н/п 1-кс/490/3297/2025
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/6307/25
У Х В А Л А

08 серпня 2025 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі скаржника ОСОБА_3 , слідчого МРУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб ГУНП в Миколаївській області щодо невнесення відомостей до ЄРДР за її заявою від 28.07.2025,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб ГУНП в Миколаївській області щодо невнесення відомостей до ЄРДР за її заявою від 28.07.2025, яку вона подала 29.07.2025.

Зазначає, що подала до ГУНП в Миколаївській області заяву про внесення відомостей до ЄРДР за ч.1 ст.364, ч.1 ст.367 КК України. В заяві вказувалося, що її син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 01.10.2015 року був виключений з військового обліку шо підтверджується виданим йому військово-обліковим документом серії МО № 810586. З того періоду він не є військовозобов`язаним та на нього не розповсюджується вимоги правил ведення військового обліку.

В червні 2025 року начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 умисно з метою протиправного переслідування її сина, відкрив адміністративне провадження за ознаками ст. 210 КУпАП та 18.07.2025 згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 150, начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно її сина ОСОБА_3 , який не є військовозобов`язаним, безпідставно та незаконно направлено звернення щодо затримання та доставки до ІНФОРМАЦІЯ_2 в порядку ст. 259, 261 КК України.

Начальник відділення поліції №5 Миколаївського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 отримавши дане звернення проявив халатність, не перевірив наявні та подані документи, їх безпідставність та протиправність, безпідставно вніс її сина у внутрішню базу розшуку призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Так станом на 18.07.2025 рок її син не перебував на обліку, в силу того, що був виключений з обліку, та оскільки не є військовозобов`язани, то не міг скоїти правопорушення передбачені ст. 210 КУпАП. Відомості про облік її сина з`явилися в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів лише 20.07.2025 року після того, як 20.07.2025 року близько 9.30 годин сина незаконно затримали співробітники поліції та ТЦК та СП, на підставі інформації в базі розшук, яка була внесена туди начальником відділення поліції №5 Миколаївського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 .

Начальник відділення поліції №5 Миколаївського РВП ГУНП в Миколаївській області перед внесенням інформації у базу «розшуку» мав ретельно перевірити подане звернення начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 , перевірити достовірність перебування особи на обліку, та правомірність дій заявника, чого ним зроблено не було.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 подану скаргу підтримала, просила скаргу задовольнити.

Слідчий МРУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні скарги. Зазначив, що матеріали провадження за скаргою ОСОБА_3 було передано з ГУНП в Миколаївській області до МРУП ГУНП в Миколаївській області. На даний час проводиться перевірка відомостей зазначених в заяві, треба допитати працівників РТЦК та організувати допит начальника поліції №5, оскільки такий проводиться по спеціально визначеній процедурі, після чого буде прийнято остаточне рішення. Крім того зазначив, що працівники поліції вносять відомості до бази розшуку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, тількі на підставі відповідного звернення начальника РТЦК та підстави такого внесення не перевіряються працівниками поліції, вони лише виконують таку вимогу.

Представник ГУНП в Миколаївській області в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відтак, слідчий суддя вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності скаржника, оскільки матеріали справи містять достатньо доказів на підставі яких можливо розглянути справу та винести рішення, що сприятиме досягненню завдань, визначених у статтях 303-308 КПК України, та розгляду справи в межах розумних строків.

Згідно з ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали скарги та провадження, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК України. В свою чергу КК України визначає вичерпний перелік суспільно небезпечних діянь, які є злочинами та характеризує, у чому саме полягає об`єктивна та суб`єктивна його сторона, кваліфікуючі ознаки та інше.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення злочину є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, - вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань і щодо них не повинно проводитися досудове розслідування.

Аналіз положень статей 214, 303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні та вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.

У пункті 36 постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 зазначено, що у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Як вбачається зі скарги, ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб ГУНП в Миколаївській області щодо невнесення відомостей до ЄРДР за її заявою від 28.07.2025, яку вона подала 29.07.2025.

Подана заява до ГУНП в Миколаївській області стосувалася дій начальника відділення поліції №5 Миколаївського РВП ГУНП в Миколаївській області, який перед внесенням інформації у базу «розшуку» мав ретельно перевірити подане звернення начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо її сина ОСОБА_3 , перевірити достовірність перебування особи на обліку, та правомірність дій заявника. Через не виконання таких дій начальником відділення поліції №5, її сина безпідставно затримали працівники поліції і представника РТЦК та СП.

Разом з тим, у поданій скарзі не зазначено об`єктивних даних та обґрунтованих обставин, які б свідчили про бездіяльність уповноважених осіб ГУНП в Миколаївській області, а також відомостей, які б могли свідчити про підставність та обгрунтованість внесення до ЄРДР відомостей про вчинення кримінального правопорушення начальником відділення поліції №5 Миколаївського РВП ГУНП в Миколаївській області Строк

ОСОБА_7 , з пояснень слідчого МРУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 слідує, що матеріали провадження за скаргою ОСОБА_3 було передано з ГУНП в Миколаївській області до МРУП ГУНП в Миколаївській області. На даний час проводиться перевірка відомостей зазначених в заяві, треба допитати працівників РТЦК та організувати допит начальника поліції №5, оскільки такий проводиться по спеціально визначеній процедурі, після чого буде прийнято остаточне рішення. Крім того зазначив, що працівники поліції вносять відомості до бази розшуку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, тількі на підставі відповідного звернення начальника РТЦК та підстави такого внесення не перевіряються працівниками поліції, вони лише виконують таку вимогу.

Слід зазначити, що положення статті 214 КПК України перебуває у взаємозв`язку з ч.1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпеченого діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР, порядок формування та ведення якого затверджується Генеральною Прокуратурою України.

Згідно п. 2 Глави 1 Розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 № 139, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з п.1 глави 2 розділу I цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що на переконання слідчого судді узгоджується з вимогами п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України.

Відповідно до п.5 розділу ІІІ Інструкції, - «про наявність письмових заяв про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, що надійшли до чергової частини органу поліції, та повідомлень, що надійшли усно, у яких наявні відомості, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, після реєстрації в журналі ЄО уповноважений працівник чергової частини доповідає начальникові слідчого підрозділу для внесення слідчими відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та інформує начальника органу поліції.

Про заяви і повідомлення, які надійшли до чергової частини органу поліції і в яких відсутні відомості, які вказують на вчинення кримінального правопорушення, після їх реєстрації в журналі ЄО доповідається уповноваженим працівником чергової частини начальникові органу поліції або особі, яка виконує його обов`язки, для розгляду та прийняття рішення згідно із Законом України «Про звернення громадян» або Кодексом України про адміністративні правопорушення.

У разі встановлення начальником органу поліції в заяві (повідомленні) відомостей, які вказують на вчинення кримінального правопорушення, він за своєю резолюцією (не пізніше однієї доби з часу реєстрації заяви в журналі ЄО) повертає її (його) до чергової частини для негайної передачі начальнику слідчого підрозділу».

Відтак, не будь-яка заява є підставою для внесення відомостей до ЄРДР, а лише та заява, яка містить фактичні дані, які підтверджують факт вчинення кримінального правопорушення. Всі інші заяви після їх надходження підлягають розгляду згідно із Законом, яким не є Закон про кримінальну відповідальність.

Разом з тим, необхідно також враховувати, що основним складовим елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень (адміністративних, дисциплінарних та інших).

Слідчий суддя звертає увагу, що норми чинного КПК України не передбачають жодної гарантії для захисту своїх прав особою, щодо якої кримінальне провадження може бути розпочате безпідставно.

Наявність в чинному КПК України спрощеного порядку прийняття та реєстрації всіх без винятку заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення (дійсних чи надуманих) може зробити можливим внесення будь-якої інформації до ЄРДР і відкриття, іноді безпідставного, кримінального провадження.

Таким чином слідчий суддя вважає, що уповноважені особи ГУНП в Миколаївській області отримавши заяву ОСОБА_3 дотрималася вимог чинного законодавства України, перевірили її та направили до відповідного органу для розгляду та прийняття рішення, а тому в задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись вимогами статей 214, 303, 306, 307, 372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб ГУНП в Миколаївській області щодо невнесення відомостей до ЄРДР за її заявою від 28.07.2025 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1