печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2025 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора третього відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення першого управління Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про арешт майна в кримінальному провадженні № 0001163 від 18.10.2024,-

В С Т А Н О В И В:

18.06.2025 року в провадження слідчого судді ОСОБА_1 надійшло клопотання прокурора третього відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення першого управління Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні № 0001163 від 18.10.2024, а саме арешт на речі вилучені 12.06.2025 під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

мобільний телефон ОСОБА_4 марки «Redmi», з сім-карткою оператора мобільного зв`язку.

Сторона обвинувачення вказує на те, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001163 від 18.10.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 362, ч. 3 ст. 369 КК України.

Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Офісу Генерального прокурора.

Під час досудового розслідування встановлено, що до Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань надійшли матеріали управління внутрішньої та власної безпеки Адміністрації Державної прикордонної служби України про те, що військові службові особи ІНФОРМАЦІЯ_1 , з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, діючи за попередньою змовою групою осіб, сприяють функціонуванню злочинної схеми щодо незаконного переправлення осіб через державний кордон України в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Лужанка».

Крім того, до Державного бюро розслідувань із заявою про вчинення злочину звернувся інспектор прикордонної служби другої категорії-перекладач НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України, у якій повідомлено про факт вчинення кримінального правопорушення службовими особами правоохоронного органу, серед яких ОСОБА_5 , а саме щодо пропозиції надання неправомірної вигоди за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, група службових осіб правоохоронного органу, діючи за попередньою змовою групою осіб, вчинили підбурювання до вчинення несанкціонованих дій з інформацією, яка оброблюється в електронно-обчислювальних машинах (комп`ютерах), автоматизованих системах, комп`ютерних мережах або зберігається на носіях такої інформації, особою, яка має право доступу до неї.

В ході оперативного супроводу кримінального провадження управлінням внутрішньої та власної безпеки Адміністрації Державної прикордонної служби України встановлено запроваджену злочинну схему з незаконного переправлення через державний кордон України громадян України призовного віку.

Функціонування такої схеми стало можливим лише за участі службових осіб Державної прикордонної служби України, які беруть у ній участь з метою власного збагачення та діють з приховуванням факту функціонування зазначеної злочинної схеми.

Так, офіцерами управління внутрішньої та власної безпеки було встановлено, що громадянин України ОСОБА_6 організував таку злочинну схему з безперешкодного виїзду за межі території України громадян України призовного віку, які ухиляються від мобілізації.

Так, ОСОБА_6 залучив до вказаної злочинної діяльності громадянина України ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які здійснюють пошук осіб, що мають велику потребу в грошових коштах та яких за грошову винагороду можна залучити у якості ліцензіатів - суб`єктів господарської діяльності, а саме фізичних осіб-підприємців (далі - ФОП), які здійснюють внесення відомостей щодо подання заявок про перетин державного кордону особами, що працевлаштовані, як водії до Єдиного комплексу інформаційних систем «Шлях».

Так, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 протягом 2023-2024 років залучили громадян України ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 за грошову винагороду до вказаної схеми, зокрема, вони погодились, щоб їх оформили в якості ФОП з КВЕД: 49.41 «Вантажний автомобільний транспорт» та 49.42 «Надання послуг перевезення речей (переїзду)», а в подальшому вказані громадяни отримали ліцензії Укртрансбезпеки на здійснення міжнародних перевезень вантажів вантажними автомобілями. Безпосереднє оформлення відповідних документів для вказаних осіб здійснював особисто адвокат ОСОБА_6

Від імені ФОП ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 здійснено внесення відомостей до системи «Шлях» щодо ряду осіб, які в подальшому перетнули державний кордон України з підставою перетину - по системі «Шлях», маючи право перебувати за кордоном не більше 60 календарних днів, однак після перетину державного кордону України у напрямку «виїзд» на територію України не повернулись.

Використовуючи обліковий запис ОСОБА_10 було здійснено внесення відомостей до системи «Шлях» відносно 35 громадян України, обліковий запис ОСОБА_13 - 29 громадян України, обліковий запис ОСОБА_9 - 16 громадян України, обліковий запис ОСОБА_12 - 8 громадян України, обліковий запис ОСОБА_11 - 6 громадян України, обліковий запис ОСОБА_14 - 4 громадян України.

Встановлено, що загалом у період з 05.12.2023 по 03.02.2025 на підставі відомостей внесених до системи «Шлях» від вказаних ФОП державний кордон на виїзд з України в пунктах пропуску «Могилів-Подільський», «Рава-Руська», «Шегині», «Красноїльськ», «Лужанка», «Вилок», «Ужгород» та «Малий Березний» перетнули 98 громадян України призовного віку.

Також, в рамках кримінального провадження отримано наступну інформацію про причетність до вищезазначеної злочинної схеми фізичної особи-підприємця ОСОБА_14 . Так, з облікового запису ФОП ОСОБА_14 були внесені відомості до системи «Шлях» відносно 4 громадян України призовного віку, а саме: ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

При цьому, 15.12.2024 громадяни ОСОБА_19 та ОСОБА_20 перетнули державний кордон на виїзд з України на транспортному засобі марки «FORD TRANSIT», державний номерний знак (далі - д.н.з.) НОМЕР_2 , VIN: НОМЕР_3 та за наявними даними на територію України станом на 27.02.2025 не повернулись.

Як встановлено в ході здійснення досудового розслідування, транспортні засоби, на яких особи по системі «Шлях» перетинають державний кордон України у напрямку «виїзд», у подальшому переганяються з-за кордону, тобто повертаються на територію України, іншими особами, для подальшого використання цих транспортних засобів надалі для незаконного переправлення осіб через державний кордон України.

Окрім вказаного вище автомобіля у власності ОСОБА_14 також перебувають придбані у ОСОБА_11 інші транспортні засоби: «VOLKSWAGEN CRAFTER», д.н.з. НОМЕР_4 , VIN: НОМЕР_5 ; «RENAULT MASTER», д.н.з. НОМЕР_6 , VIN: НОМЕР_7 ; «RENAULT MASTER», д.н.з. НОМЕР_8 , VIN: НОМЕР_9 . Тобто ці транспортні засоби використовувались та продовжують надалі використовуватись учасниками вказаної злочинної схеми для незаконного переправлення осіб через державний кордон України та учасники цієї схеми намагаються приховати факт використання зазначених автомобілів для незаконного переправлення осіб через державний кордон України шляхом їх перереєстрації на інших осіб.

Поряд з цим, встановлено, що 28.02.2025 в пункті пропуску «Краківець» на транспортному засобі марки «JEEP», д.н.з. НОМЕР_10 , перетнули державний кордон громадяни України ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , однак прикордонним нарядом «Перевірка документів» у складі ОСОБА_23 відповідні відомості не були внесені до відомчої бази даних про перетин державного кордону громадянином ОСОБА_24 .

Крім цього, за оперативними даним 04.02.2025 в пункті пропуску «Краківець» на транспортному засобі марки «BMW», д.н.з. НОМЕР_11 , перетнули державний кордон громадяни України ОСОБА_21 та ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , однак прикордонним нарядом «Перевірка документів» у складі ОСОБА_23 відповідні відомості не були внесені до відомчої бази даних про перетин державного кордону громадянином ОСОБА_26 .

Крім того, ОСОБА_27 потрапляв в поле зору оперативних співробітників під час переміщення за кордон транспортного засобу марки «MINI», д.н.з. НОМЕР_12 , яким користувався громадянин ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , який 24.05.2024 перетнув державний кордон в пункті пропуску «Могилів-Подільський на підставі відомостей внесених до системи «Шлях» ФОП ОСОБА_9 та на територію України станом на 04.03.2025 не повернувся, що підтверджує участь ОСОБА_29 у зазначеній злочинній схемі.

Таким чином, встановлено, що ОСОБА_6 запроваджено злочинну схему з незаконного переправлення громадян України призовного віку через державний кордон України та до цієї схеми залучено ряд ФОП, серед яких залучено ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , а також ОСОБА_29 , який безпосередньо здійснював перевезення громадян України через державний кордон України без оформлення факту перетину кордону, а також залучено і ряд службових осіб Державної прикордонної служби України, серед яких підтверджено участь у вказаній злочинній схемі інспектора прикордонної служби 2 категорії відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_9 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_10 » ІНФОРМАЦІЯ_1 старшого сержанта ОСОБА_23 , а також військовослужбовця ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 .

Встановлено, що вказаній протиправній діяльності сприяли військовослужбовці ІНФОРМАЦІЯ_11 , зокрема, ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , військовослужбовець ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , які завчасно, до безпосереднього виїзду осіб за кордон за вказаною вище злочинною схемою, здійснювали пошук інформації про перетин особами державного кордону у відомчій базі даних Держприкордонслужби та щодо наявності обмежень для виїзду у таких осіб, які мають намір перетнути державний кордон України на підставі системи «Шлях». У подальшому ці військовослужбовці Держприкордонслужби під час виконання своїх службових обов`язків у складі зміни прикордонних нарядів в пунктах пропуску, або з використанням особистих знайомств з іншими військовослужбовцями Держприкордонслужби забезпечували безперешкодний пропуск через державний кордон України вказаної категорії громадян України.

Так, 12.06.2025 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 22.05.2025 у справі № 757/22860/25-к, проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 .

Під час обшуку виявлено та вилучено речі, які мають значення для досудового розслідування, а саме: мобільний телефон ОСОБА_4 марки «Redmi», з сім-карткою оператора мобільного зв`язку.

Мобільний телефон приєднаний до кримінального провадження № 0001163 від 18.10.2024 в якості речового доказу, відповідно до постанови про визнання речовими доказами від 12.06.2025.

Прокурор в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, вимоги клопотання підтримує у повному обсязі.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження.

Повернення або передача володільцям, особам, у яких було проведено обшук, вилучених речей та документів може призвести до наслідків, передбачених ч. 11 ст. 170 КПК України.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його відчуження та/або приховування, метою - збереження речових доказів, які можуть бути досягнуті лише через застосування саме такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Накладення арешту на вищевказані речі і документи не є припиненням права власності, такий захід є тимчасовим, а отже, відповідні обмеження є розумними і співмірними з огляду на завдання кримінального провадження. Потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи володільця майна. При цьому, жодних негативних наслідків арешту майна не має.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Пунктом 2 ч. 2 ст. 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна повинна враховуватися можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів, систем зв`язку допускається, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже субєкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону. В свою чергу, у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов'язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред'явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків. Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Слідчий суддя, дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання про накладення арешту, з метою забезпечення кримінального провадження та запобігання можливості його приховання, псування, знищення та відчуження, з метою збереження речових доказів. На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 167, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора третього відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення першого управління Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про арешт майна в кримінальному провадженні № 0001163 від 18.10.2024 - задовольнити.

Накласти арешт на речі 12.06.2025 під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

мобільний телефон ОСОБА_4 марки «Redmi», з сім-карткою оператора мобільного зв`язку.

Ухвала про арешт майна негайно виконується слідчим та/або прокурором. Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1