Справа № 643/1517/24
Провадження № 1-кп/643/273/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2025 м. Харків

Салтівський районний суд міста Харкова у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника особи, відносно якого розглядається клопотання - адвоката ОСОБА_4 , особи, відносно якого розглядається клопотання - ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в режимі відеоконференції з Комунальним підприємством "Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради" матеріали клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004447 від 28.12.2023 за ч. 4 ст. 187 КК України, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лиман Зміївського району Харківської області, громадянина України, із середньою освітою, який неодружений, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, проживає за адресою: АДРЕСА_1

ВСТАНОВИВ

Психічний стан особи, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру

Згідно з висновком судово-психіатричного експерта № 54 від 29.01.2024, складеним Харківською філією судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України», ОСОБА_5 на теперішній час страждає на гострий поліморфний психотичний розлад з симптомами шизофренії. Відповідно до свого психічного стану не може усвідомлювати значення своїй дій та керувати ними. ОСОБА_5 на теперішній час відповідно до свого психічного стану потребує застосування примусових заходів медичного характеру госпіталізації до психіатричного закладу з посиленим наглядом. У період часу, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_5 перебував у стані гострої неускладненої алкогольної інтоксикації, поза хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Відповідно до ч. 3 ст. 503 КПК України кримінально-правова оцінка суспільно небезпечного діяння, вчиненого у стані неосудності, повинна ґрунтуватися лише на відомостях, які характеризують суспільну небезпеку вчинених дій. При цьому не враховуються попередня судимість, факт вчинення раніше кримінального правопорушення, за який особу звільнено від відповідальності або покарання, факт застосування до неї примусових заходів медичного характеру.

Згідно з ч. 1 ст. 513 КПК України під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує такі питання: 1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; 2) чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; 3) чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; 4) чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; 5) чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.

Оскільки ОСОБА_5 виходячи з вказаного вище висновку експерта, на момент вчинення кримінального правопорушення міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, тобто був осудною особою, суд згідно з даною ухвалою констатує факт вчинення ним кримінального правопорушення.

Обставини кримінального правопорушення, визнані судом доведеними

ОСОБА_5 28.12.2023 приблизно о 14:10 год., точний час не встановлений, у період дії в Україні воєнного стану, який було введено 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022, перебував біля виходу станції метро «Захисників України», а саме навпроти будинку № 129 по пр. Героїв Харкова в м. Харкові, де побачив раніше незнайому йому потерпілу ОСОБА_6 , яка прямувала з виходу метро, у якої з собою на правій руці був рюкзак синього кольору вартістю згідно з висновком експерта 233,33 грн., всередині якого знаходився гаманець с грошовими коштами в сумі 900,00 грн. та інші особисті речі потерпілої, які матеріальної цінності для неї не представляють. В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбою).

ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний прямий умисел, направлений на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбою), в умовах воєнного стану, діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, впевнившись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до потерпілої ОСОБА_6 та своєю лівою рукою схопив за її рюкзак, намагаючись вирвати його у неї з рук. Одночасно ОСОБА_5 своєю правою рукою, намагаючись подолати волю потерпілої до будь-якого опору, наніс 5 ударів ОСОБА_6 в область обличчя, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми кісток носу у вигляді перелому носової кістки, що належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинили собою короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6-ти днів, але не більше 3-х тижнів (21 дня), після чого потерпіла впала на праве коліно, а ОСОБА_5 , продовжуючи свої злочинні дії, наніс два удари в область потилиці ОСОБА_6 , спричинивши синці на голові, що відноситься до легких тілесних ушкоджень.

В цей момент потерпіла, не відпускаючи свій рюкзак, почала привертати увагу оточуючих та кликати по допомогу, після чого ОСОБА_5 відпустив рюкзак ОСОБА_6 та покинув місце вчинення злочину, намагаючись вказаним вище діями завдати матеріальну шкоду потерпілій на загальну суму 1133,33 грн.

Стаття Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 187 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений в умовах воєнного стану.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин кримінального правопорушення

Судом досліджені такі докази:

- показання потерпілої ОСОБА_6 , яка пояснила, що 28.12.2023 приблизно о 14:00 год. виходила із станції метро «Захисників України» на вулицю. ОСОБА_5 , який до цього сидів на парапеті біля виходу із станції метро, різко підвівся та пішов у її бік. В руці у потерпілої був рюкзак, намотаний на руку, і телефон. ОСОБА_5 , підійшовши до потерпілої, однією рукою почав наносити їй удари по обличчю, спричинивши декілька ударів. Одночасно з цим іншою рукою став тягнути на себе її рюкзак, намагаючись його вихватити з руки потерпілої. Потерпіла після ударів впала на коліно та закрила голову руками. ОСОБА_5 після цього став наносити руками удари по потиличній частині голови потерпілої, нанісши декілька ударів. Потерпіла почала плакати та голосно кричати по допомогу. ОСОБА_5 побачив, що йдуть дві жінки, та залишив потерпілу. Після цього потерпіла набрала по телефону чоловіка, який наказ їй непомітно йти за ОСОБА_5 . Вона пішла за ОСОБА_5 , який при неї кинувся на жінку з дитиною. Потерпіла супроводжувала ОСОБА_5 , і через деякий час приїхав її чоловік, який затримав ОСОБА_5 . Потім вони викликали поліцію. Після приїзду поліція викликала для потерпілої машину швидкої допомоги, яка відвезла потерпілу до лікарні. Як виявилось під час медичного обстеження, у потерпілої був перелом носової кістки. До вказаних подій у потерпілої будь-яких тілесних ушкоджень не було. У рюкзаку був гаманець з грошовими коштам в сумі 900,00 грн. і особисті речі, які для потерпілої цінності не представляють;

- показання свідка ОСОБА_7 , який пояснив, що є чоловіком потерпілої. У вказаний вище день він перебував на роботі. Приблизно о 13-00 - 14-00 год. йому зателефонувала потерпіла та переляканим голосом повідомила, що на неї напав чоловік, який хотів її вбити та забрати рюкзак. Це відбувалось на виході із станції метро «Захисників України». Він сказав потерпілій непомітно йти за вказаним чоловіком на відстані та повідомляти, що він робить. Потім по телефону потерпіла йому сказала, що чоловік напав на іншу жінку. Свідок взяв з собою товариша, сів в автомобіль та поїхав за адресою, яку йому повідомила потерпіла. Через декілька хвилин вони побачили ОСОБА_5 . Свідок вийшов з автомобіля, підійшов до ОСОБА_5 та викликав поліцію. Він дочекався приїзду поліції разом з ОСОБА_5 . Поліція викликала швидку допомогу для потерпілої, і потерпіла поїхала до лікарні. На обличчі потерпілої він бачив почервоніння. ОСОБА_5 забрала поліція. Коли він перебував поряд з ОСОБА_5 , то чув, як останній погрожував потерпілій;

- показання свідка ОСОБА_8 , яка пояснила, що 28.12.2023 побачила, як потерпіла вийшла з метро, після чого ОСОБА_5 напав на потерпілу і намагався забрати у неї рюкзак. Потерпіла не віддавала рюкзак, і ОСОБА_5 став наносити їй удари рукою по голові наніс не менше 5 ударів. Потерпіла в ході нападу ОСОБА_5 впала на коліно. Потім ОСОБА_5 пішов, а потерпіла пішла за ним, тримаючись на дистанції. Після цього приїхала поліція. Свідок залишила вказаним особам свої контактні дані;

- витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0004447 від 28.12.2023, згідно з яким до вказаного реєстру внесені відомості за фактом нападу на потерпілу 28.12.2023;

- заява потерпілої від 28.12.2023, згідно з якою вона просить органи поліції вжити заходи до невідомої особи, який 28.12.2023 наніс їй удари;

- рапорт, згідно з яким від служби «102» 28.12.2023 надійшло повідомлення, що о 14-20 год. надійшов виклик від ОСОБА_7 про те, що невідомий чоловік вдарив його дружину. Чоловіка затримано заявником.

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.12.2023 з довідкою, згідно з яким потерпіла впізнала ОСОБА_5 як особу, який вчинив відносно неї вказане вище правопорушення;

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.12.2023 з довідкою, згідно з яким ОСОБА_7 впізнав ОСОБА_5 як особу, якого він затримав після нападу на потерпілу;

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.12.2023 з довідкою, згідно з яким ОСОБА_8 впізнала ОСОБА_5 як особу, який здійснив напад на жінку 28.12.2023 біля станції метро «Захисників України»;

- протокол огляду місця події від 28.12.2023 з фотознімками, згідно з яким оглянутий вміст рюкзака потерпілої, в якому в тому числі знаходиться гаманець з грошовими коштами в сумі 900,00 грн.;

- висновок експерта № 09/760-С/2023 від 25.01.2024, складений Комунальним закладом "Харківське обласне бюро судово-медичної експертизи", згідно з яким у потерпілої мали місце наступні тілесні ушкодження: закрита тупа травма кісток носу у вигляді перелому носової кістки, синці на голові. Ці ушкодження могли виникнути від ударної дії тупого твердого предмета і могли бути отримані у строк, вказаний у постанові. За ступенем тяжкості: закрита тупа травма кісток носу у вигляді перелому носової кістки належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6 днів, але не більше 3-х тижнів (21 дня), синці на голові відносяться до легких тілесних ушкоджень;

- висновок експерта № 79 від 19.01.2024, складений Національним науковим центром «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса», згідно з яким ринкова вартість рюкзака синього кольору складає 233,33 грн.

Оцінюючи вказані вище докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає доведеним поза розумним сумнівом факт вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 512 ЦПК України судовий розгляд вказаної категорії справ здійснюється одноособово суддею в судовому засіданні за участю прокурора, обов`язковою участю фізичної особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, її законного представника та захисника згідно із загальними правилами цього Кодексу.

Як вбачається з висновків щодо застосування норм права, викладених в постанові Верховного Суду від 29.08.2024 у справі № 646/4902/21, відповідно до ч. 1 ст. 506 КПК України особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, користується правами підозрюваного та обвинуваченого в обсязі, який визначається характером розладу психічної діяльності чи психічного захворювання відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи, та здійснює їх через законного представника та захисника. Стаття 516 КПК України передбачає, що ухвала суду, постановлена в межах такого провадження, може бути оскаржена в порядку, передбаченому КПК України. При цьому норми кримінального процесуального закону не обмежують громадянина в його процесуальних правах і не забороняють йому реалізовувати їх безпосередньо. Крім того, право кожної особи на доступ до суду гарантовано п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. З огляду на викладене колегія суддів касаційного суду дійшла висновку про те, що ОСОБА_7, як особа, щодо якої вирішувалось питання про застосування примусових заходів медичного характеру, не позбавлена права подавати апеляційну скаргу на судове рішення, ухвалене в порядку, передбаченому главою 39 КПК України.

Ураховуючи вищенаведені норми законодавства та релевантну судову практику, суд з метою забезпечення права ОСОБА_5 на доступ до правосуддя надав йому можливість повною мірою користуватись процесуальними правами, передбаченими для такої категорії осіб, як обвинувачені, та вважає за необхідне надати оцінку доводам ОСОБА_5 , висловленим у судовому засіданні.

ОСОБА_5 відмовився надавати показання, при цьому заперечував правдивість наданих суду доказів.

Посилання ОСОБА_5 на неправдивість показань потерпілої та свідків суд відхиляє, оскільки вказані показання узгоджуються як між собою, та і з дослідженими судом документами. Крім того, суд враховує, що потерпіла та свідки перед наданням показань попереджались про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання та були приведені до присяги. Також суд відхиляє доводи ОСОБА_5 щодо неправдивості письмових доказів, оскільки будь-яких аргументів на підтвердження вказаної позиції суду не надано, а судом не встановлено обставин, які б свідчили про недопустимість письмових доказів (документів).

Ураховуючи наведене, суд відхиляє аргументи ОСОБА_5 щодо його невинуватості у вчиненні кримінального правопорушення.

Висновки по суті клопотання

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про застосування у відношенні ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом.

В судовому засіданні прокурор підтримала заявлене клопотання.

ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання. Захисник ОСОБА_5 просила пом`якшити становище ОСОБА_5 .

Згідно з ч. 1 ст. 19 КК України осудною визнається особа, яка під час вчинення кримінального правопорушення могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 КК України не підлягає покаранню особа, яка вчинила кримінальне правопорушення у стані осудності, але до постановлення вироку захворіла на психічну хворобу, що позбавляє її можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними. До такої особи за рішенням суду можуть застосовуватися примусові заходи медичного характеру, а після одужання така особа може підлягати покаранню.

Як вбачається з положень ст. 92, п. 3 ч. 1 ст. 94 КК України, суд може застосувати в тому числі такі примусові заходи медичного характеру, як госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом.

Ураховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку щодо наявності підстав для задоволення клопотання прокурора.

Згідно з протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 28.12.2023, ОСОБА_5 затриманий 28.12.2023.

Ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 29.12.2023 до ОСОБА_5 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор».

В подальшому ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 08.02.2024 ОСОБА_5 змінений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді поміщення до психіатричного закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку. ОСОБА_5 поміщено до психіатричного закладу з лікуванням в умовах посиленого нагляду, а саме до Комунального підприємства "Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради".

Оскільки ОСОБА_5 не призначається покарання, у суду відсутні вирішувати питання про зарахування строку попереднього ув`язнення. При цьому суд враховує, що положеннями КПК України не передбачено можливість зарахування в строк примусових заходів медичного характеру строку застосування до особи запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою або поміщення до психіатричного закладу з надання психіатричної допомоги.

Ураховуючи наведене, суд у резолютивній частині ухвали не вирішує питання про зарахування строку попереднього ув`язнення та строку застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді поміщення до психіатричного закладу з надання психіатричної допомоги.

Одночасно суд враховує, що згідно з висновками щодо застосування норм права, викладеними в постанові Верховного Суду від 28.03.2023 у справі № 596/638/17, час, протягом якого до осіб застосовувалися примусові заходи медичного характеру, зараховується в строк покарання за правилами, передбаченими в ч. 5 ст. 72 цього Кодексу, а один день позбавлення волі дорівнює одному дню застосування примусових заходів медичного характеру.

Ураховуючи наведене, питання про зарахування строку попереднього ув`язнення, строку застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді поміщення до психіатричного закладу з надання психіатричної допомоги, строку застосування примусових заходів медичного характеру - у строк покарання буде вирішуватись у разі, якщо після одужання ОСОБА_5 буде підлягати покаранню на підставі ч. 3 ст. 19 КК України.

Згідно з актом № 79, вартість експертного дослідження, проведеного Національним науковим центром «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса», складає 3029,12 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Аналіз положень КПК України свідчить, що законодавством України не передбачено можливість стягнення процесуальних витрат на проведення експертизи з особи, відносно якої застосовуються примусові заходи медичного характеру та яка на момент постановлення ухвали є неосудною особою.

Ураховуючи наведене, суд відносить процесуальні витрати на рахунок держави.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`явлений.

Керуючись ст. 369-372, 503, 512, 513 КПК України

УХВАЛИВ

Застосувати до ОСОБА_5 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання ухвалою законної сили залишити обраний раніше - у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги.

Процесуальні витрати на проведення експертизи в розмірі 3029,12 грн. віднести на рахунок держави.

Речові докази, а саме рюкзак синього кольору, грошові кошти в сумі 900,00 грн., рентген-знімки у кількості 3 штуки, передані на відповідальне зберігання представнику ОСОБА_6 повернути законному володільцю ОСОБА_6 .

Речовий доказ, а саме консультативний висновок спеціаліста від 28.12.2023 зберігати в матеріалах досудового розслідування.

Документи, приєднані до матеріалів кримінального провадження зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Салтівський районний суд міста Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Для ОСОБА_5 строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала не набрала законної сили.

Копія ухвали негайно після її проголошення вручається ОСОБА_5 та прокурору.

Суддя ОСОБА_1