Провадження №1-кс/369/2060/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.07.2025 року м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги ОСОБА_2 на бездіяльність прокурора, -

ВСТАНОВИЛА

У провадження слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшла скарга ОСОБА_2 на бездіяльність прокурора.

Відповідно до ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Цей строк обчислюється з моменту прийняття рішення, вчинення відповідної дії. При оскарженні бездіяльності обчислення строку оскарження починається із дня, що наступає після останнього дня, який відведено КПК для вчинення слідчим або прокурором відповідної дії.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що скарга ОСОБА_2 є неконкретною та не містить прохальної частини, що позбавляє суд можливості перевірити її на предмет оскарження, з огляду на положення ст. 303 КПК України.

Більше того, суд звертає увагу, що доводи скарги є незрозумілими та не узгоджуються з вимогами, які законодавець ставить до процесуальних документів.

Поряд з цим, скаржником не надано суду жодних документальних підтверджень звернення до органу досудового розслідування, що унеможливлює суд перевірити дотримання строків для подання скарги на бездіяльність прокурора.

При цьому, у скарзі ОСОБА_3 не ставить питання про поновлення строку на подання вищевказаної скарги.

Суд звертає увагу, що положення Кримінального процесуального кодексу однаково зобов`язують усіх учасників кримінального провадження неухильно додержуватися вимог Конституції України, Кримінального процесуального кодексу, вимог інших актів законодавства.

Слід зауважити, що дотримання вимог КПК України та належного порядку звернення до суду є складовою належного здійснення правосуддя.

Відповідно до ч. 5ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У рішеннях від 28 жовтня 1998 у справі «Осман проти Сполученого королівства» та від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Вказаними рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Крім того, у рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

На підставі викладеного, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність повернення скарги особі, яка її подала.

Керуючись ст. ст.303, 304 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність прокурора повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити заявнику, що повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_4