В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретарів судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Ужгород об`єднане кримінальне провадження №0001890 відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.09.2023 року та №0000024 відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.01.2025 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Павлово Свалявського району Закарпатської області, громадянина України, українця, не працюючого, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, офіційно непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191 та ч.4 ст. 185 КК України, -

з участю сторін кримінального провадження:

прокурорів - ОСОБА_5 , ОСОБА_6

представників потерпілих - ОСОБА_7 , ОСОБА_8

обвинуваченого - ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , раніше судимий вироком Ужгородського міськрайонного суду від 02.03.2023 за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, звільнений на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік, на шлях виправлення не став, а скоїв новий злочин.

Згідно наказу про прийняття на роботу № 175-1/к від 01 вересня 2023 року, ОСОБА_4 прийнятий на посаду молодшого комірника в магазині «Фокстрот», за адресою: м. Ужгород, вул. Капушанська, буд. 2-4, на посаду якого поширюються положення робочої інструкції молодшого комірника, затвердженої наказом директора ТОВ «ФТД РИТЕЙЛ» від 01.06.2023, з якою ОСОБА_4 ознайомився 02.09.2023. Згідно розділу №2 «Завдання та обов?язки», а саме п.7 - забезпечує збереження Т.М.Ц. на складі, з дотриманням встановленого Товариством порядку зберігання, п.17 - забезпечує зберігання Т.М.Ц , та розділу 4 «Відповідальність», а саме п.3 згідно якого ОСОБА_4 несе відповідальність за завдання матеріальної шкоди, в межах визначених чинним цивільним, адміністративним, кримінальним законодавством України та законодавством про працю України. Також 30.09.2023 з ОСОБА_4 укладено «Договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність», згідно п.1 якого працівник, що займає посаду «молодший комірник» та виконує роботу збереження, вивантаження, переміщення Т.М.Ц. - приймає на себе повну матеріальну відповідальність за незабезпечення збереження ввірених йому підприємством матеріальних цінностей. Однак, ОСОБА_4 порушив вищевказаний договір та робочу інструкцію, діючи повторно та в умовах воєнного стану введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2023 та продовжено Указом Президента України №451/2023 від 26.07.2023 воєнний стан в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб, маючи умисел на привласнення чужого майна, яке було йому ввірено, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, 03.09.2023 близько 14 години 30 хвилини, перебуваючи на своєму робочому місці, незаконно привласнив мобільний телефон марки «Iphone 14 Pro MAX» на 256 ГБ, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , який зберігався в шафі складського приміщення магазину «Фокстрот», за адресою: м. Ужгород, вул. Капушанська, буд. 2-4, сховавши його під свій одяг та в подальшому, після закінчення робочого дня, виніс вказаний мобільний телефон за межі приміщення вказаного магазину, після чого розпорядився ним на власний розсуд. Своїми умисними діями ОСОБА_4 спричинив ТОВ «ФТД РИТЕЙЛ» матеріального збитку на суму 43 937,74 гривень.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.4 ст. 191 КК України, як привласнення чужого майна, яке було ввірене особі, вчинено повторно, та в умовах воєнного стану.

Крім того, ОСОБА_4 , маючи умисел на привласнення чужого майна, яке було йому ввірено, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, 05.09.2023 близько 19 години 02 хвилини, перебуваючи на своєму робочому місці, незаконно привласнив мобільний телефон марки «Iphone 14 Pro MAX» на 128ГБ, IМЕІ1: НОМЕР_3 , IMEI2: НОМЕР_4 , який зберігався в шафі складського приміщення магазину «Фокстрот», за адресою: м. Ужгород, вул. Капушанська, буд. 2-4, сховавши його під свій одяг та в подальшому, після закінчення робочого дня, виніс вказаний мобільний телефон за межі приміщення вказаного магазину, після чого розпорядився ним на власний розсуд. Своїми умисними діями ОСОБА_4 спричинив ТОВ «ФТД РИТЕЙЛ» матеріального збитку на суму 40 111,68 гривень.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.4 ст. 191 КК України, як привласнення чужого майна, яке було ввірене особі, вчинено повторно, та в умовах воєнного стану.

Крім того, ОСОБА_4 , маючи умисел на привласнення чужого майна, яке було йому ввірено, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, 08.09.2023 близько 19 години 02 хвилини, перебуваючи на своєму робочому місці, незаконно привласнив мобільний телефон марки «Apple Iphone» 12 64 GB (blue) (DEMO), IMEI: НОМЕР_5 , який зберігався в шафі складського приміщення магазину «Фокстрот», за адресою: м. Ужгород, вул. Капушанська, буд. 2-4, сховавши його під свій одяг та в подальшому, після закінчення робочого дня, виніс вказаний мобільний телефон за межі приміщення вказаного магазину, після чого розпорядився ним на власний розсуд. Своїми умисними діями ОСОБА_4 спричинив ТОВ «ФТД РИТЕЙЛ» матеріального збитку на суму 21 288,28 гривень.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.4 ст. 191 КК України, як привласнення чужого майна, яке було ввірене особі, вчинено повторно, та в умовах воєнного стану.

Окрім того, 04.01.2025 приблизно о 18:55 год. ОСОБА_4 , перебував за адресою: м.Ужгород, вул. Капушанська, буд. 150/4, а саме в магазині «Аврора» ТОВ «Вигідна покупка», де побачив на стелажах різного роду товари.

В цей час у ОСОБА_11 виник протиправний корисливий мотив, направлений на таємне викрадення товару з метою особистого збагачення. Тоді останній, реалізуючи свій корисливий мотив та діючи з прямим умислом, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу таємно викрав зі стелажів різного роду товари, а саме: колонку портативну HAVIT HV-SK872BT в кількості 1 шт., колонку портативну н/присосці TRYBE арт.108053 в кількості 1 шт., сумку чоловічу через плече екошкіра в кількості 1 шт., ліхтарики LUXEL TR-08 в кількості 2 шт., фітнес-трекер універсальний XQ MAX в кількості 1 шт., навушники вакуумні бездротові в кейсі 300мА в кількості 1 шт., навушники Bluetooth X-DIGITAL HBS-21C, чорні в кількості 1 шт., навушники Bluetooth X-DIGITAL HBS-21C, білі в кількості 1 шт., навушники вставні бездротові HAVIT TW976 білі в кількості 1 шт., навушники вакуумні бездротові 300 мА арт.34558 в кількості 1 шт., пакет «Аврора» 450*650 мм (1011) в кількості 1 шт, на загальну суму 3454,17 грн та поклав їх собі в пакет, не розрахувавшись за них на касі. Після цього ОСОБА_4 разом із викраденим майном вийшов із магазину «Аврора» ТОВ «Вигідна покупка», чим заподіяв потерпілому ТОВ «Вигідна покупка» в особі директора ОСОБА_12 (представник потерпілого ОСОБА_8 ) матеріального збитку на загальну суму 3 454, 17 грн.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину, у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191 та ч.4 ст. 185 КК України визнав повністю, не заперечив фактичних обставин, викладених в обвинувальних актах та пояснив, що дійсно у вказані в обвинувальному акті дати та час, перебуваючи на своєму робочому місці, привласнив мобільні телефони марки Iphone 14 Pro MAX» на 256 ГБ, «Iphone 14 Pro MAX» на 128ГБ та «Apple Iphone» 12 64 GB (blue), які зберігалися в шафі складського приміщення магазину «Фокстрот», за адресою: м. Ужгород, вул. Капушанська, буд. 2-4, ховав їх під свій одяг та після закінчення робочого дня, виносив їх за межі приміщення вказаного магазину. Також, 04.01.2025 приблизно о 18:55 год. перебував в магазині «Аврора» ТОВ «Вигідна покупка», за адресою: м. Ужгород, вул. Капушанська, буд. 150/4, де таємно викрав зі стелажів різного роду товари які вказані в обвинувальному акті, вказані товари поклав собі в пакет, не розрахувався за них та вийшов з магазину.

Розкаюється у вчиненому, вчинив так через потребу коштів на лікування сестри. Обіцяв не вчиняти кримінальних правопорушень, просив не позбавляти його волі, щоб мав можливість відшкодувати завдану шкоду.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про обсяг та порядок дослідження доказів по справі, судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст фактичних обставин, встановлених в обвинувальному акті.

Судом було поставлено на обговорення питання щодо дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Судом роз`яснено обвинуваченому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку.

Суд також пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченого та не знайшов підстав вважати, що останній себе оговорює або в інший спосіб викривлює визнані ним у судовому засіданні обставини вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191 КК України. Це узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, врахувавши, що обвинувачений ОСОБА_4 не оспорює фактичні обставини вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191 та ч.4 ст. 185 КК України, і як встановлено судом, правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, суд визнав за недоцільне проводити дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілих та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

Представник потерпілого ТОВ «ФТД-РИТЕЙЛ» - ОСОБА_7 в судовому засіданні зазначив, що ОСОБА_4 був прийнятий на роботу 01 вересня 2023 року, на посаду молодшого комірника в магазині «Фокстрот», за адресою: м. Ужгород, вул. Капушанська, буд. 2-4. При цьому, щотижня здійснюється перерахунок товару в магазині, та було виявлено нестачу трьох мобільних телефонів марки «Iphone 14 Pro MAX» на 256 ГБ, марки «Iphone 14 Pro MAX» на 128ГБ, та марки «Apple Iphone» 12 64 GB (blue) (DEMO), вартість такий вказана в обвинувальному акті. В подальшому було переглянуто відеозаписи та з`ясовано, що вказані телефони викрав обвинувачений ОСОБА_4 , який у вчиненному зізнався, та викрадені телефонии видав працівникам поліції. Претензій до обвинуваченого не мають. Питання щодо міри покарання залишив на розсуд суду.

Представник потерпілого ТОВ «Вигідна покупка» - ОСОБА_8 в судовому засіданні зазначила, що 04.01.2025 працівники магазину «Аврора» ТОВ «Вигідна покупка», що за адресою: м. Ужгород, вул. Капушанська, буд. 150/4 виявили та повідомили про крадіжку товарів, перелік яких вказано в обвинувальному акті, яку як з`ясувалось вчинив ОСОБА_4 . Вказала, що ТОВ «Вигідна покупка» заявлено позов на суму вартості викраденого товару, а саме на 3454,17 грн., який просить задовольнити. Питання щодо міри покарання обвинуваченому залишила на розсуд суду.

Суд, допитавши представників потерпілих, обвинуваченого та дослідивши матеріали справи, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю і його дії слід кваліфікувати за ч. 4 ст.191 КК України, а саме як привласнення чужого майна, яке було ввірене особі, вчинено повторно, в умовах воєнного стану, та за ч.4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

При призначенні обвинуваченому виду та міри покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, тобто призначає покарання в межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин та відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які, відповідно до ст.12 КК України є тяжкими злочинами, вчиненими умисно, особу винного, який згідно вимоги УІЗ ГУНП в Закарпатській області від 08.01.2025 раніше судимий, вчинив вказані злочини під час іспитового строку, відповідно до відповіді КНП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги м. Берегова» Закарпатської обласної ради ОСОБА_4 перебував на стаціонарному лікуванні у вказаному закладі 04.08.-11.08.2021р. (Берегово) діагноз: Виражені психопатоподібні розлади поведінки внаслідок дисфункції ЦНС. Згідно висновку судово-психіатричного експерта №46 від 30.01.2025 ОСОБА_4 в період часу, який відноситься до інкримінованого йому діяння психічним захворюванням не страждав і не страждає ним в теперішній час, а виявляє ознаки емоційно-лабільного розладу особистості, наявність в останнього ознак емоційно-лабільного розладу особистості не позбавляло його можливості в період часу, який відноситься до інкримінованого йому діяння і не позбавляє його в теперішній час розуміти значення своїх дій та керувати ними.

Крім того, слід зазначити, що питання призначення покарання неодноразово були предметом розгляду Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду. Зокрема, у постанові від 08 лютого 2021 року (справа № 390/235/19) міститься висновок щодо призначення покарання, якщо в діях особи має місце повторність кримінальних правопорушень, передбачена ч. 1 ст. 32 КК України.

Відповідно до ст. 32 КК України повторністю кримінальних правопорушень визнається вчинення двох або більше кримінальних правопорушень, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини КК України. З цього правила є виключення, згідно з яким вчинення двох або більше кримінальних правопорушень, передбачених різними статтями КК України, визнається повторним лише у випадках, передбачених в Особливій частині КК України (ч. 3 ст. 32 КК України).

Законодавство про кримінальну відповідальність та кримінальне процесуальне законодавство не містять положень про те, що кримінальні правопорушення, які утворюють передбачену ч.1 ст.32 КК України повторність та відповідають одному і тому самому складу кримінального правопорушення (тотожні кримінальні правопорушення), мають бути окремо кваліфіковані в резолютивній частині обвинувального вироку, і за кожне правопорушення, кваліфіковане за однією статтею або частиною статті, має бути призначене окреме покарання.

Кваліфікація двох або більше кримінальних правопорушень, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини КК (тотожних кримінальних правопорушень), та призначення за ними покарання здійснюється згідно з усталеною судовою практикою.

Тобто, якщо в діях особи має місце повторність кримінальних правопорушень, передбачена ч. 1 ст. 32 КК України, і ця особа засуджується за вчинення кількох тотожних кримінальних правопорушень, які кваліфікуються за однією частиною статті Особливої частини КК України (у даному випадку дії ОСОБА_4 за епізодом 03.09.2023 року кваліфіковані за ч. 4 ст. 191 КК України, за епізодом 05.09.2023 року - за ч. 4 ст. 191 КК України, та за епізодом 08.09.2023 року - за ч.4 ст. 191 КК України), у такому випадку суд кваліфікує зазначені кримінальні правопорушення за однією частиною статті Особливої частини КК України та призначає покарання, передбачене її санкцією.

За наведеного, заслухавши думку прокурора, який просив призначити обвинуваченому покарання за ч.4 ст. 191 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 місяців з позбавленням права обіймати посади пов`язані з відповідальністю за матеріальні цінності на строк три роки; за ч.4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, на підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 місяців з позбавленням права обіймати посади пов`язані з відповідальністю за матеріальні цінності на строк три роки. Та на підставі ч.1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.03.2023 і за сукупністю вироків призначити ОСОБА_13 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років. Заслухавши думку представників потерпілих, які питання щодо міри покарання залишили на розсуд суду, обвинуваченого, який просив не позбавляти його волі та надати іспитовий строк, з урахуванням характеру та виду вчинених злочинів, їх наслідків, особи обвинуваченого, враховуючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, наявності обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, його відношення до вчиненого, принципу законності, справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, суд приходить до висновку, що обвинуваченому відповідно до вимог ст. 50 КК України, слід призначити покарання в межах санкції ч.4 ст.191 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 місяць з позбавленням права обіймати посади пов`язані з відповідальністю за матеріальні цінності на строк три роки, та в межах санкції ч.4 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Згідно ч. 1 ст. 70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

За наведеного, на підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_13 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 місяць з позбавленням права обіймати посади пов`язані з відповідальністю за матеріальні цінності на строк три роки.

Разом з тим, як встановлено судом, ОСОБА_4 засуджений вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.03.2023 року (справа №308/16870/22) за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком терміном 1 (один) рік та покладено обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

У відповідності до вимог частини 1 статті 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує не відбуту частину покарання за попереднім вироком. Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Вказані злочини за ч.4 ст. 191 та ч.4 ст. 185 КК України ОСОБА_14 вчинив після постановлення вироку Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області 02.03.2023 року (справа №308/16870/22), покарання за яким не відбуте.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання на підставі ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, частково приєднавши не відбуту частину покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.03.2023 року, та призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

На думку суду, в даному конкретному випадку саме таке покарання буде пропорційним і співрозмірним ступеню тяжкості вчиненого та його наслідкам, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Щодо цивільного позову.

Вирішуючи питання щодо заявленого потерпілим ТОВ «Вигідна покупка» цивільного позову про стягнення матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, суд зазначає наступне.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала вимоги цивільного позову та просила такий задовольнити.

Обвинувачений заявлений цивільний позов визнав у повному обсязі.

Згідно з ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

ТОВ «Вигідна покупка» було заявлено цивільний позов, у якому просить стягнути з ОСОБА_4 майнову шкоду, завдану внаслідок злочинних дій, в розмірі 3454, 17 грн.

Як встановлено судом з матеріалів справи, крадіжкою товару обвинуваченим ОСОБА_4 потерпілому ТОВ «Вигідна покупка» було завдано матеріальну шкоду у розмірі 3454,17 грн., яка залишилась не відшкодована, що представник потерпілого підтвердила в судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні зазначив, що він в повному обсязі визнає позовні вимоги та їх відшкодує.

За наведеного, враховуючи визнання обвинуваченим цивільного позову, а також те, що такі вимоги є обґрунтовані, їх розмір доведеним, суд приходить до висновку, що такий підлягає до задоволення.

Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Згідно положень ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Враховуючи наведене, арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.09.2023 року у справі №308/16109/25 (провадження 1-кс/308/4260/23) на вилучені 12.09.2023 в ході огляду предмета за адресою: м. Ужгород, вул. Карпатської України, буд. 10А предмети (речові докази), а саме: -мобільний телефон марки «Iphone 14 Pro MAX» на 128 ГБ, ІМЕІ1: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 , упаковано в спец. пакет НПУ СУ № PSP2028946; -мобільний телефон марки «Iphone 14 Pro MAX» на 256 ГБ, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , упаковано в спец. пакет НПУ СУ № PSP2028946, та накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.10.2023 року у справі №308/16109/25 (провадження 1-кс/308/4447/23) на вилучений 22.09.2023 в ході огляду предмета за адресою: м. Ужгород, вул. Карпатської України, буд. 10А мобільний телефон марки Apple Iphone» 12 на 64 ГБ (Blue Demo), IMEI НОМЕР_5 , упаковано в спец. пакет НПУ СУ № PSP2028675, - підлягає скасуванню.

Питання про долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.10.2023 року (справа №308/16109/25 провадження 1-кс/308/4808/23) обрано щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під домашнім арештом, заборонивши останньому залишати місце свого постійного проживання за адресою АДРЕСА_3 без дозволу слідчого, прокурора або суду у період доби з 22 години 00 хвилин по 06 годину 00 хвилин. Строк дії ухвали про тримання ОСОБА_4 під домашнім арештом визначити до двох місяців в межах строку досудового розслідування, а саме до 08 грудня 2023 року.

Під час судового провадження запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався, прокурор з клопотанням про застосування запобіжного заходу обвинуваченому до суду не звертався, тому підстав для застосування обвинуваченому запобіжного заходу суд не вбачає.

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст. ст. 349, 373-374, 381-382 КПК України, ст. ст.12, 50, 191 КК України суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст. 185 та ч.4 ст. 191 КК України, та призначити йому покарання:

-за ч.4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років;

-за ч.4 ст. 191 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 (один) місяць, з позбавленням права обіймати посади пов`язані з відповідальністю за матеріальні цінності на строк три роки.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_13 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 місяць з позбавленням права обіймати посади пов`язані з відповідальністю за матеріальні цінності на строк три роки.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.03.2023 року (справа № 308/16870/22), та призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

Строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_4 , після набрання вироком суду законної сили.

Цивільний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Вигідна покупка» до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вигідна покупка» (, місцезнаходження: Полтавська область, Полтавський район, смт. Опішня, вул. Свято-Михайлівська, буд. 3Б) майнову шкоду в розмірі 3454 (три тисячі чотириста п`ятдесят чотири) грн. 17 коп.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.09.2023 року у справі №308/16109/25 (провадження 1-кс/308/4260/23), та ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.10.2023 року у справі №308/16109/25 (провадження 1-кс/308/4447/23).

Речові докази:

-мобільний телефон марки «Iphone 14 Pro MAX» на 128 ГБ, ІМЕІ1: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 , упаковано в спец. пакет НПУ СУ № PSP2028946; мобільний телефон марки «Iphone 14 Pro MAX» на 256 ГБ, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , упаковано в спец. пакет НПУ СУ № PSP2028946, мобільний телефон марки Apple Iphone» 12 на 64 ГБ (Blue Demo), IMEI НОМЕР_5 , упаковано в спец. пакет НПУ СУ № PSP2028675, - повернути власнику чи уповноважено представнику;

-флеш-накопичувач «Kingston» об?ємом 32 GB, на якому містяться відеозаписи, на яких зображено, як ОСОБА_4 , викрав три мобільні телефони, та відеозапис з камери внутрішнього відеоспостереження, на якому зображено викрадення 04.01.2025 з приміщення магазину «Аврора», що за адресою: м. Ужгород, вул. Капушанська, 150/4 різного роду товар, який записано на DVD-R диск та упаковано у паперовий конверт білого кольору, - залишити при матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним.

З інших підстав вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення учасниками процесу до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області ОСОБА_1