08 серпня 2025 року Справа № 991/6675/25
Провадження №11-сс/991/459/25
судді ОСОБА_1
щодо ухвали від 08 серпня 2025 року у кримінальному провадженні №11-сс/991/459/25, кримінальна справа № 991/6675/25
Не оспорюючи мотивів, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався в частинізалишення апеляційної скарги захисника підозрюваного ОСОБА_2 - ОСОБА_4 без задоволення, не можу погодитись щодо необхідності часткового задоволення апеляційної скарги представника власника майна ОСОБА_3 - ОСОБА_5 з таких підстав.
Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому КПК України порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження, а метою, крім іншого, конфіскації майна як виду покарання (ч.2 ст.170 КПК України).
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 підозрюється у закінченому замаху на зловживання службовим становищем, тобто умисному, з метою одержання неправомірної вигоди для юридичної особи використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що могло спричинити тяжкі наслідки охоронюваним законом інтересам держави, вчинене за попередньою змовою групою осіб, тобто за ч.2 ст.15, ч.2 ст.28, ч.2 ст.364 КК України. Крім того, ОСОБА_2 підозрюється у одержанні службовою особою, яка займає особливо відповідальне становище, для себе та для третіх осіб неправомірної вигоди в особливо великому розмірі за вчинення в інтересах третьої особи дій з використанням наданого їй службового становища, тобто за ч.4 ст.368 КК України.
Згідно ч.5 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому п.3 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації.
Відповідно до ст.59 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає у примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині КК України. Перелік майна, що не підлягає конфіскації, визначається законом України.
Згідно з ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому КПК України порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Підозрюваний ОСОБА_2 з 24 червня 2005 року по теперішній час перебуває у шлюбі з ОСОБА_6 (т.1 а.с.91-92).
Відповідно до ч.1 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).
Згідно з ч.1 ст.67 СК України дружина, чоловік мають право укласти з іншою особою договір купівлі-продажу, міни, дарування, довічного утримання (догляду), застави щодо своєї частки у праві спільної сумісної власності подружжя лише після її визначення та виділу в натурі або визначення порядку користування майном. Докази щодо поділу спільного майна подружжя у матеріалах справи відсутні.
ОСОБА_2 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.28, ч.2 ст.364, ч.4 ст.368 КК України, а тому у випадку доведеності його вини, суд може призначити йому за ч.4 ст.368 КК України покарання у виді конфіскації майна, оскільки санкція статті передбачає таке додаткове покарання.
Суддя: ОСОБА_1