ЄУН справи: 336/4637/22
Номер провадження: 1-кп/336/213/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2025 року

Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,прокурора ОСОБА_3 ,обвинуваченого ОСОБА_4 ,обвинуваченого ОСОБА_5 ,розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця с.Вільно-Андріівка Вільнянського району Запорізької області,громадянина України,з середньою освітою,не працюючого,зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,фактично мешкає в АДРЕСА_2 ,раніше судимого

-24.12.2013 Оріхівським районним судом Запорізької області за ч.3,4 ст. 187, ч.1 ст.185, ч.1 ст.309, ст.70 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна. 11.12.2015 Апеляційним судом Запорізької області вирок Оріхівського районного суду Запорізької області від 24.12.2013 скасований, справу направлено на новий судовий розгляд;

- 23.05.2016 Оріхівським районним судом Запорізької області за ч.3,4 ст. 187, ч.3 ст.185, ч.1 ст.309, ст.69, ст.70 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнився 23.05.2016 з ДУ «Вільнянська УВП (№11)» по відбуттю строку покарання;

- 04.10.2021 Вільнянський районним судом Запорізької області за ч.1 ст.309 КК України до 2 років обмеження волі. На підставі ст.75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік ;

-19.05.2023 р.Шевченківським районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.309,71 КК України до 1 року 1 місяця позбавлення волі,покарання відбуто повністю

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,уродженця с.Приморське Василівського району Запорізької області,громадянина України,з середньою спеціальною освітою,не працюючого,зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_3 ,раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення,передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,-

встановив:

23.01.2022 р.приблизно о 23.00 год. ОСОБА_5 та ОСОБА_4 ,маючи умисел на таємне викрадення чужого майна,діючи з корисливих мотивів за попередньою змовою,а ОСОБА_4 діючи повторно,перебували на другому поверсі будинку АДРЕСА_4 ,де ОСОБА_5 став на сходовому майданчику та спостерігав,щоб їх злочинні дії не були помічені сторонніми особами,а ОСОБА_4 із застосуванням фізичної сили шляхом ривка відчинив двері до господарського приміщення,у якому мешканці будинку зберігали особисте майно.

Переконавшись,що за їх злочинними діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 проникнув до вказаного приміщення та витягнув металеву спортивну штангу вартістю 2940 гр.,яка належить ОСОБА_6 ,діючи таємно,спільно із ОСОБА_5 ,вони разом винесли вказану штангу з будинку та розпорядились нею на власний розсуд,спричинивши потерпілому матеріальну шкоду у розмірі 2940 гр.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення винуватим себе визнав повністю.

Пояснив,що 23.01.2023 р. пізно ввечері він знаходився у гуртожитку по АДРЕСА_4 ,йому зателефонував ОСОБА_5 та вони домовились зустрітись за цією адресою.Проходячи сходами ,на другому поверсі ОСОБА_7 звернув увагу на частину коридору,відділену решіткою,де мешканці гуртожитку зберігали речі,там вони побачили металеву штангу,на вигляд стару та поіржавілу,вона перебувала у цьому приміщенні протягом щонайменше 3-х років,тому ОСОБА_8 запропонував ОСОБА_9 її забрати. ОСОБА_8 рукою відчинив двері у це приміщення,увійшов та витягнув штангу,вона важила приблизно 70 кг., ОСОБА_7 приєднався до нього та разом вони винесли штангу з будинку до помешкання ОСОБА_10 подальшому, під час досудового розслідування він сприяв з`ясувати всі обставини скоєння злочину та заподіяну матеріальну шкоду відшкодував шляхом повернення викраденого майна, у скоєному розкаявся.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення винуватим себе визнав повністю.

Показав,що 23.01.2022 р. пізно вечором по телефону домовився зустрітись з ОСОБА_11 і з цією метою приїхав до останнього у гуртожиток по АДРЕСА_4 . Проходячи повз комори,побачили стару штангу,яку ОСОБА_7 вирішив забрати,вважав її нікому не потрібною ,за обставин,які викладені вище,вони разом із ОСОБА_11 винесли штангу з будинку та відвезли додому до ОСОБА_10 подальшому, під час досудового розслідування він сприяв з`ясувати всі обставини скоєння злочину та заподіяну матеріальну шкоду відшкодував шляхом повернення викраденого майна, у скоєному розкаявся.

Відповідно до ч.3,4 ст.349,351 КПК України суд,з урахуванням повного визнання винуватості обвинуваченим,за згодою учасників судового провадження,визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо фактичних обставин,що підтверджують винуватість обвинуваченого,які ніким не оспорюються.При цьому суд роз`яснив наслідки,передбачені ч.3 ст.349 КПК України,переконався у добровільності позицій та правильному розумінні учасниками судового провадження наслідків відмови від дослідження інших доказів,що позбавляє їх права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази суд встановив, що винуватість обвинуваченого у вчинені інкримінованого йому злочину знайшла своє підтвердження,що відповідає стандартам доказування «поза розумним сумнівом», який знайшов своє втілення як в положеннях ч. 3 та ч. 4 ст. 17 КПК України, так і в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема,у рішенні у справі «Коробов проти України»,та кваліфікує його дії по ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна(крадіжка),вчинене за попередньою змовою групою осіб,поєднане з проникненням у приміщення,а ОСОБА_4 також вчинене повторно.

Відповідно до статей 50,65 КК України особі,яка вчинила злочин, має бути призначено покарання,необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. У судовому рішенні суд має окремо обґрунтувати «вагомий внесок» кожної обставини, яка пом`якшує або обтяжує покарання.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання,суд бере до уваги ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення та враховує відомості про особу обвинуваченого.

Так, ОСОБА_4 раніше судимий, однак має постійне місце проживання як тимчасово переміщена особа, мешкає у сім`ї,неофіційно працює ,тяжких наслідків від його дій не настало.

Обставиною,яка пом`якшує покарання обвинуваченого,суд відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України визнає активне сприяння розкриттю злочину та щире каяття у скоєному.

Такі висновки суду ґрунтуються на тому,що обвинувачений ОСОБА_4 дає критичну оцінку своїм діям,послідовно визнає винуватість у скоєнні злочину,своїми активними діями сприяв органам слідства з`ясувати обставини вчинення злочину,повернув викрадене майно потерпілій особі,яка не заявила до нього матеріальних претензій.

Потерпіла особа не наполягала на суворому покаранні обвинуваченого ОСОБА_4 ..

Обставин,що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст.67 КК України ,судом не встановлено.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання,суд бере до уваги ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення та враховує відомості про особу обвинуваченого.

Так, ОСОБА_5 раніше не судимий, має постійне місце проживання як тимчасово переміщена особа, мешкає у сім`ї,неофіційно працює ,тяжких наслідків від його дій не настало.

Обставиною,яка пом`якшує покарання обвинуваченого,суд відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України визнає активне сприяння розкриттю злочину та щире каяття у скоєному.

Такі висновки суду ґрунтуються на тому,що обвинувачений ОСОБА_5 дає критичну оцінку своїм діям,послідовно визнає винуватість у скоєнні злочину,своїми активними діями сприяв органам слідства з`ясувати обставини вчинення злочину,повернув викрадене майно потерпілій особі,яка не заявила до нього матеріальних претензій.

Потерпіла особа не наполягала на суворому покаранні обвинуваченого ОСОБА_5 .

Обставин,що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до ст.67 КК України ,судом не встановлено.

З урахуванням всіх цих обставин у сукупності з відомостями про особу обвинувачених,їх ставлення до скоєного, суд прийшов до висновку, що з метою захисту інтересів суспільства, запобігання вчиненню нових правопорушень,обвинуваченим необхідно призначити покарання в межах санкції статті 185 ч.3 КК України та застосувати до них ст.75,76 КК України,оскільки обвинувачені не становлять небезпеки для суспільства,дають критичну оцінку своїм діям, що вказує на свідоме бажання стати на шлях виправлення,тому забезпечити виправлення обвинувачених можливо без реального відбування ними покарання,але в умовах контролю за їх поведінкою та виконанням покладених на них обов`язків органами з питань пробації протягом іспитового строку,який сам втілює в собі погрозу реального відбування призначеного покарання у разі невиконання обвинуваченими умов випробування,що є необхідним і достатнім обмеженням прав і свобод обвинуваченого з метою захисту суспільства.

Призначене покарання відповідає позиції ЄСПЛ ,викладеній у рішеннях по справах «Бакланов проти Росії» від 09.06.2015 р. та «Фрізен проти Росії» від 24.03.2015 р.,в яких ЄСПЛ зазначив,що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних свобод особи лише тоді стає значним,якщо встановлено,що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним.

У рішенні по справі «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008 р.ЄСПЛ вказав,що для того,щоб втручання вважалося пропорційним,воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистого надмірного тягаря для особи.

На переконання суду,призначення обвинуваченим такого покарання є справедливим,співмірним і достатнім для їх виправлення,кари та запобігання вчинення нових злочинів як обвинуваченими,так і іншими особами,а також буде відповідати таким принципам Конвенції,як пропорційність обмеження прав людини,легітимна мета і невідворотність покарання.

Так,у розумінні ЄСПЛ ,покарання повинне встановлювати новий додатковий обов`язок для особи,який випливає з факту вчинення кримінального правопорушення. Автономна концепція поняття «покарання» у практиці ЄСПЛ передбачає,що покарання переслідує подвійну мету:покарання і стримування від вчинення нових злочинів,а застосування принципу пропорційності дає можливість встановити орієнтир для держави у виборі адекватних засобів реагування на конкретні кримінально-карані діяння.

Речовими доказами по даному провадженню,виходячи із змісту обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування,до справи долучені викрадені у потерпілого матеріальні цінності, які відповідно до ст.100 КПК України необхідно залишити власнику.

Цивільний позов не заявлено.

Судові витрати відсутні.

До обвинувачених запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст.ст.368,374,392 КПК України,суд-

Ухвалив:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні злочину,передбаченого ч.3 ст.185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Відповідно до ст.75,76 КК України, ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі звільнити,якщо він протягом іспитового строку 1 рік 6 місяців не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки:періодично з`являтися на реєстрацію в уповноважений орган з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання або роботи.

Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні злочину,передбаченого ч.3 ст.185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Відповідно до ст.75,76 КК України, ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі звільнити,якщо він протягом іспитового строку 1 рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки:періодично з`являтися на реєстрацію в уповноважений орган з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання або роботи.

Речові докази:

- штангу металеву з грифом та круглими металевими блинами вагою 80 кг.,передану на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 - залишити йому як власнику.

Арешт ,накладений ухвалою слідчого судді Оріхівського районного суду Запорізької області від 02.02.2022 р.на штангу металеву з грифом та круглими металевими блинами вагою 80 кг.-скасувати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів після його проголошення,обвинувачем,який тримається під вартою,у той же строк з дня вручення йому копії вироку.

Учасники кримінального провадження мають право отримати копію вироку негайно після його проголошення,особам,які не були присутні при проголошенні вироку,його копія не пізніше наступного дня буде направлена поштою.

Суддя ОСОБА_1