Провадження № 1-кп/638/1775/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2025 року м. Харків

Шевченківський районний суд м. Харкова

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ( в режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000240 від 17 лютого 2025 року, відносно обвинуваченого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Довгеньке Ізюмського р-ну Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживав за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 1) вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 25.02.2016 за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 2 роки: 2) вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 08.08.2016 за ч.3 ст.185, ст.71, ст.72 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 3) вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 12.10.2016 за ч.3 ст.185, із застосуванням ч.4 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі; 4) вироком Барвінківського районного суду Харківської області від 22.12.2016 за ч.3 ст.185, ст.71 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого 14.02.2020 по відбуттю покарання,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст.187 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення майнових злочинів, звільнившись з місць позбавлення волі на шлях виправлення та перевиховання не став і у період дії воєнного стану в Україні, який введено із 05 годин 30 хвилин 24.02.2022 Указом Президента України від 24 лютого 2022 року N? 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (зі змінами), маючи прямий умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, 16.02.2025 приблизно о 21 годині, використовуючи стамеску, за допомогою якої віджав металопластикове вікно у ванній кімнаті будинку АДРЕСА_3 , який на праві власності належить ОСОБА_6 , через яке проник до вказаного житлового будинку, де у вітальні вказаного будинку, побачив власника житла ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який у цей час повернувся до свого домоволодіння, зайшовши через вхідні двері, які пошкоджень та ознак зламу не мали.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_7 , знаходячись у вітальні, переслідуючи мету особистого збагачення, усвідомлюючи суспільну небезпечність та протиправність своїх дій, умисно, з корисливих мотивів, з метою подолання перешкод та можливого опору з боку ОСОБА_6 , застосовуючи насильство небезпечне для життя та здоров?я останнього, наніс ОСОБА_6 удар рукою зігнутою у кулак в область голови, від якого останній впав на диван, після чого наніс удар рукою по обличчю потерпілого ОСОБА_6 , в результаті чого останній втратив свідомість, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 тілесні пошкодження у вигляді синця з садном в тім?яній області зліва, синця на повіках правого ока, синця на правій щоці, який розповсюджується на верхню губу справа, розлитого крововиливу слизової верхньої та нижньої губи справа, слизової правої щоки, по одній забійній рані на слизовій верхньої та нижньої губи справа, що згідно висновку судово-медичної експертизи по ступеню тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості.

Впевнившись у подоланні перешкод та можливого супротиву з боку ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, заволодів мобільним телефоном «Samsung Galaxy A25 SG» у чохлі чорного кольору, що належить потерпілому ОСОБА_6 , після чого з місця вчинення кримінального правопорушення втік, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_6 , згідно висновку судово-товарознавчої експертизи матеріальну шкоду на загальну суму 9229 грн.

Потерпілий у призначене судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, покарання просив призначити на розсуд суду в межах санкції станні. Проти розгляду кримінального провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України не заперечував.

На підставі вимог ст. 325 КПК України, за погодженням із учасниками судового провадження, судовий розгляд проведено за відсутності потерпілого.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 визнав свою вину у вчиненні злочину в межах висунутого обвинувачення, погодившись з юридичною оцінкою інкримінованого йому діяння та пояснив про обставини викладені вище, які стали підставою для пред`явлення останньому обвинувачення за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), з проникненням у житло, вчиненому в умовах воєнного стану.

Під час допиту обвинувачений ОСОБА_5 надав наступні свідчення: 16.02.2025 приблизно о 21 годині ранку, він віджавши стамескою вікно у кімнаті будинку АДРЕСА_3 , через яке проник до вказаного житлового будинку, де у вітальні вказаного будинку, побачив власника житла, який у цей час повернувся до свого домоволодіння. Знаходячись у вітальні, з метою подолання перешкод та можливого опору з боку власника будинка, наніс йому удар рукою в область голови, від якого останній впав на диван, після чого наніс ще удар в результаті чого останній втратив свідомість, після чого забрав мобільним телефоном потерпілого «Samsung Galaxy A25 SG» у чохлі чорного кольору та втік з місця злочину.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового провадження і які ніким не оспорюються, при цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд вважав недоцільним дослідження решти доказів щодо обставин, які сторонами кримінального провадження не оспорювались. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження справи, що характеризують особу обвинуваченого.

При цьому суд роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнанні ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 повністю доведена під час судового розгляду та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 187 КК України, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), з проникненням у житло, вчиненому в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання, суд відповідно до вимог ст.ст.65-67 КК України враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 "Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових злочинів".

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Довгеньке Ізюмського р-ну Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживав за адресою: АДРЕСА_2 , на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно, раніше судимого: 1) вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 25.02.2016 за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 2 роки: 2) вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 08.08.2016 за ч.3 ст.185, ст.71, ст.72 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 3) вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 12.10.2016 за ч.3 ст.185, із застосуванням ч.4 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі; 4) вироком Барвінківського районного суду Харківської області від 22.12.2016 за ч.3 ст.185, ст.71 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого 14.02.2020 по відбуттю покарання.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №228 від 31 березня 2025 року ОСОБА_7 на теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі синдрому залежності внаслідок вживання алкоголю. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_7 перебував у стані вищевказаного хронічного психічного захворювання, поза тимчасового розладу психічної діяльності. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Обставинами, які згідно зі ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому, судом встановлено щире каяття.

Обставинами, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому, судом встановлено рецидив злочинів, вчинення кримінального провадження щодо особи похилого віку.

Відповідно до ст. 12 КК України обвинувачений вчинив особливо тяжкий злочин.

Визначаючи вид та міру покарання суд керується положеннями частини 2 статті 50 КК України відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Враховуючи те, що відповідно до зазначеної норми Закону суд призначає більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин лише у разі якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

При призначенні покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, тяжкість кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого, його щире каяття, обставини, що обтяжують покарання, рецидив злочинів та вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, думку сторони обвинувачення, враховуючи, що обвинувачений раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів проти власності суд вважає, що його виправлення і перевиховання можливе у випадку призначення покарання в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за скоєне у вигляді позбавлення волі, із конфіскацією майна.

Підстав для застосування судом ст.ст.69, 69-1, 75 КК України судом не встановлено.

Крім того, призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

Цивільний позов не заявлено.

Витрати на залучення експерта стягнути з обвинуваченого.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

До набрання вироком законної сили продовжити відносно ОСОБА_5 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_5 , строк попереднього ув`язнення з 12 травня 2025 року по набрання даним вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 366-368, 370, 371, 374, 376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України та призначити покарання у вигляді 8 (вісьми) років 6 (шести) місяців позбавлення волі із конфіскацією майна.

Строк відбуття покарання рахувати з 14 березня 2025 року.

До набрання вироком законної сили продовжити відносно ОСОБА_5 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_5 , строк попереднього ув`язнення з 14 березня 2025 року по набрання даним вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судові витрати:

-за проведення експертизи №СЕ-19/121-25/10216-ТР від 12.05.2025 у розмірі 8914.00 грн.;

-за проведення експертизи №СЕ-19/121-25/4560-ТР від 21.02.2025 у розмірі 1193.85 грн.;

-за проведення експертизи №СЕ-19/121-25/10217-ТР від 13.05.2025 у розмірі 8914.00 грн.;

-за проведення експертизи №СЕ-19/121-25/10218-ТР від 15.05.2025 у розмірі 8914.00 грн.;

-за проведення експертизи №СЕ-19/121-25/10219-ТР від 21.05.2025 у розмірі 8914.00 грн.;

-за проведення експертизи №СЕ-19/121-25/6701-БД від 28.04.2025 у розмірі 1288.54 грн.;

-за проведення експертизи №СЕ-19/121-25/7052-ТР від 14.04.2025 у розмірі 13371.00 грн.;

-за проведення експертизи №СЕ-19/121-25/5421-ТВ від 10.03.2025 у розмірі 2387.70 грн.;

-за проведення експертизи №СЕ-19/121-25/5179-БД від 25.04.2025 у розмірі 7288.25 грн.;

-за проведення експертизи №СЕ-19/121-25/4559-ТР від 25.02.2025 у розмірі 3979.50 грн.

Скасувати арешт накладений ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 14 березня 2025 року на стамеску загальною довжиною 245 мм, яка складається з дерев`яної ручки пофарбованою фарбою червоного кольору та робочої частини, виконаної із металу, яка належить ОСОБА_5 , яку останній добровільно видав, вилучену в ході огляду 12.03.2025.

Речові докази:

- мобільний телефон «Samsung Galaxy А25» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , переданий на відповідальне зберігання власнику майна ОСОБА_6 вважати повернутим власнику.

- стамеску загальною довжиною 245 мм, яка складається з дерев?яної ручки пофарбованою фарбою червоного кольору та робочої частини, виконаної з металу, змив на ватну паличку з ключа від шафи, змив на ватну паличку з чоловічої сумки, змив на ватну паличку з лампочки в коридорі, змив на ватну паличку з внутрішньої рами вікна у ванній кімнаті, змив на ватну паличку з рукоятки вікна у ванній кімнаті, змив на ватну паличку зі скриньки для зберігання прикрас, змив на ватну паличку із металевої лопатки-ріжка для взуття, змив на ватну паличку з мобільного телефону «Samsung Galaxy A25», металеву лопатку- ріжок для взуття, слід матеріалу, який відкопійовано на 1 ВЛС; змив РБК 3 порогу перед вхідними дверима до будинку та гіпсовий зліпок зі сліду низу підошви взуття, виявлено на сніжному покриві, які зберігаються в камері речових доказів Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області - знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1