Справа № 191/3308/23
Провадження № 1-кп/191/252/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2025 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Синельникове обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000605 від 05 липня 2023 року відносно ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Нікополь, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, з 16.05.2024 року працює в ТОВ «ВП УКРДРЕВ» оператором виробничої дільниці, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого : АДРЕСА_2 , раніше судимого: 29.10.2012 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст..186 ч.2 КК України до примусових заходів виховного характеру; 15.06.2017 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст.ст. 186 ч.1, 186 ч.2, 190 ч.2, 187 ч.2, 69, 358 ч.1, 358 ч.4, 70 ч.1 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі.Відбув покарання та звільнився з ДУ «Синельниківська виправна колонія №94».

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.391 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Встановлено, що ОСОБА_5 , будучи засудженим 01.03.2021 Ленінським районним судом м. Харкова Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до 4 (чотирьох) років З(трьох) місяців позбавлення волі, прибув для відбуття покарання до Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)», будучи ознайомленим з вимогами Кримінально - виконавчого кодексу України, Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених Наказом Міністерства юстиції України № 2823/5 від 28.08.2018, Кримінального кодексу України, в тому числі зі змістом статті 391 КК України, на шлях виправлення не став та умисно, з метою порушення режиму відбування покарання, систематично вчиняв порушення встановлених порядків виконання покарання, за що має 63 дисциплінарних стягнень, з яких 1 раз у вигляді переведення до приміщення камерного типу (ПКТ), що накладалося 29.03.2023, строком на 1 місяць, у зв`язку з чим відповідно до ст.133 Кримінально - виконавчого кодексу України, ОСОБА_5 вважається злісним порушником режиму утримання як засуджений, який злісно не виконує законні вимоги адміністрації, та який на протязі року вчинив більше шістьох порушень режиму відбування покарання, за кожне з яких постановою начальника установи були накладені стягнення, які достроково не зняті та не погашені у встановленому законом порядку.

Зокрема, 05.07.2023 приблизно о 09 годині 30 хвилин, (більш точний час не встановлено) представником адміністрації установи виконання покарання - виконуючого обов`язки начальника відділення соціально - психологічної служби № 20 Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)» майором внутрішньої служби ОСОБА_6 , згідно виконання покладених на нього функціональних обов`язків, діючи виключно в рамках своєї посадової інструкції та у відповідності до ч.5 ст.118 КВК України, засудженому ОСОБА_5 повідомлено, що він являється черговим згідно графіку 2-х годинних залучень до робіт із благоустрою колонії засуджених відділення СПС № 20 на липень 2023 року, та пред`явлено законну вимогу приступити до роботи по благоустрою установи, визначивши при цьому територію для проведення робіт - прибирання території локального сектору відділення СПС № 20 виправної колонії. Для виконання робіт засуджений ОСОБА_5 був забезпечений необхідним для виконання наказу інвентарем (мітла, совок, цеберка та робочі рукавиці), був одягнутий за сезоном, взутий, нагодований згідно встановлених норм. Незважаючи на вищезазначену законну вимогу виконуючого обов`язки начальника відділення соціально - психологічної служби № 20 Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)» майора внутрішньої служби ОСОБА_6 , засуджений ОСОБА_5 приступити до робіт - прибирання території локального сектору від ділення СПС № 20 виправної колонії, в категоричній формі відмовився.

У зв`язку з чим начальником відділення соціально - виконуючого обов`язки начальника відділення соціально - психологічної служби № 20 майором внутрішньої служби ОСОБА_6 для з`ясування стану здоров`я засудженого ОСОБА_5 , останнього було доставлено до медичної частини виправної колонії № 94. Цього ж дня, приблизно о 09 годині 45 хвилин, (більш точний час не встановлено), в.о. завідувача медичної частини №94 Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)» ОСОБА_7 , проведено медичний огляд стану здоров`я засудженого ОСОБА_5 , за результатами якого складено медичний висновок від 05.07.2023, відповідно до якого протипоказань для виконання чергування згідно графіка 2-ох годинних робіт із благоустрою колонії засуджених відділення СПС № 20 у засудженого ОСОБА_5 , не має.

Того ж дня, о 10 годині 00 хвилин, виконуючого обов`язки начальника відділення соціально - психологічної служби № 20 майором внутрішньої служби ОСОБА_6 , в присутності начальника відділення СПС № 13 майора внутрішньої служби ОСОБА_8 , та начальника відділення СПС №1 майора внутрішньої служби ОСОБА_9 , засудженому ОСОБА_5 , було роз`яснено положення ст.118 КВК України та попереджено про кримінальну відповідальність, передбачену ст.391 КК України за злісне невиконання законних вимог адміністрації установи виконання покарань, після чого повторно оголошено законну вимогу приступити до виконання роботи з благоустрою установи згідно графіку 2-х годинних залучень до робіт із благоустрою колонії засуджених відділення СПС № 20, на що засуджений ОСОБА_5 , в категоричній формі відмовився виконувати законні вимоги начальника відділення і до роботи не приступив, чим порушив вимоги ч.3 ст.107, ч.5 ст.118 КВК України, а також Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених Наказом Міністерства юстиції України № 2823/5 від 28.08.2018, пояснивши, що прибирання території локального сектору відділення СПС № 20 виправної колонії принижує його людську гідність.

Умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України, тобто злісна непокора законним вимогам адміністрації установи виконання покарання, особою, яка відбуває покарання у вигляді позбавлення волі, якщо ця особа за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу (одиночної камери).

18 квітня 2025 року між прокурором Синельниківської окружної прокуратури ОСОБА_10 , якій на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000605 від 05.07.2023 року, та обвинуваченим ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_4 укладена угода про визнання винуватості відповідно до вимог ст. 472 КК України, яка скріплена підписами сторін, та згідно умов якої ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.391 КК України, зобов`язався сприяти розслідуванню кримінального провадження у з`ясуванні, виявленні та припиненні інших відомих йому подібних кримінальних правопорушень, беззастережно та у повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.391 КК України, в обсязі пред`явленого обвинувачення. Сторонами узгоджено вид та міру покарання за ст.391 КК України у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком. В угоді також зазначено, що сторони розуміють наслідки її укладення та затвердження, а також наслідки її невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в ній покарання.

В судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.391 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю, щиро покаявся у вчиненому. Просив затвердити угоду про визнання винуватості, заявивши при цьому, що наслідки укладення такої він розуміє в цілому та зобов`язується в подальшому не вчиняти нових злочинів.

В судовому засіданні ОСОБА_5 пояснив, що угода була укладена добровільно, без будь-якого примусу, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України. Беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.391 КК України, в обсязі пред`явленого обвинувачення, просив затвердити угоду про визнання винуватості, заявивши при цьому, що наслідки укладення такої він розуміє в цілому, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання та на звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості укладену між ОСОБА_5 та прокурором.

Суд, заслухавши думки прокурора, обвинуваченого та його захисника, розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, дійшов наступного висновку.

Відповідно ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч.2 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Згідно ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Судом встановлено, що угода про визнання винуватості, укладена між прокурором, обвинуваченим та його захисником, повністю відповідає вимогам законодавства, оскільки її умови не суперечать вимогам КК України, КПК України, умови угоди відповідають інтересам суспільства та принципам гуманізму; не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, є всі обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди було добровільним, є всі фактичні підстави для визнання винуватості, узгоджені сторонами вид і міра покарання відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

При призначені покарання враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, а також враховано особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_5 раніше судимий, за місцем роботи характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, вину визнав повністю.

Обставини, які пом`якшують покарання згідно положень ст. 66 КК України - щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання згідно положень ст. 67 КК України відсутні.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

За таких обставин, суд вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості та вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_5 повинно бути обрано необхідне та достатнє для його виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, а саме у вигляді узгодженої сторонами міри покарання в межах санкції інкримінованої статті Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки. На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбуття призначеного судом покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України.

Цивільний позов у межах кримінального провадження не заявлявся, процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню не застосовувався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374, 474, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 18 квітня 2025 року укладену між сторонами кримінального провадження: прокурором Синельниківської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_10 з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_5 , захисником ОСОБА_4 з іншого боку.

Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.391 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирати.

Роз`яснити засудженому ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1