Справа № 357/5981/25
У Х В А Л А

про особисте зобов`язання

28 квітня 2025 року слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у м. Біла Церква, у відкритому судовому засіданні, клопотання старшого слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, стосовно підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з професійно-технічною освітою, розлученого, непрацюючого, місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у кримінальному провадженні № 0000797, яке внесене до ЄРДР 02 квітня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

У С Т А Н О В И В:

згідно з клопотанням, старший слідчий ОСОБА_6 за погодженням з прокурором ОСОБА_3 просила:

1) обрати підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, строком на два місяці;

2) зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 , на підставі п. 1, 2, 3 ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю (слідчого, прокурора чи суду залежно від стадії кримінального провадження);

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

3) контроль за виконанням покладених обов`язків покласти на слідчого, прокурора, залежно від стадії кримінального провадження.

Старший слідчий ОСОБА_6 своє клопотання мотивувала тим, що ОСОБА_4 повідомлений про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Вона обґрунтовується зібраними на досудовому розслідуванні доказами.

Зараз існує ризик, що без запобіжного заходу ОСОБА_4 може вчинити спроби переховування від органу досудового розслідування/суду, оскільки йому загрожує покарання у виді позбавлення волі, а дані, які його характеризують, вказують на те, що він може без будь-яких наслідків змінити місце свого проживання.

Слідчий вважає, що попередити установлений ризик та забезпечити дієвість кримінального провадження неможливо без запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, з покладенням обов`язків передбачених п. 1, 2, 3 ч. 5 ст. 194 КПК України.

У судовому засіданні, прокурор ОСОБА_3 підтримала подане клопотання за обставин та підстав викладених у ньому, тоді як підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 проти задоволення клопотання не заперечували.

Слідчий суддя проаналізувавши подане клопотання на відповідність вимогам КПК України, дослідивши надані матеріали з кримінального провадження, дійшла до висновку, що до підозрюваного ОСОБА_4 слід застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, передбачених п. 1, 2, 3 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Частина перша статті 194 КПК України передбачає, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме:

1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;

5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом;

6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності;

7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання;

8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

9) носити електронний засіб контролю.

Отже, вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя спочатку має установити чи обґрунтована підозра, у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, потім, чи є достатні підстави вважати, що існує один з ризиків, передбачений у ч. 1 ст. 177 КПК України і на які указав слідчий чи прокурор, і, в останню чергу, чому більш м`які запобіжні заходи будуть недостатніми для запобігання ризикам на які указав слідчий чи прокурор, та проаналізувати доводи, на предмет доведеності, чому до підозрюваного належить застосувати один, чи кілька обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

У своїх рішеннях, Європейський суд з прав людини визначив фактичний і юридичний критерії обґрунтованості підозри.

За першим з них, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (див. рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom) від 30 серпня 1990 року, п.32).

За другим, окрім фактичної сторони, існування «обґрунтованої підозри» у значенні статті 5 § 1 (c) вимагає, щоб факти, на які посилається, можна було розумно вважати такими, що підпадають під один із розділів, що описують злочинну поведінку в Кримінальному кодексі (див. рішення у справі «Влох проти Польщі» (Wloch v. Poland) від 19 жовтня 2000 року, п.109).

Згідно з повідомленням про підозру від 23 квітня 2025 року, ОСОБА_4 підозрюється, у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану за що відповідальність передбачена ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що 01 квітня 2025 року близько 12 год. 05 хв. ОСОБА_4 прийшов до аптеки «Бажаємо здоров`я», що розташована за адресою: Київська область м. Біла Церква вул. Гоголя, 18, з метою придбання лікарських засобів.

У подальшому придбавши необхідні ліки, він вийшовши з приміщення аптеки, де його покликав невідомий чоловік, який повідомив, що ОСОБА_7 залишив свій мобільний телефон біля каси у приміщенні вказаної аптеки. У цей час у ОСОБА_8 виник протиправний умисел на викрадення мобільного телефону, належного ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 , знаходячись у приміщенні аптеки «Бажаємо здоров`я» 01 квітня 2025 року близько 12 год. 07 хв., діючи умисно, в умовах воєнного стану, таємно від оточуючих, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись тим, що присутні в аптеці особи, які спостерігали за діями ОСОБА_7 , та вважали його дії спрямовані на заволодіння майном потерпілої правомірними, оскільки вважали його власником майна, останній зі стійки касової зони, здійснив крадіжку мобільного телефону «Samsung Galaxy M33 5G» моделі «SM-M336B DS» серійний номер RFCWI0PF72N, IMEI: НОМЕР_1 IMEI2: НОМЕР_2 , вартістю 4900 грн. 00 коп., належного ОСОБА_10 .

Після нього, ОСОБА_7 , з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_10 майнову шкоду на суму 4900 гривень 00 копійок.

Слідчий суддя, вважає, що за фактичним критерієм, вручена ОСОБА_4 підозра відповідає стандарту «обґрунтованої підозри», що підтверджується:

- витягом з ЄРДР;

- копією електронного рапорту від 01 квітня 2025 року;

- копією заяви потерпілої ОСОБА_10 від 01 квітня 2025 року;

- копією протоколу огляду місця події від 01 квітня 2025 року;

- копією протоколу допиту потерпілої ОСОБА_10 від 02 квітня 2025 року;

- копією заяви потерпілої ОСОБА_10 від 07 квітня 2025 року;

- копією протоколу огляду речового доказу від 07 квітня 2025 року;

- копією постанови про визнання речовими доказами від 07 квітня 2025 року;

- копією заяви ОСОБА_4 від 05 квітня 2025 року;

- копією протоколу отримання предметів від 05 квітня 2025 року;

- копією протоколу огляду доказу від 07 квітня 2025 року;

- копією постанови про визнання речовими доказами від 07 квітня 2025 року;

- копією висновку експерта судової товарознавчої експертизи № 834 від 07 квітня 2025 року;

- копією протоколу допиту свідка ОСОБА_11 від 03 квітня 2025 року;

- копією пред`явлення особи для впізнання за фотознімка від 09 квітня 2025 року;

- копією протоколу отримання предметів від 09 квітня 2025 року;

- копією протоколу огляду документів від 09 квітня 2025 року;

- копією постанови про залучення до матеріалів кримінального провадження матеріальних об`єктів та визнання їх документами від 09 квітня 2025 року;

- копією допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 23 квітня 2025 року;

- копією отримання предметів від 23 квітня 2025 року;

- копією протоколу огляду речового доказу від 23 квітня 2025 року;

- копією огляду речового доказу від 23 квітня 2025 року.

Слідчий суддя вважає, що описані в підозрі обставини та надані на дослідження матеріали з кримінального провадження, підтверджують версію досудового розслідування про те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Слідчий суддя вважає, що така кваліфікація ґрунтується на вимогах КК України, оскільки обставини зазначені в підозрі об`єктивно вказують на усі ознаки вищевказаного кримінального правопорушення.

Отож, слідчому судді доведена обґрунтованість врученої ОСОБА_4 підозри, за фактичним та юридичним критеріями.

Водночас, слідчий суддя звертає увагу, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень (стаття 198 КПК України).

Разом з тим, наявність лише обґрунтованої підозри недостатньо для застосування запобіжного заходу.

Під час розгляду, клопотання слідчий суддя повинен встановити актуальні ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слід додати, що той чи інший ризик буде вважатися наявним за умови встановлення ймовірної можливості здійснення підозрюваним таких спроб. Процесуальний закон не вимагає наведення доказів того, що підозрюваний поза всяким сумнівом здійснюватиме дії, спрямовані на перешкоджання кримінальному провадженню, проте, слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності цього.

Слідчий суддя зазначає, що слідчий обґрунтовуючи своє клопотання посилався на наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя зазначає, що згідно із п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або довести, що така можливість є настільки незначною, що може не виправдати досудове тримання під вартою (п. 21 рішення ЄСПЛ у справі «Подвезько проти України», заява № 74297/11, від 12 лютого 2015 року). У цьому контексті має враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування, а також міжнародні контакти (п. 33 рішення ЄСПЛ у справі «W. v. Switzerland» від 26 січня 1993 року). Сама по собі відсутність постійного місця проживання не свідчить про ризик втечі (п. 128 рішення ЄСПЛ у справі «Oleksandr Makarov v. russia», заява № 15217/07 від 12 березня 2009 року).

Слідчий суддя зазначає, що згідно зі ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України є тяжким злочином, оскільки за його вчинення санкція передбачає позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Слідчий суддя вважає, що таке покарання є вагомим мотивом для майбутньої втечі та переховування підозрюваного ОСОБА_4 .

Слідчим суддею установлено, що підозрюваний ОСОБА_4 неодружений, непрацюючий, дітей та міцних соціальних зв`язків не має, перебуває в розшуку з 03 грудня 2024 року в ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Слідчий суддя, що з огляду на незначний час, що пройшов з моменту вручення підозри, вагомість зібраних доказів, тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному ОСОБА_4 відсутність міцних соціальних зв`язків дійшла висновку, що підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити спроби переховування органу досудового розслідування та/або суду, з метою уникнення суворого покарання.

Отож, слідчому судді доведено, що до підозрюваного ОСОБА_4 необхідно застосувати запобіжний захід.

Обираючи його вид, слідчий суддя погоджується з органом досудового розслідування, що попередити установлений ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи всі дані про особу підозрюваного, на підставі наявних матеріалів та обставини, передбачені ст. 178 КПК України, можливо шляхом обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.

Згідно з ч. 1 ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Слідчий суддя, вважає доведеним, що, на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, з метою попередження установленого ризику ОСОБА_4 необхідно зобов`язати:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за першим викликом;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Згідно з ч. 7 ст. 194 КПК України, обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців.

Відповідно до ч. 3 ст. 179 КПК України, контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду, - прокурор.

Отже, керуючись ст. 177, 178, 179, 194, 309-310 КПК України, слідча суддя

П О С Т А Н О В И В :

клопотання старшого слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, - задовольнити.

Обрати ОСОБА_4 запобіжний захід - особисте зобов`язання, у межах строку досудового розслідування, тобто до 23 червня 2025 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, зобов`язати ОСОБА_4 :

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за першим викликом;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду, - прокурор.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_12