) в тому разі, якщо крадіжка майна не є дрібною.

Отже, діяння, вчинені як таємне викрадення чужого майна, якщо вартість цього майна не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на момент їх вчинення, є дрібною крадіжкою і не є кримінально караними, що виключає кримінальну відповідальність, передбачену ст. 185 КК України.

Зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

За приписами ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

На переконання суду, внесення згаданих вище змін до законодавства України про адміністративну відповідальність безпосередньо впливає на закон України про кримінальну відповідальність, адже ці зміни визначають розмежування між діями, які необхідно кваліфікувати як дрібну крадіжку, наслідком чого є притягнення особи до адміністративної відповідальності, і таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за що передбачена кримінальна відповідальність.

Зважаючи на викладене, фактична декриміналізація викрадення майна, вартість якого не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, має зворотну дію в часі, оскільки поліпшує становище особи.

Неоподатковуваний мінімум, в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового Кодексу, для відповідного року.

Підпунктом 169.1.1 статті 169 передбачено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом на 1 січня звітного податкового року, для будь-якого платника податку.

Тобто, два неоподатковуваних мінімуму доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи та відповідно станом на 01.01.2021 ця сума становила 2270 грн.

Як вбачається з вироку Зарічного районного суду м. Суми від 23.09.2021, ОСОБА_5 завдав матеріальної шкоди за вчинення крадіжки на суму 279,29 грн, що менша ніж два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян станом на день скоєння крадіжки.

Так, діяння, за вчинення якого засуджено ОСОБА_5 вироком Зарічного районного суду м. Суми від 23.09.2021 за ч. 1 ст. 185 КК України, наразі не може вважатися кримінально караним правопорушенням, оскільки вартість майна, за викрадення якого останній засуджений, не перевищує граничної вартості майна, за викрадення якого наразі передбачено саме кримінальну відповідальність - 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Частиною 2 ст. 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

У зв`язку з зазначеним, суд приходить до висновку про те, що оскільки ОСОБА_5 є засудженим за вчинення діяння, кримінальна караність якого усунута, останній підлягає звільненню від призначеного судом покарання.

Відтак клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-IX, ст. 537, 539 КПК України, суд

постановив:

Подання начальника Сумського міського відділу філії державної установи «Центр пробації» в Сумській області про звільнення від призначеного покарання засудженого ОСОБА_5 у зв`язку із декриміналізацією вчиненого діяння, задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного покарання за вироком Зарічного районного суду м. Суми від 23.09.2021 за ч. 1 ст. 185 КК України у зв`язку з усуненням караності діяння.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом семи днів з дня її оголошення до Сумського апеляційного суду, а засудженим в той же строк з дня отримання ним копії судового рішення через Ковпаківський районний суд міста Суми.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1