Провадження № 1-кп/127/538/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.07.2025 місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.02.2025 за № 0000399, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Вінниці, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , із середньою освітою, непрацюючої, незаміжньої, громадянки України, несудимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 128 Кримінального кодексу України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 12.02.2025 року в обідню пору, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, спільно з своїм співмешканцем ОСОБА_6 та знайомими ОСОБА_7 та ОСОБА_5 перебували в приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_1 , де спільно розпивали спиртні напої. В подальшому ОСОБА_3 вирішила приготувати їсти та взявши до рук кухонний ніж почала нарізати овочі, під час чого у неї на побутовому підґрунті виникла словесна суперечка з ОСОБА_6 .

Під час сварки ОСОБА_3 з метою самоствердження та надання своїм словам більшого значення, тримаючи в руках кухонний ніж повернулась у бік ОСОБА_6 та почала хаотично розмахувати руками водночас висловлюючи погрози в бік свого співмешканця.

Так, ОСОБА_3 , тримаючи в руці кухонний ніж, достовірно розуміючи про небезпеку заподіяння тілесних ушкоджень стороннім особам, передбачаючи та усвідомлюючи можливість настання негативних наслідків для їх здоров`я, не переконалась у відсутності поблизу неї людей, під час хаотичного розмахування ножем з необережності нанесла ним удар ОСОБА_5 , який раптово опинився перед нею і мав намір заспокоїти ОСОБА_3 . Внаслідок необережних дій ОСОБА_3 завдала ОСОБА_5 один удар ножем в область черевної порожнини.

Внаслідок дій ОСОБА_3 у ОСОБА_5 згідно висновку експерта Вінницького обласного бюро судово-медичної експертизи мало місце тілесне ушкодження у виді колото-різаного поранення черевної порожнини із наскрізним ушкодженням тонкої кишки, брижі кореня тонкої кишки. Гемоперитониум (наявність крові у черевній порожнині). Вказане тілесне ушкодження виникло від травматичної дії предмету, що має колото-ріжучі властивості, за ступенем тяжкості належить до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечне для життя в момент заподіяння (п. 2.1.3. «к» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень»).

Таким чином, ОСОБА_3 вчинила злочин, передбачений ст. 128 КК України, - необережне тяжке тілесне ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 винною себе у вчиненні злочину визнала та показала, що дійсно вчинила злочин за вказаних в обвинувальному акті обставин. У вчиненому щиро розкаюється та просить суд її суворо не карати, врахувати, що вона у вчиненому щиро кається, надавала медичну допомогу потерпілому, ходила до нього у лікарню, підтримувала потерпілого, надала йому місце проживання у своєму житлі. Про вчинене жалкує та завіряє суд, що подібне більше не повториться, просить призначити мінімальну міру покарання та не позбавляти волі.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 показав, що обвинувачена вчинила злочин за вказаних в обвинувальному акті обставин. Він вибачає обвинуваченій та просить суд її суворо не карати, врахувати, що вона щиро кається, надавала йому допомогу. Просить призначити їй мінімальну міру покарання та не позбавляти волі.

Суд, у порядку ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України, врахувавши, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому суд з`ясував, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, судом також роз`яснено учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

А тому, крім допиту обвинуваченої та потерпілого, інші докази, за погодженням з учасниками судового провадження, не досліджувалися, за винятком документів, які стосуються особи обвинуваченої та характеризуючих її даних, заходів забезпечення кримінального провадження, процесуальних витрат та речових доказів.

Допитавши обвинувачену, яка визнала себе винною та добровільно повідомила суду обставини вчинення злочину, допитавши потерпілого, а також дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши виступи учасників судового провадження в дебатах та останнє слово обвинуваченої, суд дійшов таких висновків.

Показання обвинуваченої та потерпілого є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, а тому не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння ними обставин злочину, добровільності та істинності їх позицій.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого їй злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

За таких обставин суд кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_3 за ст. 128 КК України, - необережне тяжке тілесне ушкодження.

Призначаючи обвинуваченій покарання, суд, відповідно до вимог статей 50, 65-67 Кримінального кодексу України щодо загальних засад призначення покарання, враховує положення ст. 12 Кримінального кодексу України, фактичні обставини кримінального провадження, особу обвинуваченої, яка несудима, за місцем проживання характеризується задовільно, непрацевлаштована, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Крім того, при призначенні покарання суд враховує відношення обвинуваченої до своїх дій, а саме те, що у вчиненому вона щиро кається, завіряє суд, що подібне більше не повториться, просить вибачення за вчинене.

Обставинами, які, згідно ст. 66 Кримінального кодексу України, пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, надання медичної допомоги безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення та добровільне усунення заподіяної шкоди.

Обставиною, яка, згідно ст. 67 Кримінального кодексу України, обтяжує покарання, суд визнає вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Суд зазначає, що згідно положень частини 2 статті 50 Кримінального кодексу України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Частинами 1 та 2 статті 65 Кримінального кодексу України, зокрема встановлено, що суд при призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчиненене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про звільнення обвинуваченої від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченої, дотримуючись при цьому загальних принципів, встановлених законом, щодо призначення покарання.

При цьому суд враховує особу обвинуваченої, яка несудима, характеризується задовільно, непрацевлаштована, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Також суд враховує відношення обвинуваченої до своїх дій, а саме те, що у вчиненому вона щиро кається, жалкує про вчинене та завіряє суд, що подібне більше не повториться.

Суд вважає, що вище викладені обставини дають підстави вважати можливим виправлення обвинуваченої без реального відбуття покарання.

Отже, враховуючи викладене, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченої та запобігання новим кримінальним правопорушенням, суд дійшов висновку, що покаранням справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_3 і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ст. 128 Кримінального кодексу України, з урахуванням положень ст. 75 Кримінального кодексу України, та із звільненням обвинуваченої від відбування покарання, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї згідно ст. 76 Кримінального кодексу України обов`язки.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої не застосовувався.

Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 17.02.2025, в частині накладення арешту на змив речовини бурого кольору, слід скасувати, оскільки в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 17.02.2025, в частині накладення арешту на кухонний ніж з ручкою світло-коричневого кольору, який був направлений до експертної установи, скасуванню не підлягає.

Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18.02.2025, на ковдру рожевого кольору у підковдрі сірого кольору зі слідами речовини бурого кольору, спортивні штани чорного кольору зі слідами речовини бурого кольору, штани із забарвленням "мілітарі" зі слідами речовини бурого кольору, носки чорного кольору, труси синього кольору, футболку чорного кольору зі слідами речовини бурого кольору, кросівки бежевого кольору, куртку чорно-червоного кольору, слід скасувати, оскільки в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Крім того, на підставі ст. 124 Кримінального процесуального кодексу України слід стягнути з обвинуваченої на користь держави процесуальні витрати, а саме, документально підтверджені витрати на залучення експерта: висновок експерта № СЕ-19/102-25/4449-Д від 06.03.2025 в розмірі 2 387 грн. 70 коп.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог статті 100 Кримінального процесуального кодексуУкраїни.

Керуючись статтями 50, 65-67 Кримінального кодексу України, статтями 100, 124, 174, 349, 368-371, 373-374, 376, 395 Кримінального процесуального кодексуУкраїни, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ст. 128 Кримінального кодексу України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.

Згідно п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку суду.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати, а саме, документально підтверджені витрати на залучення експерта в розмірі 2 387 (дві тисячі триста вісімдесят сім) грн. 70 коп.

Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 17.02.2025, в частині накладення арешту на змив речовини бурого кольору, - скасувати.

Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18.02.2025, на ковдру рожевого кольору у підковдрі сірого кольору зі слідами речовини бурого кольору, спортивні штани чорного кольору зі слідами речовини бурого кольору, штани із забарвленням "мілітарі" зі слідами речовини бурого кольору, носки чорного кольору, труси синього кольору, футболку чорного кольору зі слідами речовини бурого кольору, кросівки бежевого кольору, куртку чорно-червоного кольору, - скасувати.

Речові докази у кримінальному провадженні - змив речовини бурого кольору, зразок крові потерпілого, які, відповідно до постанови слідчого про визнання речовими доказами від 13.02.2025 та квитанції № 4810 від 29.03.2025, передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області - знищити.

Речові докази у кримінальному провадженні - ковдру рожевого кольору у підковдрі сірого кольору зі слідами речовини бурого кольору, спортивні штани чорного кольору зі слідами речовини бурого кольору, штани із забарвленням "мілітарі" зі слідами речовини бурого кольору, носки чорного кольору, труси синього кольору, футболку чорного кольору зі слідами речовини бурого кольору, кросівки бежевого кольору, куртку чорно-червоного кольору, які, відповідно до постанови слідчого про визнання речовими доказами від 13.02.2025 та квитанції № 4810 від 29.03.2025, передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області - повернути власнику ОСОБА_5 .

Речовий доказ у кримінальному провадженні - медичну картку стаціонарного (амбулаторного) хворого ОСОБА_5 , яка, відповідно до постанови слідчого про визнання речовим доказом від 04.03.2025 року, зберігається в матеріалах кримінального провадження, - повернути до КНП "Вінницька МКЛ ШМД" (вул. Київська, 68 м. Вінниця).

Речовий доказ у кримінальному провадженні - диск із записом виклику бригади екстреної медичної допомоги, який, відповідно до постанови слідчого про визнання речовим доказом від 14.02.2025 року, зберігається в матеріалах кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченій, потерпілому та прокурору.

Суддя