У Х В АЛ А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2025 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого в ОВС 4 відділу слідчого управління ГУ СБУ у м. Києві та Київській області підполковника юстиції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001293 від 10.12.2024, відносно підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця АР Крим, м. Керч, громадянина України, має на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимий на підставі ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 436-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС 4 відділу слідчого управління ГУ СБУ у м. Києві та Київській області підполковника юстиції ОСОБА_6 про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001293, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.12.2024, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 та ч. 3 ст. 436-2 КК України.

З матеріалів провадження вбачається, що громадянин України ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється:

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України, тобто у поширенні матеріалів, у яких міститься виправдовування збройної агресії рф проти України, розпочатої у 2014 році;

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 436-2 КК України, тобто у поширенні матеріалів, у яких міститься виправдовування, заперечення збройної агресії рф проти України, розпочатої у 2014 році, у тому числі шляхом пред`явлення збройної агресії рф проти України, як внутрішнього громадянського конфлікту, вчиненому повторно.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у ОСОБА_5 , за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, але не пізніше жовтня 2024 року, виник та сформувався стійкий злочинний умисел, направлений на вчинення кримінально караних діянь, що полягають у поширенні матеріалів, у яких міститься виправдовування збройної агресії рф проти України, розпочатої у 2014 році та заперечення збройної агресії рф проти України, розпочатої у 2014 році, у тому числі шляхом пред`явлення збройної агресії рф проти України, як внутрішнього громадянського конфлікту, які вчиняв за допомогою електронно-цифрових пристроїв, що перебували у його володінні.

ОСОБА_7 , за допомогою технічних пристроїв, зареєстрував обліковий запис у соціально-орієнтованій мережі «ТікТок», з інтернет-профілем користувача, позначеного як « ОСОБА_8 » та підписом - « ІНФОРМАЦІЯ_7 ».

У подальшому, ОСОБА_7 , у період часу із 16.10.2024 по 18.10.2024, відзняв відеозапис тривалість 10 хв. та за посиланням :

« ІНФОРМАЦІЯ_2 », та 18.10.2024 здійснив поширення відеопублікації, в якій міститься виправдовування збройної агресії рф проти України, розпочатої у 2014 році.

У подальшому, у період часу з 16.11.2024 по 01.12.2024, ОСОБА_5 відзняв відеозаписи, в яких міститься виправдовування, заперечення збройної агресії рф проти України, розпочатої у 2014 році, які повторно поширив у соціальній мережі «TikTok» за допомогою глобальної мережі Інтернет, а саме:

- 16.11.2024 здійснив поширення відеопублікації, за посиланням: « ІНФОРМАЦІЯ_3 », в якій міститься інформація щодо виправдовування, заперечення збройної агресії рф проти України, розпочатої у 2014 році, у тому числі шляхом пред`явлення збройної агресії рф проти України, як внутрішнього громадянського конфлікту;

- 18.11.2024 здійснив поширення відеопублікації, за посиланням: « ІНФОРМАЦІЯ_4 », в якій міститься виправдовування збройної агресії рф проти України, розпочатої у 2014 році;

- 23.11.2024 здійснив поширення відеопублікації, за посиланням: « ІНФОРМАЦІЯ_5 », у якій міститься інформація щодо виправдовування збройної агресії рф проти України, розпочатої у 2014 році;

- 01.12.2024 здійснив поширення відеопублікації, за посиланням: « ІНФОРМАЦІЯ_6 », у якій міститься виправдовування збройної агресії рф проти України, розпочатої у 2014 році.

19.02.2025 ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 436-2 КК України.

08.04.2025 ОСОБА_5 оголошено у розшук, досудове розслідування зупинено у зв`язку з розшуком підозрюваного.

01.05.2025, о 18 год. 10 хв., ОСОБА_5 затримано, строки досудового розслідування у кримінальному провадженні відновлено.

02.05.2025 ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва щодо ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 11.05.2025. Крім того, вказаною ухвалою визначено підозрюваному альтернативний запобіжний захід у виді застави у розмірі 242 240,00 грн. (двісті сорок дві тисячі двісті сорок гривень).

Повідомлення про підозру ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні обґрунтовуються зібраними доказами, а саме:

-протоколом огляду джерела відкритої інформації від 23.12.2024 у соціальній мережі «TikTok» «ІНФОРМАЦІЯ_7»;

-висновком судоволінгвістичної експертизи КНД ЕКЦ МВС України № СЕ-19/111-25/2908-ЛД від 05.02.2025, згідно якого у наданих на дослідження публікаціях міститься інформація щодо виправдовування, заперечення збройної агресії рф проти України, розпочатої у 2014 році;

-висновком судово-портретної експертизи УНД ІСТЕ СБ України № 25/1 від 13.01.2025, у відеозаписах, наданих на дослідження, та на знімку зображення ОСОБА_5 , зображена одна й та сама особа;

-протоколами оглядів від 11.12.2024 соціальної мережі «TikTok», відеопублікацій ОСОБА_5 ;

-висновками судоволінгвістичних експертиз ННЦ «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України № 12455, № 12456 від 24.12.2024 та № 12454 № 12457 від 02.01.2025, згідно яких у наданих на дослідження відеопублікаціях міститься інформація щодо виправдовування, заперечення збройної агресії рф проти України, розпочатої у 2014 році;

-протоколом обшуку від 19.02.2025;

-речовим доказом - мобільним телефоном ОСОБА_5 ;

-протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 20.02.2025 та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Слідчий суддя погоджується із доводами прокурора, що повідомлена ОСОБА_5 підозра станом на час розгляду даного клопотання, повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п.175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, N 182).

Аналіз представлених доказів об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і неможна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

У відповідності до положень ст.ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на непов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжено у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення у строки, встановлені ст.219 КПК України.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

У судовому засіданні встановлено, що на даний час продовжують існувати ризики, встановлені при застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , передбачені ст. 177 КПК України.

Захисник у судовому засіданні проти клопотання заперечував, просив відмовити у його задоволенні або застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, такий як домашній арешт або зменшити розмір застави.

Підозрюваний у судовому засіданні підтримав доводи свого захисника.

При цьому, суд погоджується з прокурором щодо наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, та обґрунтованість щодо їх існування, на запобігання яких покликані запобіжні заходи, а саме: підозрюваний буде переховуватися від органу досудового розслідування та/чи суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинені кримінальні правопорушення, може знищити, сховати або спотворити речові докази, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; може впливати на свідків, з метою зміни останніми показань в частині фактичних обставин; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто може зникнути та перебувати у розшуку тривалий час; може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Разом з цим, в ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано для даної стадії досудового розслідування підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 та ч. 3 ст. 436-2 КК України, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, доданими до клопотання.

Даних про наявність підстав для зміни ОСОБА_5 запобіжного заходу на менш суворий, ніж тримання під вартою, судом при розгляді клопотання не встановлено, як і неможливості перебування в умовах СІЗО за станом здоров`я.

Враховуючи викладене, характер та спосіб вчинених дій, особу підозрюваного, а також тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, є підстави вважати, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є недостатніми для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Прокурором під час розгляду даного клопотання було доведено наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України.

Відповідно до ч.3 ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У кримінальному провадженні проведено значний обсяг процесуальних та слідчих дій, проте у визначений законом строк закінчити досудове розслідування не представляється можливим, що обумовлено необхідністю проведення ряду слідчих дій, проведення яких потребує значного часу, а підстав для скасування або зміни ОСОБА_5 запобіжного заходу за наведених вище обставин не встановлено. Відтак слідчий суддя вважає необхідним продовжити строк його тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, до 12.06.2025, включно.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, особу підозрюваного, який раніше не судимий, суд вважає необхідним, відповідно до ч.5 ст. 182 КПК України, визначити заставу у розмірі 80 (вісімдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, оскільки внесення застави саме в такому розмірі, на думку суду, повинно достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та забезпечити, в подальшому, його належну процесуальну поведінку в даному кримінальному провадженні.

Окрім цього, суд вважає за необхідне відповідно до норм ч.2 ст. 183 КПК України та ч.5 ст. 194 КПК України, у разі внесення застави, покласти на обвинуваченого такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, а саме м. Києва, без дозволу слідчого, прокурора чи суду; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання та роботи; здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон або інший документ, що дає право на виїзд з України.

Питання щодо доведеності вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та правильності кваліфікації його дій судом при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

Керуючись ст.ст. 131, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 197, 199, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС 4 відділу слідчого управління ГУ СБУ у місті Києві та Київській області підполковника юстиції ОСОБА_6 - задовольнити.

Продовжити строк дії, обраного підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 12.06.2025 включно.

Одночасно визначити ОСОБА_5 альтернативний запобіжний захід у виді застави для забезпечення виконання обов`язків, визначених КПК України.

Заставу визначити у розмірі 80 (вісімдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, у національній грошовій одиниці України, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Солом`янського районного суду м. Києва: Банк ДКСУ м. Київ, МФО 820172, рахунок отримувача UA1012089, Код , та надати документ, що це підтверджує до Солом`янського районного суду міста Києва.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, а саме м. Києва, без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон або інший документ, що дає право на виїзд з України.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Солом`янського районного суду м. Києва коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, строк дії яких встановити протягом двох місяців з моменту внесення застави, але в межах строку досудового розслідування.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші, покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Київську міську прокуратуру.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1