Провадження по справі № 1-кп/522/2319/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

здійснивши судовий розгляд у відкритому судовому засіданні у залі Приморського районного суду м. Одеси №106 на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001096 від 15.05.2019 року стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, працюючого, без місця реєстрації, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 13.05.2011 року за ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 263, 395, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки; 27.12.2013 року звільнений умовно-достроково на підставі ухвали Хмельницького районнго суду Хмельницької області від 26.12.2013 року на невідбутий термін 1 місяць 21 день;

- вироком Київського районного суду м. Одеси від 06.08.2020 року за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік, на підставі ст. 75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік; ухвалою Суворовського районного суду м. Одеса від 07.09.2021 року звільнено від покарання, призначеного вироком Київського районного суду м. Одеси від 06.08.2020 року, у зв`язку із закінченням іспитового строку,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Викладення обставин кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення, яке суд вважає доведеним.

ОСОБА_3 , маючи не зняту та не погашену судимість, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та повторно вчинив кримінальне правопорушення майнового характеру.

Так, 14 травня 2019 року о 15 годині 00 хвилин ОСОБА_3 за попередньою змовою з ОСОБА_6 (матеріали відносно якого виділені в окреме кримінальне провадження), маючи намір на вчинення крадіжки чужого майна, та переслідуючи ціль незаконного збагачення, перебуваючи біля домоволодіння за адресою : АДРЕСА_2 , шляхом різкого ривку, що призвело до розмагнічування електромагнітного замку, проникли через хвіртку на територію вказаного домоволодіння.

Будучи впевненим, що за їх злочинними діями ніхто не спостерігає, а поряд відсутні сторонні особи, ОСОБА_3 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, підійшов до велосипеду марки «Comanche» моделі «Tomahawk Cross» чорно-сірого кольору, вартістю 5035 гривень, який був пристебнутий металевим ланцюгом до труби неподалік від входу до під`їзду будинку, та почав тримати його, а в цей час ОСОБА_6 з силою смикнув металевий ланцюг та порвав його, після чого зняв останній з велосипеду.

В подальшому ОСОБА_3 та ОСОБА_6 з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись ним на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 5025 гривень.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ознаками частини 3 статті 185 Кримінального кодексу України таємне викрадення чужого майно (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб та поєднане з проникненням у сховище.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, визнав в повному обсязі та підтвердив обставини кримінального правопорушення, які викладено в обвинувальному акті. Пояснив суду, що в той період, більш точної дати та часу не пам`ятав, він разом із знайомим ОСОБА_7 жили переважно на вулиці. Вони ходили шукали метал, щоб здати на металобрухт, та випадково зайшли у двір, розташований за адресою: м. Одеса, провулок Шампанський, де зберігався гірський велосипед марки «Comanche». Вхід у двір був обмежений хвірткою на магнітному замку, яку його знайомий ОСОБА_7 , шляхом різкого ривку, відкрив та вони потрапили у двір. Після цього ОСОБА_7 сів на велосипед і поїхав з місця вчинення злочину, а він пішов за ним. Викрадений велосипед вони продали приблизно за 1000 гривень, а отримані кошти витратили на власний розсуд. Про вчинений злочин шкодує. Вартість спричиненої ним потерпілому шкоди у розмірі 5025 гривень визнає, готовий відшкодувати заподіяну потерпілому шкоду.

Просив суд суворо його не карати та врахувати його щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні, який запевняв, що зробив для себе належні висновки та більше не вчинятиме правопорушення. Також просив врахувати його стан здоров`я, оскільки він страждає на тяжкі захворювання.

У судовому засіданні допитаний потерпілий ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , пояснив суду, що в середині травня 2019 року, він чекав на голову ОСББ та з якою спілкувався. Коли вже збирався додому, то з`ясував, що у нього викрали велосипед. Він взяв відео реєстратор, де було видно, як двоє чоловіків зламали двері та викрали велосипед. Після чого він написав заяву до поліції. Вільного доступу до приміщення, де знаходився його велосипед, немає, оскільки придомова територія закрита, але без охорони. Велосипед був на ланцюгу, під аркою. На відео був обвинувачений ОСОБА_3 . Велосипед йому не повернуто, заподіяну шкоду не відшкодовано, однак з цивільним позовом він не звертався. Зазначив, що він кожен день їздив на велосипеді, вартість якого він оцінює у 10000 гривень.

В судовому засіданні під присягою була допитана свідок ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка будучи попередженою про кримінальну відповідальність, надала суду такі показання. В травні 2019 року з території дому було викрадено велосипед, який був пристібнутий біля її балкону. Вона бачила на відео як викрали велосипед. Територія їхнього домоволодіння є закритою, до якого можна потрапити за допомогою ключа або якщо відкриють через домофон. Сторонні особи випадково туди не можуть потрапити. Охорони немає. Якщо вона бачить незнайому людину у дворі, завжди питає до кого вона прийшла.

Під час судового розгляду кримінального провадження судом досліджено письмові докази, які також підтверджують вину ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а саме:

- витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001096 від 15.05.2019 року, за ч. 3 ст. 185 КК України, згідно якого 14.05.2019 року до ч/ч Шевченківського ВП Приморського ВП ГУНП України в Одеській області звернувся гр. ОСОБА_5 , який просить прийняти міри до невстановленої особи, яка 14.05.2019 року, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , викрала велосипед марки «Каманш», чорного кольору, спричинивши збиток 10000 гривень. ЖЕО №9490 від 14.05.2019 року;

- протокол пред`явлення осіб за фотознімками від 17.05.2019 року, за участі свідка ОСОБА_9 , який повідомив, що впізнає особу на фото під №1, на якому зображено ОСОБА_3 , якого він бачив на ринку «Привоз», одягнутий був у сірі спортивні штани, футболку чорного кольору та кепку синього кольору, з написом «Вітрильна Федерація України», у якого купив велосипед;

- протокол пред`явлення осіб за фотознімками від 17.05.2019 року, за участі свідка ОСОБА_9 , який повідомив, що впізнає особу на фото під №1, якого він бачив на ринку «Привоз», одягнутий був у спортивні штани синього кольору та футболку чорно-білого кольору, світле волосся, який був з велосипедом марки «Каманш», чорного кольору, який останньому продав велосипед;

- заява ОСОБА_8 , яка добровільно видала відеозапис від 14.05.2019 року за адресою: АДРЕСА_2 щодо крадіжки велосипеда, який просила долучити до матеріалів кримінального провадження з додатком у виді цифрового диску «Verbatium», білого кольору;

- протокол огляду предмету від 25.05.2019 року, згідно якого слідчий провів огляд мобільного телефону Samsung, сірого кольору, з записом з камер зовнішнього відеоспостереження придомової території будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , на якому зафіксовано як два чоловіки (одягнені в спортивні штани сірого кольору, кофту в чорно-білу смужку, та у одного з них кепка синього кольору з написом «Вітрильна Федерація України»), які знаходяться біля придомової території будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де чоловіки оглядають металеві двері та пробують їх відчинити при вході на територію будинку, один з них силою відчиняє металеві двері та проходять на територію будинку, після чого один з них виїжджає з будинку на велосипеді, а другий в слід за ним виходить (відео тривалістю 1 хвилина 23 секунди), з фототаблицею з 4 фото;

- постанова про визнання та приєднання до провадження речових доказів від 15.05.2019 року, а саме: цифровий диск «Verbatium», білого кольору;

- копія ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 11.06.2019 року про застосування до ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з визначенням застави, строком на 60 днів;

- заява ОСОБА_3 про добровільну видачу працівникам поліції кепки синього кольору та спортивної кофти сірого кольору, які були на ньому у день крадіжки;

- постанова про долучення до кримінального провадження речових доказів від 25.05.2019 року, а саме: кепки синього кольору та куртки сірого кольору;

- довідка про місцезнаходження речового доказу від 25.05.2019 року, згідно якої речові докази: кепка синього кольору та куртка сірого кольору, - направлені до камери схову речових доказів Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області;

- копія ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 30.05.2019 року про накладення арешту на майно, яке було добровільно видано ОСОБА_3 , а саме: кепки синього кольору з написом «Ветрильна Федеральна Україна» та спортивної кофти сірого кольору з капюшоном;

- копія паспорта гр. України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- вимога ГУОІ ГУ МВС України в Одеській області стосовно ОСОБА_3 від 24.05.2019 року;

- довідка №К1-180713 від 26.12.2018 року про реєстрацію місця проживання ОСОБА_3 , згідно якої є особою без реєстрації

- вимога ДІТ ГУНП в Одеській області стосовно ОСОБА_3 від 25.04.2025 року;

- запит до КУ ООМЦПЗ вих. №36/1-СВ-896 від 20.07.2019 року, згідно відмітки від 19.08.2019 року та 21.08.2019 року №3087 в архіві та по картотеці не значиться;

- копія вироку Суворовського районного суду м. Одеси від 13.05.2011 року, яким ОСОБА_3 засуджено за ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 263, 395, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, із супровідним листом.

Стороною захисту у якості характеризуючих даних було надано: характеристику за місцем роботи ОСОБА_3 , згідно якої останній зарекомендував себе з позитивної сторони, та медичну документацію на підтвердження наявності у нього тяжких захворювань.

Також в судовому засіданні прокурором повідомлено та перевірено судом з відкритих джерел, зокрема з ЄРСР, що ОСОБА_6 засуджено за даним епізодом вироком Приморського районного суду м. Одеси від 23.12.2020 року (справа №522/9397/20, провадження №1-кп/522/1705/20).

Щодо дослідження інших доказів, зокрема, допиту заявлених стороною обвинувачення свідків у кримінальному провадженні: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , суд з`ясувавши думку учасників провадження, які добровільно визнали недоцільним дослідження решти доказів по справі, зокрема допиту вищевказаних свідків, та яким було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини у апеляційному порядку, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження решти доказів по справі, а саме допиту зазначених свідків, з урахуванням повного визнання вини обвинуваченим та допиту потерпілого і дослідженням письмових доказів.

При таких обставинах, за згодою учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження доказів по справі, докази у судовому засіданні не досліджувались, згідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Суд з`ясував, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини кримінального провадження, та упевнився у добровільності їх позиції, їм було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини у апеляційному порядку.

Приймаючи до уваги вищевказане, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, повністю доведена.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , містять склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та суд кваліфікує їх за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майно (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб та поєднане з проникненням у сховище.

Мотивування прийнятого рішення.

При визначенні мотивів призначення покарання суд керується таким.

Відповідно до ст. 8 Конституції в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідність покарання ступеню тяжкості злочину та особі правопорушника визначена насамперед ст. 61 Конституції України, відповідно до якої юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, а також з принципу правової держави, з суті конституційних прав та свобод людини і громадянина.

Крім того, як неодноразово наголошував у своїх висновках Верховний Суд, що суди не повинні допускати спрощений та однаковий підхід до розгляду справи та застосовувати індивідуалізацію покарання, з урахуванням конкретних обставин кожної справи. Індивідуалізація покарання конкретизація виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта (постанова Верховного Суду від 22.03.2018 року у справі №207/5011/14-к (провадження №51-1985км 18).

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

У частині 2 ст. 65 КК України встановлено презумпцію призначення більш м`якого покарання, якщо не доведено, що воно не є достатнім для досягнення мети покарання. Суд вважає, що такий же принцип застосовується і при вирішенні питання про порядок відбування покарання, зокрема, про можливість звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» судам необхідно мати на увазі, що частиною 1 статті 75 КК передбачено звільнення від відбування покарання з випробуванням тільки тих осіб, які засуджуються до виправних робіт, службового обмеження (для військовослужбовців), обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, тобто лише щодо основного покарання, що має бути належним чином вмотивовано у вироку. Рішення суду про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням має бути належним чином мотивоване. Іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного до трьох років (ч. 3 ст. 75 КК України).

Щодо призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 .

Прокурор просив призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді 3 років позбавлення волі, з можливістю застосування положень ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Обвинувачений просив врахувати його щире каяття, готовність відшкодувати шкоду потерпілому, позитивну характеристику з місця роботи та стан його здоров`я, на підтвердження чого надав відповідну медичну документацію, суворо його не карати та призначити йому покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючої покарання обставини та відсутність обтяжуючих покарання обставин.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує його особу, який є громадянином України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштований, проживає в м. Одеса, раніше судимий, на обліку у лікаря психіатра чи нарколога не перебуває та те, що він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_12 суд враховує те, що він щиро розкаявся у вчиненні кримінального правопорушення та активно сприяв у розкритті злочину.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_12 , відсутні.

Санкцією ч. 3 ст. 185 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючої покарання обставини та відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_3 покарання, передбачене санкцією ч. 3 ст. 185 КК України, у виді трьох років позбавлення волі.

Врахувавши в сукупності наведені вище обставини кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючих покарання обставин, а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обтяжуючих покарання обставин, стан його здоров`я, який згідно наданої медичної документації страждає на тяжкі захворювання, суд доходить висновку про можливість виправлення та перевиховання засудженого без ізоляції від суспільства із застосуванням положень ст. 75 КК України, тому вважає за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном на один рік.

При цьому, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, які будуть достатні для забезпечення належної поведінки ОСОБА_3 та виконуватимуть виховну та превентивну функцію.

Таким чином, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

На підставі вищезазначеного, суд вважає, що таке покарання буде законним, справедливим, достатнім для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень обвинуваченим та досягне своєї мети.

Щодо заходів забезпечення кримінального провадження, процесуальних витрат та речових доказів.

Запобіжний захід застосований до ОСОБА_3 ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 06.03.2020 року у вигляді домашнього арешту у нічний період доби слід вважати таким, що втратив свою дію.

Разом з тим, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, слід зарахувати ОСОБА_3 у строк покарання строк його попереднього ув`язнення у період із 11.06.2019 року по 06.03.2020 року, із розрахунку: один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі.

На підставі ст. 174 КПК України підлягає скасуванню накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 30.05.2019 року арешт на майно, добровільно видане ОСОБА_3 , а саме: кепку синього кольору з написом «Ветрильна Федеральна Україна» та спортивну кофту сірого кольору з капюшоном - скасувати

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Судові витрати на залучення експертів відсутні.

Питання щодо речових доказів судом вирішується в порядку вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 50, 63, 65, 75, 76, 185 КК України, ст. 100, ч. 3 ст. 349, 367-371, 373, 374, 376, 395, 532 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати виним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном 1 (один) рік.

На підставі ч. 1, п. 2, 4 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний період доби, застосований до ОСОБА_3 ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 06.03.2020 року, вважати таким, що втратив свою дію.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_3 у строк покарання строк його попереднього ув`язнення у період із 11.06.2019 року по 06.03.2020 року, із розрахунку: один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 30.05.2019 року арешт на майно, добровільно видане ОСОБА_3 , а саме: кепку синього кольору з написом «Ветрильна Федеральна Україна» та спортивну кофту сірого кольору з капюшоном - скасувати.

Речові докази по справі:

- кепку синього кольору з написом «Ветрильна Федеральна Україна» та спортивну кофту (куртку) сірого кольору з капюшоном, - повернути власнику ОСОБА_3 .

- цифровий диск «Verbatium», білого кольору, зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Судові витрати відсутні. Цивільний позов не заявлено.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження та на нього може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня проголошення вироку через Приморський районний суд м. Одеси до Одеського апеляційного суду.

Суддя Приморського районного

суду м. Одеси ОСОБА_13