Провадження № 1-кп/742/683/25
Єдиний унікальний № 742/5458/25
У Х В А Л А

14 жовтня 2025 року м.Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , провівши підготовче судове засідання матеріалів кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000649 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Прилуки Чернігівської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.4 ст.296 КК України,

У С Т А Н О В И В:

В провадженні Прилуцького міськрайонного суду перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.4 ст.296 КК України.

Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду від 09 жовтня 2025 року кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.4 ст.296 КК України, призначено до підготовчого судового засідання на 14 жовтня 2025 року.

В підготовчому судовому засіданні учасники судового провадження проти призначення кримінального провадження до судового розгляду не заперечували.

Крім того, прокурор підтримав письмове клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів з альтернативою внесення застави в розмірі 60 прожиткових мінімумів доходів громадян, що становить 181 680 грн.

Своє клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтовує тим, що на даний час кримінальне провадження знаходиться на розгляді в суді, а ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_6 не зменшились та існують на теперішній час, тож виникла необхідність у продовженні раніше обраного запобіжного заходу. Так, ухвалою Прилуцького міськрайонного суду від 21 липня 2025 року до обвинуваченого ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до13 вересня 2025 року. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду від 12 вересня 2025 року продовжено щодо підозрюваного ОСОБА_4 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 19.10.2025. На даний час кримінальне провадження не розглянуто, тому виникла необхідність продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. На даний час існують ризики, передбачені п.п.1,3,4 ч.1 ст.177 КПК України. Враховуючи тяжкість злочинів, розуміючи, що його покарання може бути пов`язане з позбавленням волі на строк від трьох до семи років, ОСОБА_4 , який будучи військовослужбовцем самовільно залишив військову частину, проживає в найманій квартирі, в якій за час проживання зарекомендував себе з негативної сторони, може ігнорувати зобов`язання з`являтися до суду та погрожувати свідкам, у тому числі фізичною розправою та підкупу, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. З урахуванням викладеного, тримання ОСОБА_4 під вартою є єдиним, виключним і достатнім запобіжним заходом, який зможе забезпечити належну поведінку обвинуваченого на час судового розгляду кримінального провадження. Зміна ж запобіжного заходу на більш м`який, ніж тримання під вартою, не забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, незаконному впливу на свідків, запобіганню спробам переховуватися від суду, тобто запобіганню ризикам, передбаченим п.п.1,3,4 ч.1 ст.177 КПК України.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні щодо задоволення клопотання про продовження запобіжного заходу просив врахувати, що обвинувачений є військовослужбовцем, отримав бойове поранення. Просив застосувати інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Обвинувачений позицію захисника підтримав.

Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали кримінального провадження та клопотання про продовження запобіжних заходів, приходить до наступного висновку.

Під час підготовчого судового засідання не було встановлено підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1- 4 ч.3 ст.314 КПК України.

Питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді, з`ясовано.

На підставі наведеного, суд вважає достатніми підстави для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.

Крім того, суд враховує, що відповідно до ч.3 ст.315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Стаття 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R (80) 11 від 27 червня 1980 року «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Ризик-це ймовірність того, що обвинувачений може ухилитися від кримінальної відповідальності та незаконно впливати на свідків.

Особливість запобіжних заходів полягає у тому, що вони застосовуються не за конкретну недобросовісну поведінку обвинуваченого, а превентивно, як гарантія настання правосуддя в майбутньому. При цьому слід враховувати, що якась ймовірність того, що обвинувачений зможе спробувати ухилитися від відповідальності, існує завжди.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду від 21 липня 2025 року до обвинуваченого ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до13 вересня 2025 року без визначення розміру застави. Ухвала набрала законної сили 21.07.2025.

12 вересня 2025 року ухвалою Прилуцького міськрайонного суду продовжено щодо підозрюваного ОСОБА_4 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 19.10.2025. Ухвала набрала законної сили 23.09.2025.

Вирішуючи питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, суд враховує характер висунутого ОСОБА_4 обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.4 ст.296 КК України, а також тяжкість покарання, яка загрожує обвинуваченому у разі визнання винуватим в інкримінованих кримінальних правопорушеннях, та всі наявні в матеріалах провадження дані про особу обвинуваченого, який не має міцних соціальних зв`язків, проживає в найманій квартирі, який будучи військовослужбовцем самовільно залишив військову частину, тому суд дійшов висновку про доведеність прокурором того, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Крім того, суд враховує, що на час вирішення питання про продовження строку тримання під вартою, кримінальне провадження перебуває на розгляді в суді, судовий розгляд ще не розпочався, свідки у провадженні не допитані, докази жодної зі сторін не досліджені, отже, усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання, з урахуванням встановлених у кримінальному провадженні обставин, має місце існування ризиків, передбачених п.п. 1,3,4 ч.1 ст.177 КПК України, які не відпали і продовжують існувати.

У зв`язку з цим суд дійшов висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України , тому з метою запобігання встановлених ризиків та для досягнення дієвості кримінального провадження, дію запобіжного заходу необхідно продовжити.

Судом розглянута можливість застосування не лише такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, а і всіх інших, більш м`яких, визначених ст. 176 КПК України, проте, жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не забезпечать на даний час належного виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та не зможуть запобігти вказаним ризикам. Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.

Твердження сторони захисту про неможливість перебування обвинуваченого під вартою через стан здоров`я, оскільки він обмежений у наданні медичної допомоги, не є підставою для обрання обвинуваченому більш м`якого виду запобіжного заходу та не підтверджені жодними доказами.

Крім того, у разі погіршення стану здоров`я та за відсутності можливості проведення лікування в умовах медичної частини слідчого ізолятора обвинувачений може бути направлений до лікувальних закладів міста Чернігова.

Суд враховує, що у відповідності до положень ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практиці Європейського Суду з прав людини, рішення суду повинно забезпечувати не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Разом з тим, суд звертає увагу, що обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не позбавляє права обвинуваченого або ж його захисника порушувати питання про зміну обраного йому запобіжного заходу за умови надання відповідних аргументів чи доказів, які не були враховані судом при прийнятті рішення.

З огляду на те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, тому суд керуючись положеннями п.1 ч.4 ст.183 КПК України не вбачає підстав для визначення розміру застави, як альтернативи до запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314-316 КПК України суд

ПОСТАНОВИВ:

Призначити кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.4 ст.296 КК України, до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області на:

14 год 00 хв. 11 листопада 2025 року.

Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.

У судове засідання викликати учасників судового провадження.

Продовжити дію обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 (шістдесят) днів, до 12 грудня 2025 року, включно, без визначення розміру застави.

Копію ухвали вручити учасникам справи та направити Державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор», для виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_7