Справа № 274/2755/25 Провадження № 1-в/0274/478/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.05.2025 м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючий - суддя ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

представника державної установи "Бердичівська виправна колонія (№ 70)" ОСОБА_5 ,

захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 (дистанційно),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі судових засідань клопотання засудженого

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про зарахування часу перебування в установі для попереднього ув`язнення державна установа «Київський слідчий ізолятор» у строк покарання, -

в с т а н о в и в:

22.04.2025 до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування до строку покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі строку перебування в установі для попереднього ув`язнення державна установа «Київський слідчий ізолятор» у строк покарання з 04.03.2017 по 04.05.2017, з 26.05.2018 по 09.04.2019, з 26.07.2019 по 21.09.2020, з 28.06.2021 по 18.03.2025.

Засуджений ОСОБА_7 в судовому засіданні своє клопотання підтримав.

Захисник засудженого адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні клопотання засудженого підтримав та просив задовольнити.

Представник державної установи "Бердичівська виправна колонія (№ 70)" в судовому засіданні вважав, що клопотання засудженого підлягає частковому задоволенню в частині зарахування до строку покарання періоду перебування засудженого в державній установі «Київський слідчий ізолятор» з 04.03.2017 по 04.05.2017, оскільки в цей час засуджений на підставі ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28.12.2016 утримувався в державній установі «Київський слідчий ізолятор» з метою участі у касаційному розгляді кримінального провадження.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав позицію представника установи виконання покарань про часткове задоволення клопотання засудженого.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали особової справи, суд дійшов таких висновків.

Згідно з пунктом 14 частини першої статті 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

З матеріалів особової справи вбачається, що ОСОБА_7 засуджений вироком Миронівського районного суду Київської області від 19.01.2016 за ч. 3 ст. 289, п. 6 та п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України та на підставі ч. 2 ст. 70, ч. 2 ст. 71 КК України до покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією усього майна, яке є власністю засудженого. Початок відбування покарання ОСОБА_7 визначено з дня затримання, а саме: 30.05.2015.

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 16.06.2016 вирок Миронівського районного суду Київської області від 19.01.2016 щодо ОСОБА_7 залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.04.2017 вирок Миронівського районного суду Київської області від 19.01.2016 та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 16.06.2016 змінено. Виключено з судових рішень посилання, як на докази винуватості засуджених данні, які містяться в протоколі огляду місця події від 31.05.2015 та постанові про визнання речовими доказами від 31.05.2015. У решті судові рішення залишені без зміни.

Таким чином, вирок Миронівського районного суду Київської області від 19.01.2016 набрав законної сили 16.06.2016, судами апеляційної чи касаційної інстанцій скасований не був.

Згідно з правовим висновком, сформульованим Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 29.08.2018 (справа № 663/537/17), у разі, якщо особа вчинила злочин в період до 23.12.2015 (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає частина п`ята статті 72 КК України в редакції Закону України від 26.11.2015 № 838-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» (далі - Закон № 838-VIII) (зворотна дія Закону № 838-VIII як такого, який «іншим чином поліпшує становище особи» у розумінні частини першої статті 5 КК України).

З вироку Миронівського районного суду Київської області від 19.01.2016 вбачається, що злочини, за які ОСОБА_7 відбуває покарання, були вчинені до 23.12.2015, а тому, в разі наявності відповідних правових підстав, підлягають застосуванню положення частини п`ятої статті 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII.

Відповідно до положень частини п`ятої статті 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII) зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводилось з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 05.07.2017 постановлено зарахувати в строк попереднього ув`язнення ОСОБА_7 затримання та тримання під вартою як запобіжний захід з 30.05.2015 по 16.06.2016 включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Таким чином, засудженому ОСОБА_7 зараховано попереднє ув`язнення у строк покарання за вироком Миронівського районного суду Київської області від 19.01.2016.

В клопотанні засуджений просить зарахувати у строк покарання періоди його перебування у державній установі «Київський слідчий ізолятор» під час його участі у касаційному розгляді кримінального провадження, перегляді судових рішень з підстав, передбачених пунктами 2 і 3 ч. 1 ст. 445 КПК України (в редакції Закону України від 12.02.2015 № 192-VII), провадженні за нововиявленими та виключними обставинами.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Як уже було зазначено вище, вирок Миронівського районного суду Київської області від 19.01.2016 набрав законної сили 16.06.2016.

Відповідно до частини п`ятої статті 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII) у строк попереднього ув`язнення включається строк:

а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;

б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання;

в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження;

г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи;

ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

При цьому суд враховує висновок Верховного Суду, зроблений у постанові від 26.02.2020 у справі № 497/349/16-к, відповідно до якого положення пункту «ґ» частини п`ятої статті 72 КК України не поширюються на час перебування особи в установі попереднього ув`язнення після набрання вироком законної сили, у тому числі у зв`язку із участю в касаційному розгляді відповідного кримінального провадження, у судових засіданнях щодо розгляду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, щодо роз`яснення судового рішення чи виправлення в ньому описки, а також щодо вирішення інших питань, що виникають на стадії виконання вироку, адже після набрання вироком законної сили ув`язнення вже не є попереднім.

Таким чином, періоди перебування ОСОБА_7 у державній установі «Київський слідчий ізолятор» після набрання вироком законної сили, а саме: з 04.03.2017 по 04.05.2017, з 26.05.2018 по 09.04.2019, з 26.07.2019 по 21.09.2020, з 28.06.2021 по 18.03.2025 не є попереднім ув`язненням останнього, а тому не підлягають зарахуванню у строк покарання відповідно до приписів частини п`ятої статті 72 КК України.

З огляду на викладене, зважаючи, що рішення про зарахування ОСОБА_7 строку попереднього ув`язнення до строку покарання відповідно до положень частини п`ятої статті 72 КК України вже було прийняте, суд дійшов до переконання, що в задоволенні клопотання засудженого слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись статтями 372, 376, 537, 539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування періоду його перебування в державній установі "Київський слідчий ізолятор" у строк покарання за вироком Миронівського районного суду Київської області від 19.01.2016 - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області протягом 7 днів з дня її оголошення, засудженим - з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1