Справа № 635/4863/25
Провадження по справі 1-кс/635/1107/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2025 року с-ще Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Відділу поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 ГУНП в Харківській області щодо не внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

ВСТАНОВИВ:

до Харківського районного суду Харківської області подано скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Відділу поліції №3 Харківського районного управління поліції №1 ГУ НП в Харківській області щодо не внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, в якій заявник просить суд зобов`язати уповноважених осіб Відділу поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 ГУНП в Харківській області невідкладно внести відомості про вчинене кримінальне правопорушення, яке має склад злочину, передбаченого ч. 1 ст. 385 КК України до ЄРДР на підставі повідомлення ОСОБА_3 про вчинення злочину.

В своїй скарзі зазначає, що 23.06.2025 року до Відділу поліції №3 Харківського районного управління поліції №1 ГУНП в Харківській області ним направлено повідомлення, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, яке 23.06.2025 року зареєстровано в журналі Єдиного обліку за № 11955, однак відомості про таке кримінальне правопорушення до ЄРДР не внесені.

В судовому засіданні заявник підтримав свої вимоги та пояснив, що ознайомлюючись з матеріалами кримінального провадження виявив факт відмови свідка ОСОБА_4 від показань в якості свідка, однак така заява не розглянута в порядку ст. 214 КПК України і безпідставно приєднана до матеріалів іншого кримінального провадження, тому просив суд скаргу задовольнити.

Вислухавши в судовому засіданні доводи заявника, та дослідивши в закритій частині судового засідання матеріали кримінальних проваджень № 0000399 від 19.06.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України та № 0000430 від 09.05.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, судом встановлено наступне.

ОСОБА_3 звернувся 23.06.2025 року до Відділу поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 ГУ НП в Харківській області чим направив повідомлення, що може свідчити про вчинення кримінального правопорушення, яке 23.06.2025 року зареєстровано в журналі Єдиного обліку за № 11955.

Зазначена заява розглянута в порядку, передбаченому Законом України «Про звернення громадян», оскільки заява не містить фактичних даних про вчинене кримінальне правопорушення та приєднана до матеріалів кримінального провадження № 0000430 від 09.05.2025.

Судом встановлено, що в поданій суду скарзі та в заяві, що подана 23.06.2025 року до Відділу поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 ГУНП в Харківській області відсутні відомості про номер кримінального провадження, в якому допитаний свідок ОСОБА_5 , про дату такого допиту і фактичні обставини, що свідчать про відмову свідка від показань.

Крім того встановлено, що свідок ОСОБА_6 03 червня 2025 року допитаний слідчим в кримінальному провадженні № 0000430 від 09.05.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України. При допиті в якості свідка дав відповіді на загальні запитання, однак зазначив, що не буде відповідати на питання слідчого, які стосуються інформації, що відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» та постанови НКРЕКП від 26.03.2022 року № 346 «Щодо захисту інформації, яка в умовах воєнного стану може бути віднесена до інформації з обмеженим доступом, в тому числі щодо об`єктів критичної інфраструктури», а саме інформація щодо місцезнаходження, стану та режимів роботи енергетичного обладнання виробників електричної та теплової енергії, системи та розподілу електричної енергії, газотранспортної системи, газосховищ, транспортування нафти, нафтопродуктів магістральним трубопроводом, системи централізованого теплопостачання, водопостачання та водовідведення, тощо, може бути віднесена до інформації з обмеженим доступом та може бути обмежено право на доступ до інформації в умовах воєнного стану для захисту інтересів національної безпеки та територіальної цілісності держави. В обґрунтування відмови відповідати на окремі запитання свідок зазначив, що така інформація може бути надана виключно на підставі ухвали слідчого судді, а також зазначив, що не має ніякого відношення до інформації про роботу АТ «Харківгаз».

Аналогічні показання свідок дав при допиті того ж дня в кримінальному провадженні № 0000399 від 19.06.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України. Крім того при цьому допита свідок відмовився відповідати на запитання, які прямо стосуються обставин кримінального правопорушення, щодо якого проводиться досудове розслідування.

Відповідно до витягів в ЄРДР кримінальне провадження № 0000399 від 19.06.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України проводиться за повідомленням про зловживання службовим становищем посадовими особами енергетичної галузі.

Кримінальне провадження № 0000430 від 09.05.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України проводиться за заявою ОСОБА_3 щодо зловживання владою або службовим становищем посадовими особами ТОВ «Газорозподільні мережі України», в якій ОСОБА_3 звинувачує ТОВ «ГРМ» та АТ «Харківгаз» про безпідставне стягнення плати за транспортування природного газу через мережі, що не належать на праві власності зазначеним юридичним особам.

У зазначених кримінальних провадженнях підозру не пред`явлено.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження свідок ОСОБА_6 обіймає посаду виконуючого обов`язки директора ТОВ «Газорозподільлні мережі України», тобто є особою, якій безпосередньо може бути пред`явлена підозра у зазначених кримінальних провадженнях.

Відповідно до вимог ст. 63 Конституції України особа не несе відповідальності за відмову давати показання або пояснення щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом.

Дотримання права не свідчити проти себе є складовою реалізації права особи на справедливий і публічний розгляд її справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, закріпленого у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виникнення права на свободу від самовикриття не слід пов`язувати із процесуальним статусом особи. На цьому наголосив ЄСПЛ в рішенні у справі «Шабельник проти України»: «Суд зазначає, що з першого допиту заявника стало очевидним, що його показання були не просто показаннями свідка злочину, а фактично зізнанням у його вчиненні. З того моменту, коли заявник уперше зробив зізнання, вже не можна було стверджувати про відсутність у слідчого підозри щодо причетності заявника до вбивства».

Іноді ЄСПЛ надавав розширювальне тлумачення «праву на мовчання», яке включає не лише свободу від свідчень проти себе, а й право не бути притягненим до відповідальності за відмову надати інші докази на підтвердження власної вини. У справі «Функе проти Франції» зазначалося: «Суд вважає, що митні служби спровокували пред`явлення обвинувачення п. Функе з метою отримання деяких документів, про існування яких в них були припущення, проте повної впевненості не було. Не маючи можливості або не бажаючи отримати їх в будь-який інший спосіб, вони намагалися примусити заявника надати докази свого власного порушення».

Суд вважає, що в даних кримінальних провадженнях свідок ОСОБА_6 є особою, стосовно діяльності якої на посаді виконуючого обов`язки директора може бути пред`явлена підозра.

Крім того, обставини, які слідчий намагався дізнатися від свідка відповідно до вимог КПК України повинні доводитися належними доказами та у спосіб, визначений КПК України шляхом проведення інших слідчих (розшукових) дій, зокрема відповідними документами, отриманими в установленому законом порядку, в тому числі з наданням дозволу слідчого судді у доступі до інформації з обмеженим доступом.

З урахування наведеного суд вважає, що в діях свідка ОСОБА_6 очевидно відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, оскільки свідок ОСОБА_6 в силу ст. 63 КК України та практики ЄСПЛ має право не свідчити про обставини діяльності підприємства, в якому обіймає керівну посаду щодо діяльності якого проводиться досудове розслідування, а внесення відомостей до ЄРДР про відмову від показань цього свідка в такому випадку за певних обставин може привести до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 372 КК України та 373 КК України, а саме притягнення завідомо невинного до кримінальної відповідальності та примушування давати показання.

Відповідно до вимог ст. 214 КПК України до ЄРДР підлягають внесенню виключно повідомлення, які мають фактичні дані про вчинене кримінальне правопорушення, однак заява ОСОБА_3 таких даних не містить і ґрунтується виключно на власному помилковому аналізі до інформації, що міститься в матеріалах кримінального провадження.

З наведеного вбачається, що відомості, викладені в повідомленні від 23.06.2025 року, поданому ОСОБА_3 до Відділу поліції №3 Харківського районного управління поліції №1 ГУНП в Харківській області внесенню до ЄРДР не підлягають, тому суд повністю відмовляє в задоволенні поданої скарги.

Керуючись ст. ст. 303-307 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

в задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Відділу поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 ГУНП в Харківській області щодо не внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань - повністю відмовити.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу протягом 5 днів безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Слідчий суддя: ОСОБА_1