Провадження № 1-кс/522/5241/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2025 року Місто Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 погоджене з прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_6 про заочне застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Одеси, українки за національністю, громадянки України, із вищою освітою, офіційно не працевлаштованої, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, -

УСТАНОВИВ:

Слідчим відділом відділу поліції № 5 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000692 від 10.09.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_2 , яка складається в цілому з чотирьох житлових кімнат, загальною житловою площею 99,7 кв.м. та підсобних приміщень. Загальна площа вище вказаної квартири складає 193,7 кв.м. на підставі свідоцтва про право власності на квартиру, виданого виконавчим комітетом Одеської міської ради 26.04.2010 року, зареєстрованого в КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» в книзі: 196доп-98, номер запису: 2264, реєстраційний номер: 30367788.

Далі, у 2019 році до ОСОБА_8 звернулась дружина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка повідомила останній, що має намір разом із родиною виїхати на постійне місце проживання за кордон у Італію, для чого ОСОБА_7 необхідно оформити Шенгенські візи та Італійські візи «Обране місце проживання». При цьому, ОСОБА_7 повідомила ОСОБА_8 , що вищевказані візи видаються емігрантам, які повинні мати офіційно підтверджений дохід, який буде достатнім для проживання протягом усього терміну перебування у Шенгенській зоні.

ОСОБА_7 маючи прямий умисел, направлений на протиправне заволодіння чужим майном, зловживаючи довірою ОСОБА_8 , діючи з корисливих мотивів, посилаючись на необхідне тимчасове оформлення вказаної квартири для набуття права власності за ОСОБА_7 за для фіктивного декларування прибутку у вигляді наданні в оренду квартири АДРЕСА_2 , за для подальшого отримання візи за кордоном.

В подальшому, ОСОБА_8 не розуміючи дійсних намірів ОСОБА_7 , повіривши останній, 12 вересня 2019 року, ОСОБА_8 , здійснила правочин, а саме уклала з ОСОБА_9 договір дарування, яким подарувала ОСОБА_9 квартиру АДРЕСА_2 . Цього самого дня, а саме 12 вересня 2019 року, ОСОБА_9 із ОСОБА_7 уклали договір дарування, яким ОСОБА_9 подарував ОСОБА_7 квартиру АДРЕСА_2 . Така процедура переоформлення була здійснена з метою уникнення зайвих витрат по сплати податків.

Надалі, продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на протиправне заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів, ОСОБА_7 з метою отримання офіційно підтвердженого доходу, отримала статус фізичної особи-підприємця, оформила на себе банківські рахунки в ПАТ «Банк Восток» та здала вищевказану квартиру в фіктивну оренду сестрі ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . При цьому, консульство країни Італії відмовило ОСОБА_7 в отриманні візи на постійне місце проживання посилаючись на низький офіційний дохід. Не зважаючи на відмову в отриманні визі за кордоном, ОСОБА_7 не бажаючи повернення права власності на вище вказану квартиру, не здійснивши зворотного правочину, повернувши вище вказану квартиру у своє користування, продовжувала користуватись нерухомим майном.

На початку повномасштабної військової агресії проти РФ, ОСОБА_7 виїхала за межі України до Королівства Іспанії, не повернувши право власності на майно, у зв`язку із чим ОСОБА_8 звернулась до ОСОБА_7 із наміром повернути квартиру АДРЕСА_2 , у попередню свою власність, згідно домовленостей щодо тимчасового переоформлення. Однак, ОСОБА_7 відмовилась це робити, повідомивши, що вище вказана квартира є тільки її приватною власністю, та здійснювати правочин із переоформленням відмовилась.

В подальшому, ОСОБА_8 була вимушена повертати вище вказану квартиру у судовому порядку та Приморським районним судом м. Одеси за результатами цивільної справи №522/20603/23, 11.06.2024 року було прийнято рішення, яким визнано недійсним договір дарування, укладений між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 від 12 вересня 2019 року, визнано недійсним договір дарування, укладений між ОСОБА_9 та ОСОБА_7 від 12 вересня 2019 року, визнано недійсним договір оренди квартири від 01 січня 2020 року, укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_10 . В подальшому, 25 липня 2024 року, після набрання вище вказаного рішення законної сили рішення Приморського районного суду м. Одеси, ОСОБА_8 було проведено державну реєстрацію права власності на вище вказану квартиру.

Проте, продовжуючи свій злочинний умисел, не погоджуючись із вище вказаним рішення суду, ОСОБА_7 продовжує вчиняти дії, які направлені на накладання арешту на майно у вигляді квартири АДРЕСА_2 , або встановлення інших заборон.

Таким чином, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи прямий умисел, направлений на протиправне заволодіння чужим майном, зловживаючи довірою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заволоділа квартирою АДРЕСА_2 , на момент вчинення злочину 12.09.2019 року, ринкова вартість вище вказаного нерухомого майна, складає 6 998 360 (шість мільйонів дев`ятсот дев`яносто вісім тисяч триста шістдесят) гривень.

В обґрунтування клопотання про заочне застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий посилається на наступне.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, а саме, - заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене в особливо великих розмірах.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 , у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які містяться у наступних джерелах: протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 , протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , висновком експерта №11/06-1 від 11.06.2025, іншими доказами, які отримані під час досудового слідства, в їх сукупності.

Так, ОСОБА_7 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, яке згідно ст. 12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких злочинів. Санкцією ч. 4 ст. 190 КК України, передбачено позбавленням волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Вивченням характеристики підозрюваної встановлено, що вона офіційно не працевлаштована, що свідчить про те, що вона може з метою ухилення від кримінальної відповідальності виїхати за межі Одеської області та території України. Враховуючи вищевикладене, вважаю, що є наявний ризик, передбачений п. 1, ч. 1, ст.177 КПК України, а саме те, що підозрювана, якщо їй обрати більш м`який запобіжний захід, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Також, встановлено наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що за відсутності менш суворого запобіжного заходу, підозрювана, перебуваючи на свободі, матиме можливість незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, схиляючи їх до викривлення показань.

Під час проведення досудового розслідування отримано відповідь від Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, щодо здійснення перетину державного кордону 19.09.2024 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , через пункт пропуску «Маяки-Удобне». Таким чином, встановити місцезнаходження ОСОБА_7 на теперішній час на території України не уявляється можливим, оскільки встановлені дані про місцезнаходження останньої за межами території України, у зв`язку із чим 10.09.2025 винесена постанова про оголошення міжнародного розшуку підозрюваної ОСОБА_7 .

На підставі всього вищевикладеного, беручи до уваги наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів слідчий просить застосувати до підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (заочно).

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого, вважаючи підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими.

Захисник в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання слідчого.

Дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання слідчого, заслухавши учасників судового розгляду, приходжу до наступного висновку.

Згідно ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.6 ст.193 КПК України, слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 КПК України, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Проте, в порушення зазначених вимог КПК України, в матеріалах клопотання відсутні відомості про повідомлення про підозру ОСОБА_8 та її вручення останній, відсутні повістки про виклик ОСОБА_14 .

В матеріалах клопотання наявна постанова про оголошення міжнародного розшуку підозрюваної ОСОБА_7 . Проте, відомостей про виконання зазначеної постанови про оголошення міжнародного розшуку, немає.

Таким чином, аналізуючи вище наведене, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно відмовити у зв`язку недоведеністю всіх обставин, передбачених ч.6 ст.193 та ч.1 ст.194 КПК України.

Керуючись ст.ст.132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 погоджене з прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_6 про заочне застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України відмовити.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: