У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , у присутності: прокурора - ОСОБА_3 , підозрюваного - ОСОБА_4 та його захисника - ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів Слідчого управління ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні № 0000428 від 26.09.2025 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

10 грудня 2025 року до слідчого судді надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів Слідчого управління ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні № 0000428 від 26.09.2025 року, про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що при невстановлених органом досудового розслідування обставинах, часі, але не пізніше середини вересня 2025 року, та місці, проте на території Закарпатської області, у невстановлених осіб, виник злочинний умисел спрямований на особисте протиправне збагачення шляхом організації незаконного переправлення через державний кордон України, який проходить на території Волинської області, громадянина України, якому у період дії правового режиму воєнного стану обмежено виїзд за межі території України.

Так з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на особисте протиправне збагачення, підібрала з числа бажаючих незаконно перетнути державний кордон України, чоловіка, котрому у зв`язку з дією правового режиму воєнного стану обмежено виїзд за межі території України - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У подальшому невстановлена досудовим розслідуванням особа, з метою реалізації свого злочинного умислу, в ході телефонної розмови повідомила ОСОБА_8 , про осіб, які проживають на території Волинської області та здійснюють безпосереднє переправлення громадян України через державний кордон України, а також про те, що вказані вище особи можуть допомогти ОСОБА_8 протиправно перетнути лінію державного кордону України.

ОСОБА_8 , розуміючи незаконність зазначених дій достовірно невстановлених осіб, не бажаючи бути втягненим у протиправну діяльність, звернувся до правоохоронних органів та почав діяти під контролем правоохоронних органів з метою викриття злочинної діяльності вказаних достовірно невстановлених осіб.

Надалі, в листопаді 2025 року невстановлена досудовим розслідуванням особа, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, повторно у ході телефонної розмови повідомила ОСОБА_8 , що з метою організації його незаконного переправлення через державний кордон України, необхідно сплатити грошові кошти в сумі 7000 доларів США, на що останній надав свою згоду.

У подальшому, невстановлена досудовим розслідуванням особа, в невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 08.12.2025, усвідомлюючи неможливість одноособово вчините кримінальне правопорушення - організацію незаконного переправлення особи через державний кордон України, з числа своїх знайомих залучила ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (далі - ОСОБА_4 ), який згідно з відведеними йому функціями повинен був надати ОСОБА_8 поради й вказівки щодо незаконного перетину останнім лінії державного кордону України та отримати від останнього грошові кошти у розмірі 7000 доларів США, як винагороду за організацію невстановленими особами та ОСОБА_4 протиправного переправлення ОСОБА_8 через державний кордон України.

03.12.2025 невстановлена досудовим розслідуванням особа, діючи умисно, надіслала смс-повідомлення ОСОБА_8 в месенджері «Вотсапп» з мобільного телефону НОМЕР_1 , про необхідність прибуття до міста Луцьк 07.12.2025 року, а саме до готелю «Україна» та чекати подальших вказівок та інструкцій по порядку незаконного перетину кордону.

07.12.2025 року о 16:30 ОСОБА_8 відповідно до наданих йому невстановленою досудовим розслідуванням особою порад та вказівок, вирушив на автобусі сполученням Київ - Луцьк, куди прибув о 22:00, після чого поселився до готелю «Україна», про що повідомив невстановлену на даний час досудовим розслідуванням особу у телефонній розмові, на що остання повідомила ОСОБА_8 , про те, що його мають забрати в обідній час 08.12.2025, тобто на наступний день, працівники ДПС України, які безпосередньо здійснюватимуть його переправлення через державний кордон України.

У подальшому 08.12.2025 невстановлена досудовим розслідуванням особа, діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_4 , зателефонувала ОСОБА_8 , та повідомила, про необхідність передати грошові кошти в сумі 7 000 доларів США, відповідно до попередніх домовленостей, а також те, що за вказаними вище грошовими коштами, приїде людина котра має перевезти ОСОБА_8 до місця з якого відбуватиметься безпосереднє переправлення через державний кордон України. Крім того невстановлена досудовим розслідуванням особа, зазначила, що переправлення ОСОБА_8 , відбуватиметься разом з ще двома особами чоловічої статі, котрі також мають незаконно перетнути державний кордон України.

Того ж дня тобто 08.12.2025 приблизно о 16 годині 20 хвилин ОСОБА_4 діючи умисно, за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідуванням особою, здійснюючи свою діяльність з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою особистого протиправного збагачення, з метою організації незаконного переправлення особи через державний кордон України повідомив ОСОБА_8 , про необхідність прибуття о 17 годині 00 хвилин до торгового центру «Епіцентр», який знаходиться за адресою: Волинська область, Луцький район, село Липини, вулиця Окружна, 37, на що останній надав свою згоду.

У подальшому того ж дня ОСОБА_4 , використовуючи мробільний додаток-мессенджер «Вотсапп» з номеру мобільного телефону НОМЕР_2 надіслав ОСОБА_8 , геопозицію та повідомив останньому про неохідність прибуття до зазначеного місця пішки.

Надалі ОСОБА_8 виконуючи вказівки ОСОБА_4 , прибув до зазначеної в повідомленні останнього геолокації, де побачив транспортний засіб - марки «Тесла» моделі «модел 3», чорного кольору, з прикріпленим транзитним номерним знаком НОМЕР_3 , за кермом якої перебував ОСОБА_4 .

У подальшому ОСОБА_4 , діючи умисно, за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідуванням особою, здійснюючи свою діяльність з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою особистого протиправного збагачення за рахунок організації незаконного переправлення ОСОБА_8 , через державний кордон України, вказав останньому про необхідність поміщення грошових коштів у сумі 7 000 доларів США, до схованки (речового ящику) - «бардачку», який знаходиться перед переднім правим (пасажирським) кріслом вказаного вище автомобіля, на що ОСОБА_8 , погодився, та помістив зазначену суму до вказаного речового ящику. Надалі злочинну діяльність невстановленої досудовим розслідуванням особи та ОСОБА_4 , було припинено працівниками правоохоронних органів, у зв`язку з затриманням останнього в порядку передбаченому ст. 208 КПК України.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а саме: організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

09.12.2025, стороною обвинувачення повідомлено про підозру: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю села Печихвости Горохівського району Волинської області, українцю, громадянину України, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 та який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , солдату, оператору групи обліку офіцерів запасу ІНФОРМАЦІЯ_3 , раніше не судимому - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є - організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, вчинене за попередньою змовою групою осіб з корисливих мотивів.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 , підтверджується наступними зібраними матеріалами досудового розслідування, а саме: протоколами допитів свідка; протоколами проведення огляду, протоколами проведення впізнання, матеріалами проведення НСРД та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Орган досудового розслідування вважає, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які полягають в тому, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, а тому, з метою забезпечення кримінального провадження та виконання підозрюваною покладених на нього процесуальних обов`язків, є необхідність обрання до ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, орган досудового розслідування просить слідчого суддю застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Печихвости Горохівського району Волинської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , солдата, оператора групи обліку офіцерів запасу ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у клопотанні та додані до нього матеріали кримінального провадження.

Підозрюваний у судовому засіданні свою вину в інкримінованому йому правопорушенні не визнав, просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 , у судовому засіданні заперечила щодо задоволення клопотання прокурора. Просила обрати більш м`який запобіжний захід у вигляд домашнього арешту.

Заслухавши позицію прокурора з приводу внесеного клопотання, пояснення підозрюваного, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК.

У відповідності до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.

Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Як зазначено у ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Слідчим суддею встановлено, що слідчою групою відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000428 від 26.09.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

09.12.2025 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є - організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, вчинене за попередньою змовою групою осіб з корисливих мотивів.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини та вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів щодо можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, містяться в їх сукупності в матеріалах, здобутих в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні та доданих до клопотання, а саме: протоколами допитів свідка; протоколами проведення огляду, протоколами проведення впізнання, матеріалами проведення НСРД та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності, тим самим встановлена достатність доказів для підозри ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Приймаючи вказані дані з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, слідчий суддя вважає їх достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованому йому кримінального правопорушення на даній стадії досудового розслідування.

Між тим, поняття «обґрунтована підозра» з позиції Європейського суду з прав людини (справа «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04), рішення від 21.04.2011 року) означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справах «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року).

Водночас слідчий суддя констатує, що під час вирішення питання щодо застосування запобіжних заходів оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб встановити чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Підозрюваним у даному кримінальному провадженні є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Печихвости, Горохівського району, Волинської області, українець, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , солдат, оператор групи обліку офіцерів запасу ІНФОРМАЦІЯ_3 , раніше не судимий.

ОСОБА_4 на підставі вагомих доказів обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який йому у випадку визнання винним, загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до дев`яти років, слідчий суддя також враховує стан здоров`я підозрюваного, згідно якого відсутні перешкоди утриманню під вартою.

Разом з тим, слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання та додані до нього докази також дійшов висновку про обґрунтованість ризиків, передбачених у п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органу досудового розслідування, зокрема це підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_4 , може ухилятися від органу досудового розслідування та суду оскільки злочин який інкримінують йому є тяжким та передбачає покарання у виді позбавлення волі строком до 9-ти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, та будучи обізнаним про покарання, що йому загрожує за інкримінований йому злочин для уникнення покарання може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, та в будь-який момент може покинути територію України, у тому числі поза межами пунктів пропуску через державний кордон України, оскільки його злочинна діяльність безпосередньо була пов`язана саме з такою діяльністю.

Підозрюваний ОСОБА_4 може здійснювати незаконний вплив на свідків чи інших учасників кримінального провадження. Ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України наявний у зв`язку з тим, що у разі обрання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою неможливо буде запобігти контактам ОСОБА_4 ,з іншими невстановленими співучасниками вчинення злочину, з якими ОСОБА_4 , перебуваючи на свободі зможе вільно спілкуватись та координувати їхні дії щодо приховування слідів та засобів вчинення кримінальних правопорушень, вчинення тиску на інших підозрюваних та свідків, з метою схилити їх до відмови від дачі правдивих показань та узгодження їх з метою ухилення від кримінальної відповідальності та введення в оману сторону обвинувачення.

Так, кримінальне правопорушення вчинене підозрюваним здійснювалося з невстановленим на даний час колом осіб, яким підозрюваний може повідомити форми і методи роботи правоохоронних органів України, що стали йому відомі у зв`язку із набуттям статусу підозрюваного, чим може перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України виражається у тому, що на даний час невстановлені усі спільники ОСОБА_4 ,у вчиненні даного кримінального правопорушення, яким останній може повідомити про факт виявлення їх злочинної діяльності та обставини, які стали відомі йому в ході проведення досудового розслідування, що унеможливить притягнення до кримінальної відповідальності всіх винних осіб, а тому ОСОБА_4 , може перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом.

Орган досудового розслідування вважає, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі матиме можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, які на даний час ще не встановлені органом досудового розслідування, тобто наявний ризик, передбачений п.2 ч. 1 ст. 177 КПК України, однак будь яких підтверджень наявності зазначеного ризику клопотання не містить.

Щодо ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_4 , слідчий суддя вважає, що вказані твердження прокурора не знайшли свого підтвердження.

Прокурором жодним чином не доведено наявність ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України щодо раніше не судимої особи.

Всі вищезазначені обставини у їх сукупності дають суду підстави вважати, що слідчим доведено належними та допустимими доказами недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Заперечення сторони захисту щодо неможливості застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя оцінює критично, оскільки стороною захисту не надано жодних реальних доказів неможливості застосування такого.

У органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що будь-який інший запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі, не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 . Застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання не забезпечить належної поведінки підозрюваного, не зменшить наявність вищевказаних ризиків та не зможе перешкодити їх реалізації.

Застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, навіть із застосуванням електронних засобів контролю та при забороні підозрюваному цілодобово залишати житло не зможе унеможливити вчинення останнім кримінальних правопорушень (злочинів), що унеможливлює застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

З урахуванням викладеного слідчий суддя дійшов висновку, що для убезпечення вищезазначених ризиків слід обрати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Разом з тим, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою, суд, відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України, визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків, розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Для того, щоб розмір застави можна було вважати таким, що здатен забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого суд з урахуванням положень ст. ст.177, 178 КПК України, повинен раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу обвинуваченого, тяжкістю злочину у вчиненні якого він підозрюється. При цьому, необхідно мати на увазі, що розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб у особи, щодо якої застосовано заставу, не виникало бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З урахуванням викладеного, беручи до уваги всі обставини, перелічені у ст. 178 КПК, суд приходить до переконання, що для забезпечення виконання підозрюваним, передбачених КПК України вимог, слід визначити заставу у вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240,00 грн. (двісті сорок дві тисячі двісті сорок гривень) 00 копійок.

У разі внесення застави, слід також зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 у строк до 04 лютого 2026 року включно прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або слідчого судді за кожним їхнім викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю, а також виконувати обов`язки, передбачені статтею 194 КПК, а саме:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого або прокурора;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- не спілкуватися із свідками, спеціалістами, експертами у цьому кримінальному провадженні;

-здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби у Закарпатській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Керуючись ст. ст. 177-178, 183, 186, 193, 194, 309, 392, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 днів, тобто до 04 лютого 2026 року включно.

Строк тримання під вартою рахувати з 08 грудня 2025 року з 20 год. 26 хв.

Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України - у вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240, 00 грн. (двісті сорок дві тисяч двісті сорок гривень 00 копійок).

Роз`яснити, що відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України підозрюваний ОСОБА_4 або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави, зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 у строк до 04 лютого 2026 року включно прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або слідчого судді за кожним їхнім викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю, а також виконувати обов`язки, передбачені статтею 194 КПК, а саме:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого або прокурора;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- не спілкуватися із свідками, спеціалістами, експертами у цьому кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби у Закарпатській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Також роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому та його захиснику та надіслати начальнику Державної установи «Закарпатська установа виконання покарань (№ 9)», - для відому та виконання.

Ухвала суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом та може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором.

Апеляційна скарга може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1