Справа № 932/2741/25
Провадження № 1-кс/932/3083/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання прокурора Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_6 , про арешт майна,

в межах кримінального провадження, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000102 від 15.01.2025 за ч.5 ст.426-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

у клопотанні слідчий просить накласти арешт, шляхом позбавлення права володіння, користування та розпорядження, на майно, що вилучено під час обшуку у квартирі АДРЕСА_1 10.07.2025.

Клопотання слідчого обґрунтовано необхідністю збереження речових доказів.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, дав пояснення, аналогічні фабулі клопотання.

Представник власника майна заперечувала проти задоволення клопотання з тих підстав, що доводи про вчинення кримінального правопорушення є надуманими, власник майна є виконує обов`язки військової служби, має дозволи на зброю, не має жодного статусу у кримінальному провадженні.

Встановлені обставини.

Як вбачається із витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, до реєстру, 15.01.2025, за №0000102, внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.426-1 КК України.

Згідно фабули кримінального провадження службові особи однієї із військових частин, що приймає участь у бойових діях на території Волноваського району Донецької області, в умовах воєнного стану складають та погоджують документи про нарахування та виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, які фактично не проходять військову службу.

У клопотанні вказано про те, що такими військовослужбовцями можуть бути: ОСОБА_7 ; ОСОБА_8 ; ОСОБА_9 ; ОСОБА_10 ; ОСОБА_4 .

Стороно обвинувачення встановлено, що вказані особи отримували грошові кошти від військових частин та у цей час вони здійснювали банківські операції в м. Києві та Київській області.

З метою відшукання доказів не проходження військовслужбовцями військової служби, на підставі ухвали слідчого судді, 10.07.2025 слідчим проведено обшук в результаті якого вилучено мобільний телефон ОСОБА_4 із сім-картою, контракт та витяг з наказу про відрядження останнього.

Постановою слідчого від 11.07.2025 такі документи визнано речовим доказом.

Застосовані норми законодавства.

У відповідності до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

За приписами п.1 ч.2 вказаної статті, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до абзацу 2 ч. 6 ст.234 КПК України, якщо під час обшуку слідчий, прокурор виявив доступ чи можливість доступу до комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, для виявлення яких не надано дозвіл на проведення обшуку, але щодо яких є достатні підстави вважати, що інформація, що на них міститься, має значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні, прокурор, слідчий має право здійснити пошук, виявлення та фіксацію комп`ютерних даних, що на них міститься, на місці проведення обшуку.

Відповідно до абзацу 2 ч.2 ст.237 КПК України, огляд комп`ютерних даних проводиться слідчим, прокурором шляхом відображення у протоколі огляду інформації, яку вони містять, у формі, придатній для сприйняття їх змісту (за допомогою електронних засобів, фотозйомки, відеозапису, зйомки та/або відеозапису екрана тощо або у паперовій формі).

За приписами абзацу 2 ч.3 ст.170 КПК України, арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо вони отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення або є засобом чи знаряддям його вчинення, або зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, або у випадках, передбачених пунктами 2, 3, 4 частини другою цієї статті, або якщо їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, а також якщо доступ до комп`ютерних систем чи їх частин обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Висновки.

Вилучені документи стосуються проходження ОСОБА_4 військової служби, відтак мають значення для кримінального провадження.

У телефоні може міститися інформація щодо кримінального правопорушення така як фотознімки, переписка у месенджерах.

Із протоколу обшуку та додатків встановлено, що у слідчим телефон не оглядався, а прокурор в судовому засіданні пояснив про обмеження доступу до телефону, що вказає на наявність підстав для його вилучення.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 170-173, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовільнити.

Накласти арешт, із позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування на наступне майно:

- мобільний телефон Iphone 14Pго в корпусі сірого кольору Imei №1 НОМЕР_1 , Imei №2 НОМЕР_2 із сім картою мобільного оператора «Водафон» НОМЕР_3 ;

- витяг з наказу командира в/ч НОМЕР_4 № 193 від 28.06.2025 про відрядження ОСОБА_4 на 1 арк.;

- контракт про проходження ОСОБА_4 військової служби у ЗСУ на 2 аркушах.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Повний текст ухвали проголошено 30.07.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1