Справа № 308/7746/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого 1-го відділення слідчого відділу Управління СБ України в Закарпатській області капітана юстиції ОСОБА_3 погоджене прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000073 від 13.05.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст.436-2 КК України про накладення арешту на майно,-

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий 1-го відділення слідчого відділу Управління СБ України в Закарпатській області капітан юстиції ОСОБА_3 за погодженням з прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000073 від 13.05.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст.436-2 КК України звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно.

В обгрунтування вимог клопотання слідчий посилається на те, що у рамках даного кримінального провадження досліджуються обставини виготовлення, поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, вчинені з використанням засобів масової інформації, тобто злочину, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України.

Як слідує з матеріалів кримінального провадження, громадянка України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Донецьк, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , створила та використовує профіль в месенджері Telegram зареєстрований на номер НОМЕР_1 , (Telegram id НОМЕР_2 ) за допомогою якого систематично створює, поширює та популяризує матеріали спрямовані на виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії рф проти України, розпочатої у 2014 році, тобто вчиняє дії, передбачені ч. 2 ст. 436-2 КК України.

У ході огляду виявлені матеріали, що публікувалися з номеру телефону НОМЕР_1 ( телеграм НОМЕР_3 ): 18.03.2024 року о 11:40 у чаті під назвою "KSENON chat" користувач «Nelya» (телеграм ID 989132630) за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 залишив коментар у відповідь на публікацію у чаті:

Публікація:

«Не перестаю удивляться тому, как быстро бежит время, и одновременно восхищаться тем, какими масштабными событиями для истории нашей с вами страны это самое время насыщено!

Ровно 10 лет назад 18 марта был подписан договор о принятии Республики Крым в состав Росийской Федерации! ????????????»

Коментар:

«Поздравляю Крым)) Это был правильный выбор ??????Дальнейшого процветания и "роста"?????.» ІНФОРМАЦІЯ_3 о 11:40 у чаті під назвою "KSENON chat" користувач «Nelya» (телеграм ID 989132630) за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 залишив коментар у відповідь на публікацію у чаті:

Публікація: «С ПраZдником??

С днём воссоединения России и ДНР, ЛНР, Запорожской та Херсонской областей ????????????#своихнебросаем #мывместе»

Коментар:

« ІНФОРМАЦІЯ_4 »

ІНФОРМАЦІЯ_5 " користувач «Nelya» (телеграм ID 989132630) за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_6 залишив коментар у відповідь на публікацію у чаті:

Публікація:

«Вот и настал день долгожданного, для многих из вас, релиза!

Все мы знаем о событиях, которые происходили еще в далеком 2014 году на Украине. К сожалению немногие осознают, что все, что мы имеем сегодня - это лишь последствия преступных деи?ствии? продажных чиновников, стоящих у власти республики Украина. В моеи? голове до сих пор не укладывается, как же все-таки легко сбить целую нацию с пути и стереть грань между ЧЕЛОВЕЧНОСТЬЮ и безнаказаннои? жестокостью отформатировав историю. Мои переживания о судьбах жителеи?

ЛДНР, которые все эти годы находились под обстрелами и бомбежками, лишь нарастали, поэтому неудивительно, что это сказалось и на моем творчестве. Я никогда не писал настолько патриотическую музыку, ибо всегда был далек от политики и всего, что с неи? связано. Надеюсь, что моя новая работа под названием «НАШ РАССВЕТ» хоть немного откроет глаза тем, кто все еще мыслит цитатами из украинского СМИ.

Это не постановка, друзья. Это реальные кадры. К огромному сожалению, многие люди не могут открыто выражать свою точку зрения на Украине, ибо это чревато и деи?ствительно опасно. Остается лишь верить, что по-настоящему РУССКИЕ города вскоре смогут жить спокои?но, забыв все происходящее, как страшныи? сон.

Не могу также обои?ти и вопрос самого создания песни.

Впервые мне представилась возможность записать песню от начала до конца самому (здесь наконец-то вы сможете насладиться пением моеи? электрогитары «АЛИСА»), ибо в силу сложившихся обстоятельств, коллектив претерпел некоторые изменения в составе группы KSENON. Но это и к лучшему, так как известнеи?шая фраза « ІНФОРМАЦІЯ_7 » здесь приходится как нельзя кстати. В конце-то концов, я ведь и есть Ksenon.

Однако я безумно благодарен ОСОБА_6 за великолепное сведение песни, над которым мы усердно работали достаточно продолжительное время.

Также хочу поблагодарить оператора Marrie S. Отдельное спасибо еще одному закадровому человеки, без которого съемка бы просто не состоялась!

Встречаи?те «НАШ РАССВЕТ»!

Он ярче, чем был раньше!»

Коментар:

«Этот видеоклип с пронзительно глубоким смыслом, это манифест человечности и веры в Светлое грядущее Родины Спасибо за такую бесценную МУЗЫКУ

И я, жительница самои? западнои? области Украины, горжусь тем, что я ОСОБА_7 )))»

ІНФОРМАЦІЯ_8 о 11:23 у чаті під назвою " ОСОБА_8 " користувач «Nelya» (телеграм ID 989132630) за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_9 залишив коментар у відповідь на публікацію у чаті:

Публікація:

«Ровно год назад нашим Президентом было принято судьбоносное решение!

Признание Россиеи? ЛДНР - это событие, которое вошло в историю нашеи? Великои? Страны!

Спасибо Вам, ОСОБА_9 !

С Прадником Vcex, ктО разделяет со мнои? значимость этого ДНя!»

Коментар:

«Лучше Тютчева не скажешь:

Умом Россию не понять,

Аршином общим не измерить, в У неи? особенная стать,

В Россию можно только верить !!!»

24.06.2023 року о 16:41 у чаті під назвою "KSENON chat" користувач «Nelya» (телеграм ID 989132630) за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_10 залишив коментар у чаті:

ІНФОРМАЦІЯ_11 :

«Знаете, ребята, что скажу.Не стоит нервничать, все? будет

ХОРОШО??Уверена))Россию не победить и не сломить не извне ,не изнутри

Главное, чтобы мирные жители не пострадали.

Просто чистят "Авгиевы конюшни"»

Слідчий зазначає, що згідно висновку експерта № 6 від 15.05.2025 року, у коментарях опублікованих користувачем « ОСОБА_10 » (телеграм ID 989132630) за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 у чаті під назвою: " ОСОБА_8 " містяться висловлювання з ознаками заперечення та виправдовування збройної агресії РФ проти України, а також містяться висловлювання з ознаками виправдання та заперечення тимчасової окупації частини території України.

Слідчий вказує, що 05.06.2025 року слідчим слідчого відділу УСБУ в Закарпатській області на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду в Закарпатській області проведено санкціонований обшук за місцем проживання громадянки України ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 в результаті якого було вилучено:

- мобільний телефон марки Apple Iphone 13 Pro Max, з IMEI 1 НОМЕР_4 IMEI 2 НОМЕР_5 , з карткою мобільного оператора «Водафон» НОМЕР_1 .

- планшет марки Lenovo TB-X306FA серійний номер HA1LAJBG;

05.06.2025 року, вищезазначені предмети постановою слідчого визнані, як речові докази у зазначеному кримінальному провадженні.

5 червня 2025 року гр. України ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України, тобто поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування, заперечення збройної агресії рф проти України, виправдання та заперечення тимчасової окупації частини території України.

Слідчий зазначає, що вищевказане майно відповідно до статті 98 КПК України є речовим доказом даного кримінального провадження, а тому в органу досудового розслідування виникла необхідність у накладанні арешту на вилучене майно.

У органу досудового розслідування є обґрунтовані підстави вважати, що всі вилучені предмети містять ознаки речового доказу, як визначено ч. 1 ст. 98 КПК України і будуть використані як докази фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального правопорушення.

На даний час існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вищевказані речі є доказами у кримінальному провадженні, адже вони відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України (вони є матеріальні об`єкти, які могли зберегти на собі сліди злочину, містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження). У зв`язку із цим є необхідність у накладенні арешту на вказане майно з метою збереження речових доказів.

Позиція сторін :

В судове засідання слідчий не з`явився. Слідчий подав до суду заяву, згідно якої просив розглянути клопотання без його участі. Окрім того, слідчий зазначив, що ним повідомлено власника майна про розгляд даного клопотання.

Власник майна ОСОБА_5 в призначене судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, що підтверджено рапортом слідчого

ОСОБА_11 відповідності до ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно ч.4 ст.107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Перевіривши докази, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом УСБУ в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке 13.05.2022 року внесені до ЄРДР за №0000073, попередня правова кваліфікація ч. 2 ст. 436-2 КК України.

05.06.2025 року під час проведеня обшуку за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_5 добровільно надала для вилучення мобільний телефон марки Apple Iphone 13 Pro Max, з IMEI 1 НОМЕР_4 IMEI 2 НОМЕР_5 , з карткою мобільного оператора «Водафон» НОМЕР_1 та планшет марки Lenovo TB-X306FA серійний номер HA1LAJBG.

Слідчим суддею встановлено, що 05.06.2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 436-2 КК України.

Постановою слідчого1-го відділення слідчого відділу Управління СБ України в Закарпатській області ОСОБА_3 від 05.06.2025 року який здійснює досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні речі, які було виявлено та вилучено 05.06.2025, під час проведення обшуку, визнано речовими доказами.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч.5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160 - 166, 170 - 174 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Згідно ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідно до частини 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Таким чином арешт може бути накладено на майно у вигляді речей, документів ( в тому числі цінних паперів, грошей (у будь якій валюті готівкою або безготівковому вигляді), на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, корпоративні права.

Згідно положень ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

У кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) (п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК).

Застосовуючи положення п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК слідчий суддя зауважує, що стандарт доведення «достатні підстави», необхідність застосування якого у даній ситуації передбачає ч. 3 ст. 170 КПК, не вимагає від сторони обвинувачення надання безумовних та беззаперечних доказів, а передбачає необхідність наведення достатньо вагомих фактів та об`єктивних відомостей, аналіз яких у їх взаємозв`язку між собою дозволяє дійти висновку про відповідність вилученого майна критеріям речових доказів.

При цьому, з огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Також, арешт майна з підстав передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Отже, чинним КПК не заборонено з метою збереження речових доказів накладати арешт на майно у кримінальному провадженні, коли у ньому нікому, в тому числі й тим, на чиє майно накладається арешт, не повідомлено про підозру.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5)розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно ч.10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 11 ст.170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст.173 КПК України).

Щодо відповідності майна ознакам речового доказу

Надаючи оцінку тому чи майно, на яке просить слідчий накласти арешт, відповідає ознакам речового доказу, слідчим суддею ураховуються зміст поняття «речові докази» та обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Так, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб (п. п. 1, 2, 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК).

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 98 КПК).

У кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) (п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК)

Застосовуючи положення п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК слідчий суддя зауважує, що стандарт доведення «достатні підстави», необхідність застосування якого у даній ситуації передбачає ч. 3 ст. 170 КПК, не вимагає від сторони обвинувачення надання безумовних та беззаперечних доказів, а передбачає необхідність наведення достатньо вагомих фактів та об`єктивних відомостей, аналіз яких у їх взаємозв`язку між собою дозволяє дійти висновку про відповідність вилученого майна критеріям речових доказів.

Зважаючи на обставини, зазначені у клопотанні та встановлені в ході судового розгляду , слідчий суддя приходить до висновку про наявність достатніх підстав вважати, що на вилучених в ході обшуку речах, наявні відомості, які можуть бути використані для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність арешту майна на вилучених в ході обшуку речах від 05.06.2025 року з метою збереження речових доказів та наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України, а тому клопотання підлягає до задоволення.

Метою накладення арешту на це майно, слідчим суддею є забезпечення кримінального провадження у частині збереження речових доказів.

Так, слідчий суддя дійшов висновку, що вилучені речі містять відомості, які можуть бути використані як докази фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідають критеріям, визначеним ст. 98 КПК України.

Одночасно, слідчий суддя вважає, що слідчим дотримано вимог ст.ст. 170,171 КПК України і в клопотанні слідчого наявне обґрунтування необхідності арешту речей виявлених під час обшуку та конкретизовано підстави та мета накладення на них арешту.

Слідчим суддею встановлено, клопотанням та матеріалами доданими до клопотання доведено, що вилучені в ході обшуку речі, у відповідності до ст. 98 КПК України, мають значення у кримінальному провадженні як речові докази.

Згідно з практикою ЄСПЛ, який, проаналізувавши питання пропорційності втручання в право на мирне володіння майном, дійшов висновку, що ст.1 Протоколу №1 до Конвенції передбачає втручання в право мирного володіння майном за умови існування розумного взаємозв`язку пропорційності між використаними засобами, якими обмежується право, та ціллю заради досягнення якої застосовуються такі засоби (п. 203 рішення ЄСПЛ від 05.03.2019 у справі «Узан та інші проти Туреччини» / Uzan and others v. Turkey, заяви №19620/05, 41487/05, 17613/08, 19316/08). Тобто, обмежити особу в праві мирно володіти майном можна не просто, коли існує необхідність здійснення такого втручання в її право з метою виконання завдань кримінального провадження, а виключно, якщо виконати завдання кримінального провадження в інший спосіб, аніж через застосування такого обмеження, за наявних обставин неможливо.

Тимчасове накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав, хоча власник і обмежується у реалізації всіх правомочностей права власності, такий захід є тимчасовим, відповідні обмеження за вищевказаних фактичних обставин є розумними і співмірними з огляду на завдання кримінального провадження, з урахуванням чого слідчий суддя погоджується, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи осіб з метою виконання завдань кримінального провадження.

Слідчим суддею встановлена безумовна переконливість щодо застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, оскільки у разі його не застосуванні може призвести до зникнення та навіть втрати слідів, предметів як речових доказів, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, окрім того вилучення майна проведено згідно встановленої процедури, враховуючи правову підставу для арешту майна та достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, наслідки арешту майна для інших осіб, приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини та положення ст.1 Протоколу №1 до Конвенції, яка проголошує, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права, при цьому позбавлення цього права відбувається в суворому додержанні як національного, так і міжнародного законів, щоб не призводити до свавілля з боку правоохоронних органів не втручання в право власності, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, оскільки за його допомогою може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, тому слідчий суддя вважає, що клопотання обґрунтоване й підлягає до задоволення з підстав та мотивів викладених вище.

Незастосування арешту майна може призвести до його зникнення, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, а тому наявні правові підстави для арешту майна шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування .

За таких обставин слідчий суддя при розгляді даного клопотання вбачає потенційну загрозу та шкоду для кримінального провадження в разі відмови у накладенні арешту та повернення вилученого майна.

Така шкода може виразитись у втраті речового доказу стороною обвинувачення та унеможливить подальше провадження досудового розслідування та встановленню істини у справі, що очевидно переважає над відсутністю в даний час повідомленої підозри винуватій у вчиненні злочинів особі, а також неможливістю власником (володільцем) тимчасово володіти, розпоряджатися та користуватися вказаним майном. Крім того, матеріали провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потре-би досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою попередження настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, тому підстав сумніватися в співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження слідчий суддя не вбачає.

Застосування будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження, у тому числі і арешт майна, є втручанням у права і свободи особи, проте таке втручання можливе, якщо потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання, обов`язковою ж умовою для такого втручання має бути встановлення обставин, які б не допустили до порушення принципу розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Розяснити, що згідно ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Таким чином, клопотання слідчого підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.170-173,309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого 1-го відділення слідчого відділу Управління СБ України в Закарпатській області капітана юстиції ОСОБА_3 погоджене прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000073 від 13.05.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст.436-2 КК України про накладення арешту на майно задовольнити.

Накласти арешт на вилучені 05.06.2025 року в ході обшуку речі, а саме:

- мобільний телефон марки Apple Iphone 13 Pro Max, з IMEI 1 НОМЕР_4 IMEI 2 НОМЕР_5 , з карткою мобільного оператора «Водафон» НОМЕР_1 .

- планшет марки Lenovo TB-X306FA серійний номер HA1LAJBG - шляхом тимчасового обмеження права на відчуження, користування та розпорядження.

Копію ухвали вручити прокурору, а іншим учасникам направити не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала про накладення арешту виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1