провадження № 1-кп/208/1448/25
УХВАЛА

про призначення до судового розгляду

17 грудня 2025 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Кам`янського у складі: головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 в режимі відеоконференцфії,

у підготовчому судовому засіданні, призначеного 12.09.2025 року по справі кримінального провадження № 0000164, яке надійшло 12.09.2025 року з Дніпровського апеляційного суду за визначеною підсудністю, відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст. ст. 308 ч.1, 307 ч.2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду надійшло вищезазначене кримінальне провадження.

Під час проведення підготовчого судового засідання встановлено, що обвинувальний акт складено відповідно до вимог КПК України, підстав для повернення обвинувального акту прокурора чи закриття кримінального провадження, не вбачається. Справа підсудна Заводському районному суду міста Кам`янського. На стадії досудового слідства обвинуваченому обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Учасники судового засідання вважали за можливе призначити справу до судового розгляду, і судом не встановлено для цього перешкод.

Прокурором заявлено клопотання про продовження відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, яке обґрунтовано тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, може переховуватись від суду з огляду на безальтернативну суворість передбаченого покарання. Знаходячись на свободі, обвинувачений може незаконно впливати на свідків, перешкоджати провадженню іншим чином.

Захисник ОСОБА_5 вважав ризики для застосування найбільш суворого запобіжного заходу не доведеними. Просив змінити запобіжний захід на домашній арешт. Обвинувачений підтримав думку адвоката. Він має чисельні тяжкі захворювання. Зобов`язується не вчиняти дій, які зазначені як ризики у клопотанні прокурора.

Суд розглянувши клопотання, вислухав учасників судового засідання, встановив наступне.

Згідно з частиною 1 статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

При вирішенні питання про доцільність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд враховує наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та враховує обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

У відповідності до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.

За правилами ч. 5 ст. 199 КПК України, суд, вирішуючи питання щодо продовження строку тримання під вартою, зобов`язаний перевірити те, що заявлені стороною обвинувачення ризики не зменшилися.

Відповідно до сформованої практики ЄСПЛ, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Суд у справі «Летельє проти Франції», вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

У рішенні по справі «W. проти Швейцарії» ЄСПЛ зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства.

З матеріалів справи вбачається, що Забіяка обґрунтовано, в достатній мірі для розгляду клопотання прокурора, обвинувачується у вчиненні тяжких умисних кримінальних правопорушень, за один з яких передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років, з конфіскацією майна.

Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи. Тобто, у випадку вирішення питання про застосування заходу забезпечення кримінального провадження причетність особи до вчинення кримінального правопорушення не повинна мати категоричного висновку, а свідчити лише про її можливість.

Суд вважає про доведеність існування ризику переховування Забіяка від суду, з огляду на безальтернативно сувору міру покарання, яка йому загрожує у разі визнання винним.

Також, суд погоджується з доводами прокурора щодо наявного ризику незаконного впливу обвинуваченого на свідків. При встановленні наявності ризику впливу на зазначених осіб, суд враховує встановлену КПК України процедуру отримання від них показань у кримінальному провадженні, згідно якої після направлення обвинувального акта до суду, на стадії судового розгляду, вони допитуються в судовому засіданні. При цьому, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання.

Забіяка є раніше не судимою особою, кримінальне провадження надіслано до суду, що свідчить про вчинення досудовим розслідуванням всіх необхідних процесуальних дій. Враховуючи наведене, суд вважає ризик перешкоджання провадженню іншим чином мінімальним та не враховує його при вирішенні клопотання.

КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу поза всяким сумнівом порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, однак потребує встановлення реальної можливості допустити це в майбутньому.

При оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, суд використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього.

Суд вважає необґрунтованими твердження сторони захисту про можливість забезпечення належної поведінки обвинуваченого шляхом обрання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, та вони не можуть бути прийняті судом до уваги, виходячи з конкретних обставин даного кримінального провадження та особи обвинуваченого.

Відповідно до ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, визначає розмір застави достатній для забезпечення виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків.

Враховуючи обставини справи, особу обвинуваченого, судом застосовано альтернативний запобіжний захід, визначено його розмір. Підстав його зменшення суду не надано.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 181-184, 314-316, 331 КПК України, суд

у х в а л и в :

Справу кримінального провадження, за обвинуваченням ОСОБА_6 , у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 308, ч.2 ст. 307 КК України, призначити до судового розгляду, у відкритому судовому засіданні, суддею одноособово, в приміщенні Заводського районного суду міста Кам`янського, на 24.12.2025 року о 14.00 годині.

В судове засідання викликати прокурора, обвинуваченого, захисника.

Клопотання прокурора задовольнити.

Строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити до 14.02.2026 року.

У разі внесення на рахунок Заводського районного суду міста Кам`янського 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 121 120 гривень, вважати, що до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді застави та в цьому випадку покласти на обвинуваченого наступні обов`язки передбачені ст. 194 КПК України: прибувати до суду за першим викликом; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з свідками по справі поза межами судового засідання, здати на зберігання до уповноважених органів свої документи, які дають право на в`їзд/виїзд з України.

В задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 на не пов`язаний з триманням під вартою, відмовити.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала суду, в частині продовження запобіжного заходу, може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, протягом 5-ти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1