Справа № 524/2312/24
Провадження №1-кп/524/136/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2026 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кременчука клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під домашнім арештом щодо обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука Полтавської області, українця, громадянина України, який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у рамках об`єднаних кримінальних проваджень № 0000156 від 14.02.2024 та № 0000285 від 28.01.2023 за обвинуваченням: ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 194 КК України, ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У судовому засіданні 09 лютого 2026 року прокурор Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 заявив клопотання про обрання щодо обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під домашнім арештом, а саме з забороною залишати житло в нічний час (з 22 год. 00 хв. до 05 год. 00 хв. наступного дня).

Обвинувачений ОСОБА_8 не заперечував проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під домашнім арештом як такого, проте повідомив, що на даний час він працює, зокрема у нічні зміни, у зв`язку з чим покладення заборони залишати житло в нічний час (з 22 год. 00 хв. до 05 год. 00 хв.) створить йому значні перешкоди у здійсненні трудової діяльності, негативно вплине на його матеріальне становище .

Суд, заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали об`єднаного кримінального провадження та керуючись положеннями ст. 331 КПК України, приходить до таких висновків.

З матеріалів кримінального провадження та попередніх ухвал суду вбачається, що:

ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 08.04.2024 року запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 змінено на тримання під домашнім арештом строком до 06.06.2024 року з покладенням відповідних обов`язків (справа № 524/2312/24, провадження № 1-кп/524/380/24);

надалі строк тримання під домашнім арештом неодноразово продовжувався ухвалами суду, зокрема останнє продовження відбулося ухвалою від 16.09.2025 року до 16 листопада 2025 року включно (провадження № 1-кп/524/181/25);

після закінчення строку дії останньої ухвали про тримання під домашнім арештом (16 листопада 2025 року) запобіжний захід щодо ОСОБА_8 не продовжувався та не змінювався;

з моменту закінчення строку домашнього арешту і до дати розгляду клопотання (09.02.2026 року) обвинувачений ОСОБА_8 систематично з`являвся в судові засідання, не допускав порушень покладених раніше процесуальних обов`язків, не переховувався від суду, не вчиняв дій, спрямованих на перешкоджання кримінальному провадженню.

Прокурор у клопотанні не навів жодних нових обставин чи конкретних фактів, які б свідчили про виникнення або посилення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, після закінчення строку попереднього запобіжного заходу. Клопотання мотивовано лише посиланням на тяжкість інкримінованих правопорушень та загальними твердженнями про наявність ризиків без наведення доказів їх актуальності на теперішній час.

Відповідно до ст. 177 КПК України застосування запобіжного заходу можливе лише за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та достатніх підстав вважати, що особа може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті. Тягар доказування наявності таких ризиків та необхідності застосування запобіжного заходу покладається на прокурора.

Судом встановлено, що:

обвинувачений ОСОБА_8 має постійне місце проживання та реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ;

раніше покладені обов`язки виконувалися ним належним чином;

протягом тривалого часу після закінчення строку дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту не встановлено жодних спроб ухилення від правосуддя, впливу на учасників провадження, знищення доказів чи вчинення інших кримінальних правопорушень;

потерпіла у кримінальному провадженні № 0000285 ( ОСОБА_9 ) раніше заявляла про відсутність до обвинуваченого будь-яких претензій як матеріального, так і морального характеру;

обвинувачений має офіційне місце роботи, у тому числі з нічними змінами, і обмеження на нічний час суттєво ускладнить його трудову діяльність та фінансове становище.

За таких обставин суд не вбачає на даний момент достатніх підстав вважати, що обвинувачений ОСОБА_8 може переховуватися від суду, незаконно впливати на учасників кримінального провадження, перешкоджати встановленню істини в інший спосіб чи вчинити інше кримінальне правопорушення.

З урахуванням принципу пропорційності, презумпції невинуватості, а також того, що на стадії судового розгляду обвинувачений уже перебуває під контролем суду, а запропонований прокурором запобіжний захід у вигляді тримання під домашнім арештом у нічний час матиме непропорційний негативний вплив на право обвинуваченого на працю та нормальне матеріальне забезпечення себе та сім`ї, суд доходить висновку, що обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під домашнім арештом на теперішньому етапі є необґрунтованим та надмірним втручанням у права обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 181, 194, 201, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора Кременчуцької окружної прокуратури про обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 у вигляді тримання під домашнім арештом відмовити.

Ухвала оскарженню окремо від судового рішення, передбаченого ч. 1 ст. 392 КПК України, не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Суддя Автозаводського районного суду

м. Кременчука ОСОБА_10