Справа № 643/1900/24
Провадження № 1-кп/643/210/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2026

27 січня 2026 року місто Харків

Салтівський районний суд міста Харкова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001354, внесеного до ЄРДР від 21.11.2023, відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Комсомольське, Змієвського району, Харківської області, громадянки України, з вищою освітою, одруженої, маючої малоліттю дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючої на посаді завідуючого відділенням судинної патології головного мозку та реабілітації ДУ «Інститут неврології, психіатрії та наркології Національної академії медичних наук України», раніше не судимої, зареєстрованої та проживаючої в АДРЕСА_1 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України,

в с т а н о в и в:

Із обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді виконуючого обов`язки завідуючого відділення судинної патології головного мозку ДУ «Інституту неврології, психіатрії та наркології Національної академії медичних наук України» видала завідомо неправдивий офіціальний документ, при наступних обставинах.

Так, в ході виконання покладених на ОСОБА_6 обов`язків, діючи умисно, а саме, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання з метою видати ОСОБА_8 завідомо неправдивий офіційний документ, 15.02.2023 точний час в ході досудового розслідування не встановлено, але не раніше 15:00, перебуваючи у ДУ «Інституту неврології, психіатрії та наркології Національної академії медичних наук України», за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова,46,будуи обізнаною, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є пацієнтом відділення судинної патології головного мозку та реабілітації ДУ Інституту неврології, психіатрії та наркології Національної академії медичних наук України» та перебував на стаціонарному лікуванні в період з 19.01.2023 до 15.02.2023 (згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №252), однак фактично не знаходився та не проходив лікування у вказаному відділенні, оскільки в період з 26.01.2023 по 13.02.2023 перебував за кордоном, видала виписку із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №252 (форма первинної облікової документації №027/о), яка підтверджувала у ОСОБА_8 період його знаходження в стаціонарному лікуванні з 19.01.2023 до 15.02.2023, своєму пацієнту ОСОБА_8 , який в свою чергу передав вказану виписку до лікувально-лікарської комісії, для направлення медичних документів до медико соціально експертної комісії, де було останньому присвоєно другу групу інвалідності, тобто ОСОБА_6 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України, а саме, у видачі службовою особою завідомо неправдивого офіційного документу.

15.04.2024 до суду надійшло клопотання директора «Інститут неврології, психіатрії та наркології» професора І. Лінського про передачу особи на поруки.

Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_6 вчинила кримінальне правопорушення вперше, яке є нетяжким злочином. ОСОБА_6 щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, бажає виправити ситуацію, що склалося та не заперечує проти передачі її на поруки колективу «Інститут неврології, психіатрії та наркології» НАМН України. Крім того, з початком військової агресії протягом трьох місяців залишалася єдиним лікарем у відділенні судинної патології головного мозку та забезпечувала цілодобове чергування по клініці, виконувала функції завідувачки відділення, організовувала надання допомоги мешканцям міста, яких доставляли волонтери з постраждалих районів, військовослужбовцям після мінно-вибухових травм та загострення хронічних захворювань внаслідок бойових дій тощо. Організовувала за допомогою волонтерів та інших спонсорів забезпечення пацієнтів медикаментами, продуктами харчування та побутовими предметами, а також евакуацію пацієнтів в сховища в період масових обстрілів міста. Своєю мужньою поведінкою була взірцем для персоналу відділення та пацієнтів клініки. В червні 2022 ОСОБА_6 отримала подяку Харківського міського голови ОСОБА_9 «За високий професіоналізм, самовідданість і відвагу, надання медичної допомоги під час воєнного стану в Україні». Своїм високим професійним рівнем і щирим ставленням заслужено здобула авторитет та повагу в колективі і серед пацієнтів клініки інституту. Протоколом засідання загальних зборів трудового колективу ДУ «Інститут неврології, психіатрії та наркології» НАМН України від 08.04.2024 №16 вирішено взяти на поруки колективу вказаного медичного закладу.

В судовому засіданні захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_5 просив суд розглянути клопотання директора «Інститут неврології, психіатрії та наркології» професора І. Лінського про передачу ОСОБА_6 на поруки та задовольнити через те, що ОСОБА_6 у повному обсязі визнала свою провину, щиро кається, критично відноситься до скоєного, діями останньої шкоди не завдано, позитивно характеризується колективом медичної установи та має високий авторитет, вчинене кримінальне правопорушення підпадає під положення ст. 47 КК України, а також ОСОБА_6 має малолітню доньку, яку виховує самостійно.

ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримала позицію сторони захисту та усі обставини, викладені у клопотанні медичного закладу, підтвердивши факт того, що повністю та беззаперечно визнає себе винуватою, щиро кається. Просить клопотання задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні щодо задоволення клопотання не заперечував, вважаючи, що є підстави для застосування положень ст. 47 КК України та передачі обвинуваченої ОСОБА_6 на поруки трудовому колективу.

Суд, вивчивши доводи заявленого клопотання, вислухавши думку прокурора, сторони захисту та обвинуваченої, дослідивши надані матеріали в підтвердження доводів заявленого клопотання, вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню, виходячи із такого.

Так, встановлено, що ОСОБА_6 висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України видача службовою особою завідомо неправдивого офіційного документу, при обставинах, що викладені вище.

Директор «Інституту неврології, психіатрії та наркології» професора І. Лінського звернувся до суду із клопотанням про передачу ОСОБА_6 на поруки. Мотиви клопотання викладені текстом вище.

Із протоколу №16 від 08.04.2024 засідання загальних зборів трудового колективу ДУ «Інституту неврології, психіатрії та наркології Національної академії медичних наук України» вбачається, що 08.04.2024 відбулися загальні збори трудового колективу ДУ «Інституту неврології, психіатрії та наркології НАМН України та згідно протоколу вирішено взяти ОСОБА_6 на поруки трудового колективу, взявши на себе обов`язок здійснювати щодо останньої заходи виховного характеру.

Частина 2 ст. 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Відповідно до ч.1 ст.2 КК України підставою для кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Згідно з положеннями ч.ч.1,3 ст.3 КК України законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. Кримінальна протиправність діяння, а також його караність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки КК України.

Вчинене ОСОБА_6 правопорушення, передбачене ч.1 ст. 366 КК України, відповідно до ст.12 КК України відноситься до нетяжкого злочину.

Частиною 1 ст. 285 КПК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 47 КК України - особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та щиро покаялася, може бути звільнено від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу підприємства, установи чи організації за їхнім клопотанням за умови, що вона протягом року з дня передачі її на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.

Звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з передачею особи на поруки може мати місце за сукупності таких умов: 1) особа вчинила злочин вперше; 2) діяння належить до злочинів невеликої або середньої тяжкості; 3) особа, яка вчинила злочин, щиро розкаялася; 4) колектив підприємства, установи чи організації звернувся з клопотанням про передачу йому на поруки такої особи; 5) особа, яка вчинила злочин, не заперечує проти закриття кримінальної справи за цією нереабілітуючою підставою.

Отже, підставою такого звільнення є щире каяття особи, яке свідчить про її бажання спокутувати провину перед колективом та виправити свою поведінку.

Також звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 47 КК України можливе лише за клопотанням колективу, членом якого є особа, про передачу її на поруки. Воно має бути оформлене протоколом загальних зборів колективу, який долучається до справи.

За наявності зазначених вище обставин суд вправі звільнити особу від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки трудовому колективу.

Виходячи з наведених положень закону, питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки є правом, а не обов`язком суду і є виправданим лише тоді, коли суд дійде висновку про те, що виправлення конкретної особи, яка вчинила злочин, є можливим без фактичного застосування до неї передбачених законом України про кримінальну відповідальність заходів примусу.

Водночас у абз. 3 п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» зазначено, що звільнення від кримінальної відповідальності за ст.47 КК України можливе лише за клопотанням колективу підприємства, установи чи організації, членом якого є особа, про передачу її на поруки.

Відповідно до роз`яснень, наданих у абз. 4 п. 5 Постанови від 23.12.2005 року, за наявності зазначених вище обставин, а також належно оформленого клопотання суд вправі звільнити особу від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу.

Як встановлено вище обвинувачена ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні правопорушення,, яке не є нетяжким злочином, вчинений вперше, свою винуватість визнала повністю, щиросердечно кається, з 01.04.2022 на підставі наказу №53-к працює на посаді виконуючої обов`язки завідуючого відділення судинної патології головного мозку ДУ «Інституту неврології, психіатрії та наркології Національної академії медичних наук України».

Ознайомившись з наданими відомостями про особу обвинуваченої також встановлено, що ОСОБА_6 раніше не судима, має малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Судом роз`яснено наслідки звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, передбачених ст. 47 КК України.

Далі, передумовою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 47 КК України є вчинення вперше нетяжкого злочину, а підставою звільнення - щире каяття та клопотання колективу установи про передачу цієї особи на поруки.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено передумову та підстави звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України.

Згідно з приписами ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Отже, враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги, що ОСОБА_6 вчинене вперше нетяжке кримінальне правопорушення, остання визнавши свою провину повністю, висловила щире каяття, а також її поведінку та вчинки, які високо оцінений колективом медичного закладу та керівництвом міста тощо, суд вважає за можливе задовольнити клопотання директора «Інститут неврології, психіатрії та наркології» професора І. Лінського про передачу ОСОБА_6 на поруки, відповідно, про звільнення останньої від кримінальної відповідальності, у зв`язку з чим кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 підлягає закриттю.

Положеннями ч. 3 ст.288 КПК України врегульовано, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У разі згоди особи на завершення кримінального провадження у формі закриття кримінального провадження без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинна відшкодувати саме вона. Таку правову позицію відображено колегіями суддів Першої та Третьої судових палат ККС у постановах від07.10.2021 року у справі №584/800/20 (провадження №51-1800км21), від 29.09.2021 року у справі №342/1560/20 (провадження №51-2331км21), в яких також вказано про те, що закриття кримінального провадження щодо особи на нереабілітуючих підставах і застосування до неї більш м`якої форми закінчення кримінального провадження, ніж обвинувальний вирок, не звільняє її від сплати процесуальних витрат, пов`язаних із проведенням експертиз.

Так, судом встановлено, що по справі є судові витрати за проведення судової економічної експертизи №СЕ-19/119-23/13916-ЕК від 26.10.2023 вартістю 9560грн та судової почеркознавчої експертизи №СЕ-19/119-23/14326-ПЧ від 23.102023 вартістю 8604грн., що загалом складає 18164грн., оплату яких суд покладає на обвинувачену.

Стосовно ОСОБА_6 в ході судового розгляду запобіжний захід не обирався.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до правил ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст . 47 КК України, 100, 124, п. 1 ч. 2 ст. 284, ст. 288, 376 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Задовольнити клопотання директора Державної установи «Інститут неврології, психіатрії та наркології» професора ОСОБА_10 про передачу особи на поруки.

Звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України у зв`язку із передачею на поруки колективу Державної установи «Інституту неврології, психіатрії та наркології Національної академії медичних наук України» за умови, що ОСОБА_6 протягом року з дня передачі її на поруки виправдає довіру колективу.

Закрити кримінальне провадження № № 0001354, внесеного до ЄРДР від 21.11.2023, відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України.

Стягнути з ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави судові витрати в розмірі 18164 (вісімнадцять тисяч сто шістдесят чотири) грн.

Речові докази: медична карта стаціонарного хворого №252 ОСОБА_8 ; медична карта амбулаторного хворого №736 ОСОБА_8 ; виписка із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №252 ОСОБА_8 , зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Повідомити трудовий колектив ДУ «Інститут неврології, психіатрії та наркології Національної академії медичних наук України» про передачу ОСОБА_6 на поруки, направивши копію даної ухвали.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1