Справа № 202/4738/25
Провадження № 1-кс/202/4844/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про арешт майна

01 липня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі клопотання слідчого слідчого відділу Дніпровського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000043 від 19.02.2024, за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307, ч.3 ст.307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до слідчого судді із вказаним клопотанням, яке мотивував тим, СВ ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінальному провадженні №0000043 за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст.307, ч.2, ч.3 ст.307 КК України.

25.06.2025 проведено санкціонований обшук за адресою: АДРЕСА_1 , а саме за місцем фактичного мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , де було виявлено та вилучено електронні ваги, які постановою слідчого від 25.06.2025 визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене, з метою збереження речових доказів, просив слідчого суддю накласти арешт на майно вилучене в ході проведення вказаного обшуку, а саме на електронні ваги.

Слідчий та власник майна у судове засідання не з`явилися, про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, що у відповідності до ч.1 ст.172 КПК України, не перешкоджає розгляду клопотання.

Повно та всебічно дослідивши матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя прийшов до наступного.

Клопотання про арешт майна відповідає вимогам ст.171 КПК України. Подане до суду 26.06.2025.

СВ ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінальному провадженні №0000043 за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст.307, ч.2, ч.3 ст.307 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 11.06.2025 надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , де мешкає ОСОБА_4 , з метою відшукання: наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, чорнових записів, мобільних телефонів, сім-карток, за допомогою яких зв`язувались співучасники злочину, банківських платіжних картки, грошових коштів у готівковій та електронній формах, отриманих в результаті здійснення незаконної діяльності; персональних комп`ютерних систем та їх частин (комп`ютерів, ноутбуків, планшетів); мобільних терміналів (мобільних телефонів) систем зв`язку; електронних носіїв інформації.

25.06.2025 обшук був проведений та за його наслідком, окрім іншого було виявлено на вилучено електронні ваги.

25.06.2025 вказане майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України метою арешту майна є збереження речових доказів, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Приписами ч.10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до вимог ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; можливість спеціальної конфіскації майна; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Частиною 3 статті 307 КК України передбачена відповідальність за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, вчинене повторно або за попередньою змовою групою осіб, або особою, яка раніше вчинила одне із кримінальних правопорушень, передбачених статтями 308-310, 312, 314, 315, 317 цього Кодексу, або із залученням неповнолітнього, а також збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів у місцях, що призначені для проведення навчальних, спортивних і культурних заходів, та в інших місцях масового перебування громадян, або збут чи передача цих речовин у місця позбавлення волі, або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах чи особливо небезпечні наркотичні засоби або психотропні речовини, вчинені організованою групою, а також якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги в особливо великих розмірах, або вчинені із залученням малолітнього або щодо малолітнього, а отже, твердження слідчого під час звернення із клопотанням про арешт майна про те, що зазначене у клопотання майно може бути використане у кримінальному провадженні як доказ, належним чином підтверджена допустимими в розуміння ст.86 КПК України доказами.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберігали на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінального протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

На час розгляду клопотання доведено, що зазначене у клопотання майно, відноситься до предметів, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, а тому вимоги про накладення арешту підлягають задоволенню з метою збереження речових доказів.

Керуючись ст. ст. 40, 98, 100, 131, 132, ч. 2 ст. 167, ч.2 ст. 168, ст. ст. 170-175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на електронні ваги.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_5