Справа № 755/8865/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" червня 2025 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000591 від 09.04.2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, із загальною спеціальною освітою, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 29.02.2024 року вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 08.04.2024 року, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, до часу фактичного виявлення працівниками поліції, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, порушуючи вимогу Закону України «Про незаконний обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів», передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, маючи умисел спрямований на незаконне придбання та зберігання без мети збуту наркотичного засобу, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах незаконно придбав наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон).

В подальшому, ОСОБА_4 придбаний ним наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), помістив до гаманця та після цього заховав його до правої кишені шортів та почав незаконно зберігати при собі, для власного вживання без мети збуту.

Так, 08.04.2024 року, за адресою: м. Київ, вул. П. Запорожця, 21, приблизно о 17 годині 10 хвилин, працівниками поліції було зупинено ОСОБА_4 , який повідомив, що зберігає при собі одну таблетку наркотичного засобу, обіг якого обмежено - метадон (фенадон).

В подальшому, 08.04.2024 року, в період часу з 17 години 38 хвилини до 17 години 42 хвилин, під час проведення огляду місця події, що проводився на відкритій ділянці місцевості за адресою: м. Київ, вул. П. Запорожця, 21, ОСОБА_4 в присутності двох понятих, добровільно дістав з правої кишені шортів, гаманець, в якому знаходилась одна таблетка звідки видав одну таблетку наркотичного засобу, обіг якого обмежено - метадон (фенадон).

Згідно висновку експерта, надана на дослідження 1 (одна) таблетка білого кольору містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено- метадон (фенадон). Маса метадону (фенадону) у таблетці складає 0,022 г.

Метадон (фенадон), згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року №770 "Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів", "Список №1 наркотичні засоби, обіг яких обмежено в "Таблиці ІІ", є наркотичним засобом, обіг якого обмежено.

Згідно Таблиці І «Невеликі, великі та особливо великі розміри наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженої наказом МОЗ України № 188 від 01.08.2000, маса метадону (фенадону) у розмірі 0,022 г. перевищує невеликі розмірі вказаного наркотичного засобу.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, а саме у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу, без мети збуту, вчиненому протягом року після засудження за цією статтею.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав в повному обсязі, щиро розкаявся та показав, що дійсно 08.04.2025 року, під час проведення поверхневого огляду працівниками поліції у нього було виявлено наркотичний засіб, який він придбав для власного вживання, зазначив, що він вже чотири роки вживає наркотичні засоби, зокрема кожного дня в медичному закладі отримує мінімальну дозу наркотичного засобу за призначенням лікаря.

Зокрема зазначив, що всі обставини, викладені в обвинувальному акті, а саме: дата, час та місце скоєння ним кримінального правопорушення, відповідають дійсності.

Таким чином, показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумніву щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювались.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_4 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 , а саме у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу, без мети збуту, вчиненому протягом року після засудження за цією статтею, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відносяться до нетяжкого злочину, особу обвинуваченого, який не одружений, офіційно не працює, раніше судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, не встановлено.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а тому суд вважає за доцільне призначити йому покарання в межах санкції ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі.

Крім цього, відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Так, вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 29.02.2024 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначено йому покарання у виді одного року обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік з покладанням певних обов`язків, на підставі ст. 76 КК України.

Отже, враховуючи те, що ОСОБА_4 вчинив новий злочин після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання, під час іспитового строку, то остаточне покарання ОСОБА_4 слід призначати на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, частково приєднавши ОСОБА_4 невідбуту частину покарання, призначеного вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 29.02.2024 року, за правилами ст. 72 КК України.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлено.

Питання щодо речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати суд вирішує відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

Керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 /одного/ року позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 29.02.2024 року, остаточно призначивши ОСОБА_4 покарання у виді 1 ( одного) року 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 відраховувати з моменту приведення вироку до виконання.

Цивільний позов у кримінальному проваджені відсутній.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), загальною масою 0,022 г., який після проведення експертизи матеріалів, речовин та виробів поміщено до спец.пакету експертної служби з наліпкою КНДЕКС МВС, який передано в камеру схову речових доказів Дніпровського УП ГУНП у м. Києві (квитанція № 021887) - знищити; оптичний носій інформації диск CD-R «My media» 700МВ/80min, який упаковано до білого паперового конверту, який опечатано печаткою «Для пакетів» Дніпровського УП ГУНП у м. Києві з підписом дізнавача - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 3 029 грн 12 коп. за проведення судової експертизи № СЕ-19/111-24/22450-НЗПРАП від 17 квітня 2024 року.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасникам кримінального провадження роз`яснюється право ознайомитись із журналом судового засідання.

Головуючий суддя: