ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2887/25 Справа № 204/2783/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 (приймає участь в

режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 (приймає участь в

режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Чечелівського районного суду міста Дніпра від 30 липня 2025 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

якою відмовлено у відкритті провадження за заявою захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 про перегляд за виключними обставинами вироку Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06 червня 2022 року,

ВСТАНОВИЛА:

Захисник ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу суду як незаконну, призначити новий розгляд в суді першої інстанції, звільнити засудженого з-під варти та винести окрему ухвалу щодо усунення правопорушень, які виявлені в ухвалі від 30.07.2025 року.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що наведені ним обставини не відповідають п. 1 ч. 3 ст. 459 КПК України.

Стверджує, що суд, відмовляючи у відкритті провадження, вийшов за межі своїх повноважень на стадії перевірки заяви, передбаченої ч. 2 ст. 464 КПК України.

Посилається на те, що судом проігноровано, що вирок від 06.06.2022 року суперечить умовам угоди про визнання винуватості, яка була затверджена судом.

Звертає увагу на те, що в обвинувальному акті зазначено про наявність обставин, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, що разом з угодою про визнання винуватості імперативно вимагає від суду застосування ст. 69-1 КК України.

Зазначає, що ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 22.07.2025 року було зобов`язано місцевий суд провести новий судовий розгляд, але суд першої інстанції ухвалою від 30.07.2025 року знову відмовив у відкритті провадження.

Стверджує, що засуджений незаконно перебуває під вартою.

Ухвалою Чечелівського районного суду міста Дніпра від 30 липня 2025 року відмовлено у відкритті провадження за заявою захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 про перегляд за виключними обставинами вироку Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06 червня 2022 року.

Відповідно до ухвали суду, яка оскаржується, захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_8 , просить переглянути вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06.06.2022 року у зв`язку з визнанням рішенням Конституційного Суду України №15-рп від 02 листопада 2004 року, таким, що не відповідає Конституції України (254к/96-ВР) (є неконституційним), положення частини першої статті 69 Кримінального кодексу України (2341-14) в частині, яка унеможливлює призначення особам, які вчинили злочини невеликої тяжкості, більш м`якого покарання, ніж передбачено законом.

Однак, положення ч.1 ст.69 Кримінального кодексу України (в редакції від 05.04.2001 року №2341-ІІІ), не застосовувались судом при вирішенні справи №204/2783/22.

Також посилання захисника в заяві на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а також порушення вимог кримінального процесуального закону, при ухваленні вироку Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06.06.2022 року, не є підставою для його перегляду за виключними обставинами.

Інших підстав для перегляду вироку суду за виключними обставинами захисником не наведено.

Заслухавши доповідь судді, доводи засудженого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів провадження вбачається, що захисник ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 подав до Чечелівського районного суду міста Дніпра заяву про перегляд за виключними обставинами вироку Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06 червня 2022 року.

Суд першої інстанції, відмовляючи у відкритті провадження за даною заявою, виходив з того, що зазначені в заяві захисника обставини не є підставою для перегляду вироку за виключними обставинами.

Колегія суддів погоджується із таким рішенням суду першої інстанції з огляду на таке.

Порядок здійснення провадження за виключними і нововиявленими обставинами врегульований главою 34 КПК України, у якій наведений вичерпний перелік таких обставин, за наявності яких можуть бути переглянуті судові рішення, що набрали законної сили.

Згідно із вимогами ч. 3 ст. 459 КПК України виключними обставинами визнаються:

1) встановлена Конституційним Судом України неконституційність, конституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи;

2) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні даної справи судом;

3) встановлення вини судді у вчиненні кримінального правопорушення або зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження, внаслідок якого було ухвалено судове рішення.

Необхідним при цьому є дотримання принципу юридичної визначеності, про що неодноразово наголошував у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, зокрема у справі «Желтяков проти України», який вимагає щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їх рішення не ставилось під сумнів. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та ґрунтується на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного й обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру.

Процедура перегляду судових рішень за виключними і нововиявленими обставинами за своєю правовою природою не є повторним розглядом справи по суті, повторною апеляцією чи касацією. У цьому випадку суд лише перевіряє наявність передбачених у ч. 2, 3 ст. 459 КПК України обставин, на які учасники судового провадження посилаються як на нововиявлені або виключні, та надає оцінку тому, чи могли вказані обставини істотно вплинути на правильність рішення суду, яке належить переглянути.

З матеріалів провадження вбачається, що в обґрунтування своєї заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами, захисник посилався на призначення судом ОСОБА_8 надмірно суворого покарання, без урахування обставин, що пом`якшують покарання, що суперечить принципам справедливості та законності, та порушує рішення Конституційного Суду України № 15-рп/2004 від 02.11.2004 року, у зв`язку з чим ОСОБА_8 не було при призначенні покарання застосовано ст.69-1 КК України.

Відповідно до наявного в матеріалах провадження вироку Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06.06.2022 року під час підготовчого судового засідання у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 суду було надано угоду про визнання винуватості від 11.05.2022 року, укладену між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_8 , за участю захисника ОСОБА_9 , в якій зазначено повне формулювання обвинувачення, його правову кваліфікацію за ч. 2 ст. 109 КК України, проти якої обвинувачений ОСОБА_8 не заперечував та провину у вчинені кримінального правопорушення за обставинами, викладеними у обвинувальному акті, визнав повністю. Сторони узгодили призначення ОСОБА_8 покарання за ч. 2 ст. 109 КК України у вигляді позбавлення волі на строк три роки, без конфіскації майна, із звільненням від відбування покарання з випробувальним терміном відповідно до ст.75 КК України та покладенням певних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Сторони погодились на призначення такого покарання та розуміли наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України. Також, сторонам було роз`яснено наслідки її затвердження, які їм були зрозумілі.

Судом така угода була прийнята, перевірена та затверджена вироком від 06.06.2022 року, який не був оскаржений у апеляційному порядку та набрав законної сили 07.07.2022 року.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що наведені у заяві захисника обставини не входять до переліку виключних, передбачених ч. 3 ст. 459 КПК України, оскільки вони фактично стосуються незгоди із призначеним судом на підставі угоди про визнання винуватості покаранням.

Колегія суддів звертає увагу на те, що посилання захисника на рішення Конституційного Суду України № 15-рп/2004 від 02.11.2004 року не вказує на наявність виключної обставини, яка підлягає перевірці під час судового розгляду, оскільки зазначеним рішенням було визнано неконституційним положення ч. 1 ст. 69 КК України в частині, яка унеможливлює призначення особам, які вчинили злочини невеликої тяжкості, більш м`якого покарання, ніж передбачено законом.

Відповідно до вироку суду при призначенні ОСОБА_8 покарання ст. 69 КК України не застосовувалась.

Таким чином, встановлена неконституційність ст. 69 КК України не стосується ст. 69-1 КК України, у зв`язку з чим захисником не вказано, які саме виключні обставини відповідно до ч.3 ст.459 КПК України мали місце.

Таким чином, суд обґрунтовано відмовив у відкритті провадження за заявою захисника, оскільки зазначені ним обставини не належать до визначеного законом предмета перегляду судових рішень згідно із главою 34 КПК України. Вказаний перелік таких обставин є вичерпним.

Рішення суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження повністю узгоджується із правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 06.06.2024 року у справі №937/8891/19.

Враховуючи наведене, посилання захисника на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 22.07.2025 року, колегія суддів вважає безпідставним.

Позиція сторони захисту про те, що судом не була забезпечена їх участь в судовому засіданні, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки нормами КПК України, які регулюють порядок здійснення провадження за виключними обставинами, не передбачено обов`язкової участі засудженого та захисника в судовому засіданні в тому разі, якщо суддя дійде висновку про відсутність підстав для відкриття провадження.

За таких обставин, підстав для скасування ухвали суду не встановлено, тому апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Чечелівського районного суду міста Дніпра від 30 липня 2025 року залишити без задоволення.

Ухвалу Чечелівського районного суду міста Дніпра від 30 липня 2025 року щодо ОСОБА_8 - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - з моменту отримання копії судового рішення.

Судді:

_____________ _________ __________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4