Справа № 505/3910/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2025 року м.Подільськ

Подільський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Подільськ кримінальне провадження №0000496 від 24 червня 2024 року по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Любомирка, Котовського району, Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, інваліда ІІ групи безстроково, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , раніше судимого,

-24 січня 2017 року Котовським міськрайонним судом Одеської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років 7 місяців позбавлення волі (звільнений 24 липня 2020 року по відбуттю строку покарання);

-09 серпня 2024 року Котовським міськрайонним судом Одеської області за ч.1 ст. 310 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 250 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 4250 грн.

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

встановив:

Відповідно до положень Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних суддів» номер 4273-ІХ від 26 лютого 2025 року, який набрав чинності 25 квітня 2025 року, змінено найменування Котовського міськрайонного суду Одеської області на Подільський міськрайонний суд Одеської області.

ОСОБА_5 23 червня 2024 року близько 15 години 00 хвилин, перебуваючи неподалік магазину «Копійка», який розташований за адресою: провулок Незалежності, 1 м. Подільськ, Одеської області, помітив на велосипедній парковці велосипед марки «Azimut» моделі «Navigator» - 24д, чорного кольору та раптово виник намір на його викрадення.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, в той же день та час, ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу зазначеного магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », діючи в умовах воєнного стану, який введено на території України Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який в подальшому неодноразово продовжувався, зокрема Указом Президента України №271/2024 від 06 травня 2024 року до 12 серпня 2024 року, упевнившись, що його дії залишаться ніким непоміченими, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, повторно, умисно, таємно, викрав велосипед марки «Azimut» моделі «Navigator» - 24д, вартістю 5555,90 грн., який належить ОСОБА_6 .

Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_5 , з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 , матеріальний збиток на загальну суму 5555,90 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, щиро кається, підтвердив фактичні обставини щодо вчиненого ним діяння та викладених у обвинувальному акті обставин та повідомив, що працівники поліції повернули велосипед потерпілій, в телефонному режимі перепросив у потерпілої за скоєне та вибачився, остання до нього претензій не має.

В судове засідання потерпіла ОСОБА_6 не з`явилася, про дату, час та місце проведення засідання повідомлена належним чином, в матеріалах справи наявна заява про проведення розгляду справи за її відсутності, у зв`язку з її зайнятістю, повідомила, що при цьому її права не будуть порушені.

Обмежившись в судовому засіданні за згодою учасників судового провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України показаннями обвинуваченого, який повністю визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо вищевказаних фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, і вважає доведеним пред`явлене ОСОБА_5 обвинувачення за ч.4 ст.185 КК України.

Таким чином, дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

При обранні обвинуваченому виду та міри покарання враховується ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_5 судом не встановлено.

Крім того, суд враховує, що ОСОБА_5 повністю визнав свою вину, раніше судимий, сплатив штраф, присуджений вироком Котовського міськрайонного суду Одеської області від 09 серпня 2024 року, неодружений, не працює, будь-яких осіб на утриманні не має, є особою з інвалідністю ІІ групи, у зв`язку з чим отримує соціальну допомогу, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання.

Згідно ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до вимог ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання судом також враховуються конкретні обставини справи, спричинені наслідки, поведінка обвинуваченого під час та після вчинення кримінального правопорушення, який визнав свою вину, щиро розкаявся, активно спряв розкриттю кримінального правопорушення, повернув потерпілій привласнене майно, що, на думку суду, вказує на повне усвідомлення ОСОБА_5 вчиненого та обсягу завданої шкоди, відсутність обставин, які б обтяжували покарання. Судом також враховується думка потерпілої, яка згідно заяви, наявної в матеріалах справи, претензій майнового і морального характеру до обвинуваченого не має, при призначенні покарання покладається на розсуд суду.

Реалізуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, а також, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, має бути відповідним до скоєного, тобто необхідним та достатнім для виправлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, а також для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень самим обвинуваченим та іншими особами, суд приходить до висновку призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі в межах мінімального строку, визначеного санкцією ч.4 ст.185 КК України.

Однак, дослідивши дані про особу обвинуваченого, з урахуванням думки потерпілої, яка не наполягала на суворому покаранні, суд дійшов переконання, що ОСОБА_5 не є тією суспільно-небезпечною особою, яку слід ізолювати від суспільства, а тому підстав для призначення йому покарання у виді реального його відбуття суд не вбачає, та вважає, що його виправлення можливе без відбування основного покарання із звільненням його від нього з випробуванням та з покладанням на нього відповідно до вимог ст.76 КК України певних обов`язків.

Призначення такого покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Котовського міськрайонного суду Одеської області від 21 серпня 2024 року підлягає скасуванню.

Процесуальні витрати у даній справі відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід до обвинуваченого у цьому кримінальному провадженні не застосовувався.

Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. ч.3 ст. 349, 368-370, 373-376 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки, пов`язані із звільненням від відбування покарання з випробуванням:

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_5 покласти на орган пробації за місцем проживання засудженого.

Арешт, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Котовського міськрайонного суду Одеської області від 21 серпня 2024 року, а саме на велосипед марки «Azimut» моделі «Navigator», чорного кольору, скасувати.

Речові докази: велосипед марки «Azimut» моделі «Navigator», чорного кольору, який передано на зберігання потерпілій ОСОБА_6 , залишити у її власності.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Подільський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1