Провадження № 1-кп/127/645/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2025 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.05.2025 за № 0002368, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , із середньою освітою, розлученого, працюючого у ТОВ «Статус інвестгруп», громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , відповідно до ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 204 Кримінального кодексу України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , перебуваючи на посаді різноробочого ТОВ «Статус інвестгруп», виконуючи повноваження оператора автозаправної колонки, яка розташована за адресою: м. Вінниця, вул. Промислова, буд. 4, здійснював прийом та відпуск пального, забезпечував цілісність матеріальних цінностей та обладнання.

Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» з 01.07.2019 запроваджено ліцензування діяльності усіх суб`єктів господарювання, які здійснюють виробництво, зберігання, оптову та роздрібну торгівлю пальним. Статтею 15 вищевказаного Закону № 2628-УШ визначено, що суб`єкти господарювання отримують ліцензії на право оптової торгівлі пальним та зберігання пального на кожне місце оптової торгівлі пальним або кожне місце зберігання пального відповідно, а за відсутності місць оптової торгівлі пальним одну ліцензію на право оптової торгівлі пальним за місцезнаходженням суб`єкта господарювання. Ліцензії на право оптової торгівлі пальним видаються терміном на п`ять років органом виконавчої влади, уповноваженим Кабінетом Міністрів України. Ліцензії на право зберігання пального видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем розташування місць зберігання пального терміном на п`ять років.

Суб`єкт господарювання має право зберігати пальне без отримання ліцензії на право зберігання пального в місцях виробництва пального або місцях оптової торгівлі пальним чи місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримані відповідні ліцензії.

Роздрібна торгівля пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Відповідно до «Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1997 (із змінами від 4 грудня 2019) роздрібна торгівля нафтопродуктами здійснюється за наявності у суб`єкта господарювання відповідних документів дозвільного характеру та ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним.

Пунктом 10.2.4 «Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України» забороняється приймати нафтопродуктиу разі: неналежного оформлення або відсутності ТТН; невідповідності якості нафтопродукту вимогам нормативного документа; відсутності паспорта якості на нафтопродукт або неналежного його оформлення (відсутність номера, марки та виду, заповнення не за всіма показниками якості), відсутності копії сертифіката відповідності.

Частиною 2 ст. 50 Цивільного кодексу України передбачено, що фізична особа здійснює своє право на підприємницьку діяльність за умови державної реєстрації в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст. 215 Податкового кодексу України, до підакцизних товарів належить пальне, у тому числі товари (продукція), що використовуються як пальне для заправлення транспортних засобів, обладнання або пристроїв з двигунами внутрішнього згоряння із запалюванням від стиснення, з двигунами внутрішнього згоряння з іскровим запалюванням, з двигунами внутрішнього згоряння з кривошипно-шатунним механізмом.

ОСОБА_3 , переслідуючи корисливий мотив, діючи умисно, посягаючи на встановлені чинним законодавством України суспільні відносини у сфері господарської діяльності, не будучи суб`єктом господарської діяльності та не маючи ліцензій на роздрібну та оптову торгівлю пальним, яке відповідно до статті 215.1 Податкового кодексу України належать до підакцизних товарів, в порушення вимог Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності, за відсутності відповідних документів, що підтверджують походження підакцизної продукції, її якість та законність виготовлення, вчинив кримінальне правопорушення за таких обставин.

ОСОБА_3 , маючи корисливий намір на незаконне збагачення шляхом вчинення злочинних дій з незаконного обігу пального, в порушення встановленого законодавством України порядку роздрібної торгівлі вказаного товару, будучи оператором автозаправної колонки та маючи доступ до матеріально-технічних потужностей (обладнання та резервуарів), розташованих за адресою: АДРЕСА_2 , які призначались для зберігання та відпуску пального, у невстановлений час, за невстановлених обставин придбав з метою збуту та зберігав з цією метою незаконно виготовлене паливо, надалі 10.11.2023 о 17 год. 25 хв. здійснив збут ОСОБА_6 незаконно виготовленого пального, а саме: важких дистилятів, газойль (палива дизельного) в об`ємі 20 літрів.

Крім цього, ОСОБА_3 , маючи корисливий намір на незаконне збагачення шляхом вчинення злочинних дій з незаконного обігу пального, в порушення встановленого законодавством України порядку роздрібної торгівлі вказаного товару, будучи оператором, та маючи пов`язані з цим організаційні можливості та доступ до матеріально-технічних потужностей (обладнання та резервуарів), розташованих за адресою: АДРЕСА_2 , які призначались для зберігання та відпуску пального, реалізовуючи свій єдиний злочинний умисел, 06.12.2023 о 16 год. 33 хв. здійснив збут ОСОБА_6 незаконно виготовленого пального, а саме: важких дистилятів, газойль (палива дизельного) в об`ємі 111 літрів.

Відповідно до висновку експерта № 1091/24-34 від 01.02.2024 надані на дослідження зразки рідин, які вилучені згідно протоколу про результати проведення контролю за вчиненням злочину у формі контрольованої закупки від 10.11.2023 та 06.12.2023 за визначеними показниками «вміст сірки», «фракційний склад» (наявність легких нафтових продуктів) не відповідає «ДСТУ 7688:2015 «Паливо дизельне Євро. Технічні умови» щодо дизельного палива.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 204 КК України, - незаконне придбання з метою збуту, зберігання з цією метою, а також збут незаконно виготовленого пального.

Під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, на підставі положень ст. ст. 468-469, 472 Кримінального процесуального кодексу України, 02.06.2026 між прокурором Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 Кримінального процесуального кодексу України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.05.2025 за № 0002368, з однієї сторони, та обвинуваченим у даному кримінальному провадженні ОСОБА_3 , з іншої сторони, у присутності захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості.

Так, згідно з даною угодою, її сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 204 Кримінального кодексу України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 зазначив, що при укладенні даної угоди були дотримані вимоги Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, просив угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та обвинуваченим затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в ній міру покарання.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та щиро розкаявся. Суду пояснив, що угоду про визнання винуватості укладав добровільно, наслідки затвердження угоди йому зрозумілі та просив суд угоду про визнання винуватості затвердити.

В підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_5 просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити обвинуваченому узгоджену в ній міру покарання. Зазначив, що при укладенні даної угоди були дотримані вимоги Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, обвинувачений ОСОБА_3 вину визнав та щиро розкаявся у вчиненому.

Суд, заслухавши думку сторін угоди, дослідивши матеріали провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, дійшов таких висновків.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 Кримінального процесуального кодексу України у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди.

Розглядаючи в порядку, передбаченому ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, приймаючи до уваги, що суд встановлює чи угода відповідає вимогам ч. ч. 2, 4 ст. 469, ст. 472 Кримінального процесуального кодексу України, а саме, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) Закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, суд вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні, ініціювання та укладення угоди здійснено у відповідності до положень ст. 469 Кримінального процесуального кодексу України та порушень норм останньої судом не встановлено.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 Кримінального процесуального кодексу України, доведено до відома її сторін наслідки укладення та затвердження угоди, регламентовані ст. 473 Кримінального процесуального кодексу України, а також наслідки невиконання угоди, визначені ст. 476 Кримінального процесуального кодексу України.

Судом виконані вимоги ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України.

Зокрема, шляхом опитування сторін, суд переконався, що обвинувачений цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди. Суд також переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Покарання сторонами угоди визначено згідно положень ст.ст. 50, 65-67 Кримінального кодексу України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого обвинувачення, даних про особу обвинуваченого, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Підстав, передбачених п. п. 1-6 ч. 7 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України для відмови у затвердженні угоди не встановлено.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 204 Кримінального кодексу України, - тобто у незаконному придбанні з метою збуту, зберіганні з цією метою, а також збуті незаконно виготовленого пального.

Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, при цьому сторони врахували фактичні обставини та тяжкість вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, обставину, яка пом`якшує покарання, - щире каяття, обставин, які обтяжують покарання, не встановлено, та дійшли згоди про призначення ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 204 КК України у виді штрафу в розмірі семи тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 119 000 грн 00 коп., з конфіскацією та знищенням незаконно виготовлених товарів.

В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 позитивно характеризується, працевлаштований, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, відповідно до ст. 89 КК України несудимий.

Згідно ч. 1 ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між сторонами шляхом ухвалення вироку і призначення обвинуваченому ОСОБА_3 узгодженої сторонами міри покарання.

Речові докази - 5 синіх пластмасових каністр об`ємом 22 літри кожна, заповнених паливом дизельним в об`ємі 111 літрів, синю пластмасову каністру об`ємом 22 літри, заповнену паливом дизельним в об`ємі 20 літрів, які зберігаються відповідно до постанов слідчого про визнання речовими доказами від 11.10.2023, 06.12.2023 в Управлінні стратегічних розслідувань у Вінницькій області, слід конфіскувати та знищити.

На підставі ст. 124 Кримінального процесуального кодексу України слід стягнути з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати, а саме, документально підтверджені витрати на залучення експерта: висновок експерта № 1091/24-34 від 01.02.2024 в розмірі 24 232 грн 96 коп.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не застосовувався.

Керуючись ст. ст. 124, 369-371, 373-374, 376, 468-469, 472, 473-475 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 02.06.2025 між прокурором Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , у присутності захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.05.2025 за № 0002368, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 204 Кримінального кодексу України.

Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 204 Кримінального кодексу України, та призначити узгоджену сторонами міру покарання у виді штрафу в розмірі семи тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 119 000 (сто дев`ятнадцять тисяч) грн 00 коп., з конфіскацією та знищенням незаконно виготовлених товарів, а саме 5 синіх пластмасових каністр об`ємом 22 літри кожна, заповнених паливом дизельним в об`ємі 111 літрів, синю пластмасову каністру об`ємом 22 літри, заповнену паливом дизельним в об`ємі 20 літрів (зберігаються відповідно до постанов слідчого від 11.10.2023, 06.12.2023 в Управлінні стратегічних розслідувань у Вінницькій області).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати, а саме, документально підтверджені витрати на залучення експерта в розмірі 24 232 (двадцять чотири тисячі двісті тридцять дві) грн 96 коп.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя