Справа № 132/2144/25
УХВАЛА

про відмову в задоволенні клопотання

про відкладення судового розгляду

10 жовтня 2025 року м. Калинівка

Калинівський районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000183 від 21.05.2025, відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, про відкладення розгляду вказаного кримінального провадження,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Калинівського районного суду від 17.09.2025 кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000183 від 21.05.2025, відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, призначено до судового розгляду на 10:00 год. 10.10.2025.

Після цього до суду 06.10.2025 надійшло клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 щодо відкладення розгляду судової справи за обвинуваченням ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження №0000183 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 336 КК України, пов`язаного із ухиленням від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, на іншу дату з урахуванням дати оголошення рішення об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду Верховного Суду у справі №573/838/24, провадження № 51-603км25, а після 27.10.2025 року.

Це клопотання мотивовано, серед іншого, тим, що 18 червня 2025 року Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду розглянув касаційну скаргу на вирок Білопільського районного суду Сумської області від 08.07.2024 року та ухвалу Сумського апеляційного суду від 05.12.2024 року у справі № 573/838/24, провадження № 51- 603км25, за обвинуваченням особи, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України.

Матеріали зазначеної справи свідчать проте, що обвинувачений є ОСОБА_6 та посилаючись на свої релігійні переконання просив замінити йому проходження військової служби альтернативною (цивільною) службою на підставі частини 4 статті 35 Конституції України.

Під час розгляду вказаної касаційної скарги Касаційним кримінальним судом зроблені наступні висновки:

- колегія суддів погоджується з висновком, викладеним у постанові від 02 травня 2024 року (справа № 344/12021/22), про те, що приписами ч. 4 ст. 35 Конституції України як нормами прямої дії передбачено гарантії на сумлінну відмову від виконання будь-якого військового обов`язку за релігійними переконаннями, а не лише строкової військової служби;

- Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» не запроваджувалися обмеження конституційного права людини на свободу світогляду і віросповідання, гарантовані ст. 35 Конституції України;

- заходи правового режиму воєнного стану, перелік яких наведено у ст. 8 Закону «Про правовий режим воєнного стану», також не передбачають втручання у право людини на свободу віросповідання;

- гарантії ст. 9 Європейської Конвенції з прав людини (з урахуванням практики ЄСПЛ) розповсюджуються права на відмову від військової службі з міркувань совісті;

- Україна не відступала у порядку ст. 15 Конвенції від своїх міжнародних зобов`язань в частині захисту права на свободу совісті та релігії.

Колегією суддів Касаційного кримінального суду було встановлено, що у Верховному Суді існують різні правові позиції щодо того, чи має право громадянин на сумлінну відмову від військової служби з релігійних переконань під час мобілізації у період воєнного стану.

Усунення суперечностей є важливим для вирішення питання щодо наявності/ відсутності в діянні особи складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України (ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період).

У зв`язку з цим колегія суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду визнала необхідним відступити від висновку, висловленого колегією суддів Першої судової палати у постанові від 15 квітня 2025 року (справа № 573/406/24).

Отже, 18 червня 2025 року ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду, з метою забезпечення єдності судової практики, кримінальне провадження у справі № 573/838/24, провадження №51-603км25, передано на розгляд об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду.

Об`єднаній палаті ККС ВС в аспекті розгляду питання щодо наявності/ відсутності у діянні особи складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК, необхідно буде вирішити питання щодо того, чи має право громадянин на сумлінну відмову від військової служби з релігійних переконань під час мобілізації у період воєнного стану.

Судове засідання об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду відбулося 22.09.2025 року, після чого судді оголосили про вихід до нарадчої кімнати та відкладення справи до 27.10.2025 року на 10:00.

Таким чином, наявні усі підстави для відкладення судового розгляду справи, що розглядається до винесення рішення об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду задля уникнення суперечностей між судовими рішеннями в аналогічних справах та єдності судової практики.

Обставини справи №573/838/24, що передана на розгляд об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, є аналогічними тим обставинам, що розглядаються у цьому судовому провадженні.

В судове засідання у справі, призначене на 10.10.2025, з`явилися: прокурор Калинівського відділу Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_4 , захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 , захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 .

На початку судового засідання обвинуваченим ОСОБА_4 заявлено клопотання про заміну його захисника адвоката ОСОБА_7 , призначеного йому Північним міжрегіональним центром з надання безоплатної правничої допомоги за рахунок держави, на іншого захисника адвоката ОСОБА_5 , якого обвинувачений залучив самостійно. Це клопотання обвинувачений мотивував тим, що у нього змінився матеріальний стан, тому, на даний час він може самостійно залучити захисника.

Ухвалою суду від 10.10.2025, яку занесено до протоколу судового засідання, після надання обвинуваченому ОСОБА_4 можливості конфіденційного спілкування з адвокатом ОСОБА_7 , клопотання обвинуваченого задоволено замінено захисника обвинуваченого ОСОБА_7 іншим захисником адвокатом ОСОБА_5 .

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 підтримав заявлене ним клопотання про відкладення судового розгляду цього кримінального провадження з наведених у вказаному клопотанні підстав. Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав свого захисника, просив його клопотання задоволити.

Прокурор ОСОБА_3 проти задоволення цього клопотання заперечив, вказав, що Верховним Судом розглядається інше кримінальне провадження, щодо іншої особи, тому для відкладення судового розгляду підстави відсутні. Судовий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_4 перебуває на початковій стадії, тому, клопотання захисника обвинуваченого спрямоване на затягування судового розгляду.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, дійшов такого висновку.

Згідно зі статтею 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до положень п. 21 ч. 1, ч. 2 ст. 7 КПК України розумність строків є однією із загальних засад кримінального провадження, яким повинні відповідати зміст та форма кримінального провадження.

Положеннями статті 28 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Проведення судового провадження у розумні строки забезпечує суд.

Частиною 1 ст. 322 КПК України встановлено, що судовий розгляд відбувається безперервно, крім часу, призначеного для відпочинку.

Підстави для відкладення судового розгляду визначені статтями 322-327 КПК України.

Згідно пункту 7 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративне правопорушення», судді повинні усвідомлювати особисту відповідальність за розгляд справ у встановлені законом строки, за якість розгляду справ, не допускати фактів зволікання, вживати всіх необхідних заходів з метою неухильного дотримання процесуальних строків.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 106 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» за безпідставне затягування або невжиття суддею заходів щодо розгляду справи протягом строку, встановленого законом, суддю може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності.

Параграфом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

На значущості дотримання розумних строків розгляду справи та необхідності забезпечення судового провадження у розумний строк неодноразово наголошував у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини.

Так, у рішенні у справі «Цихановський проти України» Європейський суду з прав людини зазначив, що саме національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.

Підставою для відкладення розгляду кримінального провадження є наявність визначених законом обставин, які об`єктивно унеможливлюють його розгляд, а не існування на розгляді Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду іншого кримінального провадження та припущення про те, що рішення у такому кримінальному провадженні має значення для кримінального провадження, що розглядається.

Враховуючи наведене, оскільки захисником обвинуваченого ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_5 у клопотанні про відкладення розгляду кримінального провадження, не наведено передбачених статтями 322-327 КПК України підстав для відкладення судового розгляду кримінального провадження, суд позбавлений можливості задовільнити це клопотання.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 350, 369-372, 392 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 щодо відкладення розгляду судової справи №132/2144/25 з розгляду кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000183 від 21.05.2025, відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, на іншу дату з урахуванням дати оголошення рішення Об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду Верховного Суду у справі №573/838/24, провадження № 51-603км25, після 27.10.2025, - залишити без задоволення.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає, однак, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Суддя ОСОБА_1