Номер провадження 1-кс/754/2968/25
У Х В А Л А

Іменем України

05 вересня 2025 року

Слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши в закритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві клопотання прокурора Деснянської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_3 по матеріалам кримінального провадження, внесеному до ЄРДР за №0002508 від 03.09.2025р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України, про арешт майна

ВСТАНОВИВ:

04.09.2025р. до Деснянського районного суду м.Києва звернувся прокурор Деснянської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_3 із клопотанням про накладення арешту на майно, а саме на нежитлові приміщення №2,3,4,5,6 загальною площею 90,30 кв.м. по АДРЕСА_1, які на праві власності належать ТОВ «ГДТ-Компанйон» () та нежитлове приміщення №1 загальною площею 70,60 кв.м по АДРЕСА_1, яке належить на праві власності ТОВ «Ремонтник» () із забороною розпорядження, відчуження та користування, з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0002508 від 03.09.2025р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України.

Власники майна в судове засідання по розгляду клопотання не з`явились, про час та місце його розгляду клопотання повідомлялись належним чином, їх неприбуття в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Вислухавши доводи прокурора, дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання прокурора з таких підстав.

Згідно клопотання, слідчим відділом Деснянського УП ГУ НП в м.Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0002508 від 03.09.2025р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України, за фактом здійснення незаконної діяльності з організації проведення азартних ігор за адресою: м.Київ, пр.Червоної Калини, 73-Б.

03.09.2025р. в ході проведення обшуку в приміщенні по АДРЕСА_1, який був проведений відповідно до ч.3 ст.233 КПК України, було виявлено та вилучено 32 монітори, 23 системних блоки, 25 клавіатур, 22 оптичні диски, грошові кошти в сумі 3100 (номіналом 100, 200, 50грн.), два флеш накопичувача, ключі, які постановою слідчого від 03.09.2025р. визнані речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Постановою слідчого СВ Деснянського УП ГУ НП в м.Києві від 03.09.2025р. нежитлові приміщення по АДРЕСА_1 визнані речовими доказами.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчудження об`єктів нерухомого майна, нежитлові приміщення №2,3,4,5,6 загальною площею 90,30 кв.м. по АДРЕСА_1 на праві власності належать ТОВ «ГДТ-Компанйон» (), нежитлове приміщення №1 загальною площею 70,60 кв.м по АДРЕСА_1 - ТОВ «Ремонтник» ().

Згідно із вимогами ч. 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ст.170 ч.2, ч.3 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Згідно ст.173 ч.1 КПК України, слідчий суддя відмовляє в задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

В своєму клопотанні прокурор при зазначенні правової підстави накладення арешту на вказані нежитлові приміщення з метою збереження речових доказів, взагалі не зазначив обставин та не навів доказів, які в своїй сукупності вказують на існування підстав чи розумних підозр вважати, що нежитлові приміщення №2,3,4,5,6 загальною площею 90,30 кв.м. та нежитлове приміщення №1 загальною площею 70,60 кв.м по АДРЕСА_1, є доказом кримінального правопорушення ч.1 ст.203-2 КК України у вказаному кримінальному провадженні та відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, що вказане майно може бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення та може містити в собі відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

При цьому, згідно рапорту 03.09.2025р. на лінію надійшло повідомлення зі служби 102 про виявлення залу з ігровими автоматами по пр.Червоної Калини, 73/2 в м.Києві, та 03.09.2025р. слідчим було проведено невідкладний обшук без ухвали слідчого судді відповідно до ч.3 ст.233 КПК України в приміщенні по пр.Червоної Калини, 73/2 в м.Києві, в ході якого було виявлено та вилучено 32 монітори, 23 системних блоки, 25 клавіатур, 22 оптичні диски, грошові кошти в сумі 3100 (номіналом 100, 200, 50грн.), два флеш накопичувача, ключі, які постановою слідчого від 03.09.2025р. були визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Крім того, прокурором до клопотання не долучено доказів про невідкладне звернення його або слідчого після здійснення невідкладеного обшуку до слідчого судді із клопотанням про проведення обшуку, а також про розгляд такого клопотання згідно з вимогами статті 234 КПК України слідчим суддею, який перевіряючи, крім іншого, встановлює чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді.

Таким чином, прокурором у клопотанні та долученими матеріалами кримінального провадження не доведено можливість використання вказаних нежитлових приміщень як доказів у кримінальному провадженні за ч.1 ст.203-2 КК України, а також розумність та співрозмірність обмеження права власності на вказане майно завданням кримінального провадження.

Враховуючи викладене, прокурором у клопотанні не було доведено необхідність арешту вилученого в ході огляду місця події майна, а також наявність ризиків щодо його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу, тому клопотання слідчого про арешт майна не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.170,171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання прокурора Деснянської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_4 по матеріалам кримінального провадження, внесеному до ЄРДР за ч.1 ст.203-2 КК України, про арешт майна.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: