Справа № 203/167/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2026 року Центральний районний суд міста Дніпра в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро клопотання старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_3 , погоджене прокурором, про арешт майна, заявлене в рамках кримінального провадження №0000044, -

ВСТАНОВИВ:

До Центрального районного суду міста Дніпра надійшло вищезазначене клопотання прокурора, заявлене у рамках кримінального провадження №0000044, про арешт майна.

В призначене судове засідання слідчий не з`явився, що в силу ч.1 ст.172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

Також з урахуванням положень ч.2 ст.172 КПК України, оскільки в клопотанні поставлено питання про арешт належного підозрюваному ОСОБА_4 майна, з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, в зв`язку із чим існують ризики його відчуження на користь третіх осіб, з метою уникнення можливих обтяжень щодо майна, слідчий суддя вважає за необхідне розглянути клопотання без повідомлення підозрюваного як власника майна.

Перевіривши викладені в клопотанні доводи та дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів такого забезпечення є арешт майна.

Частинами 1,3 ст.132 КПК України встановлено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно п.4 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше (ч.6 ст.170 КПК України).

Під час розгляду клопотання встановлено, що Третім слідчим відділом (з дислокацією у м.Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000044, відомості за яким внесено до ЄРДР 20.06.2024 року з правовою кваліфікацією за ч.4 ст.246, ч.3 ст.365 КК України.

В рамках вказаного кримінального провадження ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.3 ст.365 КК України, за фактом перевищення службових повноважень, тобто умисному вчиненні працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, що спричинило тяжкі наслідки.

Згідно висновку інженерно-екологічної експертизи, внаслідок незаконної вирубки дерев завдано збитки на загальну суму 22015372 грн. 68 коп.

В якості потерпілого у кримінальному провадженні було залучено Обухівську селищну раду Дніпровського району Дніпропетровської області, якою до підозрюваного ОСОБА_4 заявлено цивільний позов про відшкодування завданих у вищезазначеному розмірі збитків.

З урахуванням вищенаведеного, з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), слідчий суддя приходить до висновку про наявність передбачених ч.1, п.4 ч.2, ч.6 ст.170 КПК України підстав для задоволення клопотання та накладення арешту з забороною відчжуення на належне підозрюваному ОСОБА_4 нерухоме майно житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , належність якого підозрюваному на парві приватної власності підтверджується долученою до клопотання інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Такий захід забезпечення кримінального провадження не призведе до обмежень власника майна у можливості володіти та користуватись останнім, проте унеможливіть відчуження підозрюваним належного йому майна на користь третіх осіб та забезпечить досягнення цілей, на виконання яких вжито відповідний захід у вигляді арешту.

Керуючись ст.ст.131,132,167,168,170-172,175,237,309,369-372 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

З метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення накласти арешт на належне підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) нерухоме майно, а саме на:

-житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер обєкту нерухомого майна 100).

із забороною відчуження вказаним вище нерухомим майном.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1