Провадження 1-кс/127/8203/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Вінницького міського суду Вінницької області скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , в порядку ст. 303 КПК України, на бездіяльність уповноваженої особи ВРУП ГУНП у Вінницькій області, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за заявою адвоката ОСОБА_3 від 13.06.2025 про вчинення кримінального правопорушення, за фіксації судового розгляду технічними засобами, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , в порядку ст. 303 КПК України, на бездіяльність уповноваженої особи ВРУП ГУНП у Вінницькій області, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за заявою адвоката ОСОБА_3 від 13.06.2025 про вчинення кримінального правопорушення.

Скарга мотивована тим, що адвокатом ОСОБА_3 подано повідомлення про вчинення кримінального правопорушення до Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, а саме на офіційну електронну пошту, яку вказано на сайті ГУНП у Вінницькій області (), станом на момент подання даної скарги, відповіді не надійшло, чим, на думку заявника, підтверджено факт не внесення відомостей до ЄРДР протягом 24 годин.

На переконання заявника, близько 08 год. 30 хв. 28.05.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 незаконно затримано працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою проживання, а саме по АДРЕСА_1 .

Крім цього відомо, що всупереч наявності підстав для відстрочки, ОСОБА_5 знаходиться у розташуванні військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) та на даний час не виходить на зв`язок. Йому не надають можливості написати рапорт на звільнення із військової служби.

Внаслідок протиправних, на переконання заявника, дій ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційна дружина ОСОБА_5 перебуває на лікуванні внаслідок госпіталізації, через незаконне затримання її чоловіка, який повністю фінансово утримує власних дітей. У зв`язку із цим, в інтересах ОСОБА_5 заключено договір в його інтересах про надання правової допомоги із рідною сестрою ОСОБА_4 .

На даний час заявником отримано інформацію від ІНФОРМАЦІЯ_3 про призов ОСОБА_5 саме до в/ч НОМЕР_1 , однак вони заперечують факт затримання та не повідомили щодо наявності у нього підстав для відстрочки. На даний час очікується відповідь із в/ч НОМЕР_1 на адвокатський запит про надання інформації щодо ОСОБА_5 до якого заявник долучив три свідоцтва про народження дітей та заяву його дружини про фінансове утримання малолітніх членів сім`ї.

А тому, на думку заявника, об`єктивна сторона незаконного позбавлення волі або викрадення людини передбачає вчинення одного із зазначених діянь, яке являється достатнім для встановлення об`єктивної сторони злочину та наявності формального складу цього злочину.

Незаконне позбавлення волі полягає в протиправному перешкоджанні людині обирати за своєю волею місце знаходження. Воно може виявитися у затриманні потерпілого в тому місці, де він знаходитися не бажає, або поміщення його в таке місце, яке він не має змоги вільно залишити. Це діяння може бути здійснене шляхом застосування фізичного насильства (наприклад, потерпілого зв`язують і зачиняють у підвалі, поміщують у заздалегідь підготовлене місце тощо), а також шляхом психічного насильства (наприклад, під загрозою застосування зброї потерпілого примушують залишатися у приміщенні). Воно може бути вчинене і шляхом обману (наприклад, людину заманюють у будь-яке місце і зачиняють з метою позбавлення волі).

За статтею 146 КК України карається лише незаконне позбавлення волі, тому відповідальність виключається, якщо особу було позбавлено волі внаслідок необхідної оборони (ст. 36 КК України), правомірного затримання особи, що вчинила злочин (ст. 38 КК України), або крайньої необхідності (ст. 39 КК України).

Найнебезпечнішою формою незаконного позбавлення волі є викрадення людини, тобто протиправне таємне або відкрите захоплення потерпілого, переміщення його з того місця, де він знаходився, та подальше утримання потерпілого викрадачем або іншою особою. Викрадення майже завжди супроводжується фізичним або психічним (погрози) насильством, однак на даний час цього встановити неможливо, оскільки ОСОБА_5 не виходить на зв`язок.

Діяння як у формі незаконного позбавлення волі, так і у формі викрадення людини вважаються закінченими з моменту фактичного обмеження свободи переміщення потерпілого, що мало місце 28.05.2025. При цьому необхідно враховувати, що і незаконне позбавлення волі, і викрадення людини належать до триваючих злочинів, тому зазначені діяння вважаються вчинюваними аж до часу фактичного звільнення потерпілого. Виходячи з цього дії особи, яка приєднується до утримування потерпілого, що перебуває у стані позбавлення волі, можуть бути кваліфіковані як співвиконання або інша співучасть у вчиненні цього злочину. На даний час ймовірно відбулась «легалізація» протиправних дій ТЦК у вигляді винесення військовою частиною наказу про призначення на посаду.

Із суб`єктивної сторони злочин вчиняється лише з прямим умислом і може характеризуватися різними мотивами (користь, помста та ін.). Обов`язковим є усвідомлення особою незаконності діяння, що нею вчинюється, а тому заявник переконаний, що у даному випадку працівники ІНФОРМАЦІЯ_2 являються виконавцями злочину, а військова частина співвиконавцями у вигляді ненадання можливості написати рапорт на звільнення.

Суб`єктом незаконного позбавлення волі або викрадення людини, передбачених ст. 146 КК України, є лише приватна особа, що досягла 16-ти років. Службові особи за подібні дії несуть відповідальність за перевищення влади або службових повноважень, тобто за ст. 365 або ст.ст. 365-2, 371, 375, 424 КК України, які будуть ініційовані після встановлення місцезнаходження ОСОБА_5 та надання з його боку пояснень.

Згідно з ч. 2 ст. 146 КК обставинами, що обтяжують відповідальність за цей злочин, є дії, вчинені за попередньою змовою групою осіб, що вбачається у даному випадку так як працівники РТЦК знали про наявність у ОСОБА_5 трьох дітей, оскільки він кожних три місяці продовжував відстрочку.

За таких обставин, бездіяльність уповноважених осіб Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області необхідно припинити, шляхом зобов`язанням внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати досудове розслідування, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України.

Працівники ІНФОРМАЦІЯ_2 надавали ОСОБА_5 відстрочку внаслідок догляду трьох неповнолітніх дітей, однак для незаконної мобілізації, останньому чомусь відмовлено у продовженні відстрочки із надуманих та незаконних підстав, хоча підстави у ОСОБА_5 були не змінні та ним не порушено механізм подачі документів.

На підставі викладеного адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 просив слідчого суддю скарг задовольнити, та зобов`язати уповноважений осіб ВРУП ГУНП у Вінницькій області внести відомості до ЄРДР за заявою адвоката ОСОБА_3 від 13.06.2025 про вчинення кримінального правопорушення.

Адвокат ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, завчасно надав заяву про розгляд скарги у його відсутність.

Уповноважена особа ВРУП ГУНП у Вінницькій області в судове засідання не з`явилась, про дату час та місце розгляду скарги була повідомлена завчасно та належним чином, про причини неприбуття суд не повідомила.

Уповноважена особа ВП №4 ВРУП ГУНП у Вінницькій області надіслала на адресу суду копії матеріалів перевірки заяви адвоката ОСОБА_3 (ЄО №8126 від 25.06.2025) для їх дослідження.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи вищенаведене, судовий розгляд здійснювався за фіксації процесу технічними засобами.

Враховуючи те, що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України дані справи слухаються за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника, а також те, що відповідно до ч. 2 ст. 306 КПК України розгляд даної категорії справ здійснюється не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, а також той факт, що заявник додатково звернувся із заявою у якій просив слідчого суддю розглянути його скаргу у його відсутність, тому слідчий суддя приходить до висновку про можливість розгляду скарги без заявника в межах розумних строків розгляду.

Забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора є однією із загальних засад кримінального провадження. Відповідно до ст. 24 КПК України це право гарантується кожному.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником.

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Під час розгляду, слідчим суддею встановлено, що адвокатом ОСОБА_3 подано повідомлення про вчинення кримінального правопорушення до Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, а саме на офіційну електронну пошту, яку вказано на сайті ГУНП у Вінницькій області (), станом на момент подання даної скарги, відповіді не надійшло, чим, на думку заявника, підтверджено факт не внесення відомостей до ЄРДР на протязі 24 годин.

Разом з тим, з матеріалів перевірки заяви адвоката ОСОБА_3 (ЄО №8126 від 25.06.2025) вбачається, що звернення адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо незаконного затримання його працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою проживання, а саме: АДРЕСА_1 , які зареєстровані в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» від 14.06.2025 №15717 направлено до ВП №4 ВРУП ГУНП у Вінницькій області по територіальності за належністю та вирішення по суті.

Разом з тим з листа за підписом заступника начальника ВП №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області начальника СВ майора поліції ОСОБА_6 направленого на ім`я т.в.о. начальника ВП №4 ВРУП ГУНП у Вінницькій області підполковника поліції ОСОБА_7 вбачається, що у зв`язку із відсутністю даних, які б вказували на наявність кримінального правопорушення та неможливістю у зв`язку з чим внести відповідну інформацію до ЄРДР матеріали, зареєстровані в ІТС ІПН (журналі єдиного обліку) ВП №4 ВРУП ГУНП у Вінницькій області 26.06.2025 за №8126 направлено на адресу останнього для їх розгляду згідно із ЗУ «Про звернення громадян» або в порядку, визначеному КУпАП.

З огляду на обставини встановлені під час судового розгляду слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що узгоджується з нормами кримінального процесуального закону.

Так, частиною 1 статті 306 КПК України регламентовано, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду за місцем розташування органу досудового розслідування.

З наданих копій матеріалів перевірки заяви адвоката ОСОБА_3 вбачається, що матеріали заяви адвоката ОСОБА_3 на момент розгляду скарги знаходяться у розпорядженні ВП №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, який у свою чергу, знаходиться поза межами територіальної юрисдикції Вінницького міського суду Вінницької області.

Разом з тим, слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Відповідно до ч.5 п.4 ст.214 КПК України - до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела. До ЄРДР також вносяться відомості про попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Пунктом 1.2 розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, встановлено, що відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п.4 ч.5 ст.214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. До Реєстру підлягають внесенню відомості, які характеризують кримінальне правопорушення (п. 2.7 розділу ІІ Положення).

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що внесенню в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Такий висновок слугує гарантією кожній особі від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Разом з тим, необхідно також враховувати, що основним складовим елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень (адміністративних, дисциплінарних та інших).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30.01.2019 при розгляді справи №818/1526/18 зазначила, що, саме у межах процедури оскарження бездіяльності щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Слідчий суддя враховуючи вищенаведене, дослідивши скаргу та заяву адвоката ОСОБА_3 , вважає, що відомості, які зазначені у заяві не містять в собі даних та посилань на докази, що було вчинено саме кримінальне правопорушення.

Стаття 307 КПК України визначає, що за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого чи прокурора;

1-1) скасування повідомлення про підозру;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Вищенаведена норма кримінально процесуального закону свідчить, що КПК України передбачає вичерпний перелік рішень, які може прийняти слідчий суддя під час розгляду скарги, в порядку ст. 303 КПК України.

Отже, враховуючи той факт, що ВП №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, знаходиться за межами юрисдикції суду, до якого подано дану скаргу, а також ту обставину, що в поданій адвокатом ОСОБА_3 заяві не вбачається обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення та не наведено об`єктивних даних, які б свідчили про реальну необхідність внесення відомостей до ЄРДР, слідчий суддя приходить до висновку, що в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , в порядку ст. 303 КПК України, на бездіяльність уповноваженої особи ВРУП ГУНП у Вінницькій області, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за заявою адвоката ОСОБА_3 від 13.06.2025 про вчинення кримінального правопорушення, слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , в порядку ст. 303 КПК України, на бездіяльність уповноваженої особи ВРУП ГУНП у Вінницькій області, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за заявою адвоката ОСОБА_3 від 13.06.2025 про вчинення кримінального правопорушення відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя