Справа № 743/317/25
Провадження №1-кп/743/42/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2025 року селище Ріпки

Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000008 від 15.01.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який народився в селі Даничі Чернігівського району Чернігівської області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 3663 Кримінального кодексу України,

сторони кримінального провадження та інші учасники:

прокурор ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

В С Т А Н ОВ И В:

У Ріпкинському районному суді Чернігівської області на розгляді перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 3663 Кримінального кодексу України.

Під час судового розгляду сторонами кримінального провадження укладено угоду про визнання винуватості від 28.04.2025.

Відповідно до частини 3 статті 464 КПК України якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

ОСОБА_3 органом досудового розслідування обвинувачується у такому.

Наказом начальника Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 11.01.2021 № 10 о/с ОСОБА_3 призначено на посаду помічника чергового відділення поліції № 2 Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області.

Згідно з пунктом 1 статті 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» № 3781-XII від 23.12.1993 ОСОБА_3 був працівником правоохоронного органу, наділеним функціями представника влади, у зв`язку з чим, відповідно до примітки 1 статті 364 КК України, є службовою особою, та суб`єктом декларування згідно підпункту «з» частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції».

Наказом начальника ГУНП в Чернігівській області від 28.06.2022 № 312о/с

ОСОБА_3 звільнено з посади помічника чергового відділення поліції № 2 Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області.

Відповідно до частини 1 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Згідно з абзацом 1 частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Згідно з абзацом 2 частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані до 1 квітня наступного року після року припинення діяльності подати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Відповідно до пункту 27 розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції» (зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» від 12.10.2023 № 3384-IX), особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом № 3384-IX, подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року.

Разом з тим ОСОБА_3 будучи суб`єктом декларування згідно підпункту «з» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», проживаючи по АДРЕСА_1 , діючи умисно, маючи реальну можливість та достовірно знаючи про обов`язок подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави, всупереч вимогам частини 1 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» та пункту 27 розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції», не подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2021 рік, в період якого він перебував на посаді помічника чергового відділення поліції № 2 Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області, у строк до 31 січня 2024 року.

Крім того ОСОБА_3 , після звільнення 29.06.2022 з посади помічника чергового відділення поліції № 2 Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області, проживаючи по АДРЕСА_1 , діючи умисно, маючи реальну можливість та достовірно знаючи про обов`язок подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави, всупереч вимогам абзацу 1 частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» та пункту 27 розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції» не подав за період не охоплений раніше поданими деклараціями з 01.01.2022 по 29.06.2022, декларацію при звільненні особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за формою, що визначена Національним агентством з питань запобігання корупції, у строк до 31 січня 2024 року.

Також ОСОБА_3 , після звільнення 29.06.2022 з посади помічника чергового відділення поліції № 2 Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області, проживаючи по АДРЕСА_1 , діючи умисно, маючи реальну можливість та достовірно знаючи про обов`язок подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави, всупереч абзацу 2 частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» та пункту 27 розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції», не подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування після звільнення за 2022 рік у строк до 31 січня 2024 року.

Таким чином ОСОБА_3 обвинувачується в умисному неподанні суб`єктом декларування декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави, передбаченої Законом України "Про запобігання корупції", тобто у кримінальному правопорушенні, передбаченому статті 3663 КК України.

28.04.2025 між прокурором у кримінальному провадженні прокурором відділу Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_5 , було укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог статей 468, 469, 472 КПК України.

В судовому засіданні прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості, враховуючи її відповідність вимогам закону та призначити узгоджене сторонами покарання.

Обвинувачений зазначив, що визнає свою винуватість в повному обсязі, протиправність своєї поведінки усвідомлює, наслідки затвердження угоди йому зрозумілі, має можливість виконати заздалегідь обумовлене покарання та просить суд затвердити угоду.

Захисник просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, при цьому захисник вказав, що обвинувачений ОСОБА_3 визнає свою вину і щиро розкаявся, уклав угоду без застосування по відношенню до нього насильства, примусу та погроз.

Суд заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження та угоду про визнання винуватості, приходить до такого висновку.

Відповідно до статті 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з приписами статті 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Підпунктом 21 пункту 4 вказаної статті передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо корупційних кримінальних проступків, нетяжких або тяжких корупційних злочинів, а також кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, у разі відсутності ознак вчинення цих кримінальних правопорушень у співучасті, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, і за умови повного відшкодування підозрюваним або обвинуваченим завданого збитку або заподіяної шкоди (якщо таких збитків або шкоди було завдано).

Згідно умов даної угоди сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_3 за статтею 3663 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений повністю визнав свою винуватість.

Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 за статтею 3663 КК України у виді основного покарання, із застосуванням положень статті 692 КК України, штрафу, визначивши його у розмірі 1250 (одна тисяча двісті п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 21250 (двадцять одна тисяча двісті п`ятдесят) гривень, та додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади в правоохоронних органах України на строк один рік.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 3663 Кримінального кодексу України, яке згідно статті 12 КК України, є нетяжким злочином. Обвинувачений повністю визнав свою винуватість, вперше притягується до кримінальної відповідальності.

При цьому судом на виконання вимог статті 474 КПК України з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що обвинувачений усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до нього застосовано у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Перевіряючи дану угоду на відповідність інтересам суспільства, суд виходить з того, що угода про визнання винуватості являє собою ключовий інструмент узгодження інтересів з одного боку держави (публічний або суспільний інтерес), з іншого - підозрюваного або обвинуваченого.

Кримінальний процесуальний кодекс України не містить визначення суспільного інтересу. В узагальненому вигляді суспільний інтерес являє собою інтерес суспільства або усередненого представника цієї спільноти, пов`язаний із забезпеченням його благополуччя, стабільності, безпеки та сталого розвитку.

В угоді щодо суспільного інтересу однією з істотних умов для кримінального провадження є наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидкого судового розгляду провадження, що значно економить процесуальний час, який би був витрачений у разі проведення повного судового розгляду з дослідженням всього обсягу доказів як зі сторони обвинувачення, так і сторони захисту.

Дослідивши зміст угоди про визнання винуватості, наявні матеріали кримінального провадження, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, суд дійшов висновку, що умови угоди, укладеної між прокурором та обвинуваченим, відповідають суспільним інтересам з огляду на таке.

Затвердження угоди про визнання винуватості матиме вплив на усвідомлення іншими особами караності злочинних діянь, зокрема й корупційних кримінальних правопорушень, сприятиме прагненню суспільства до правомірної поведінки, гарантуватиме невідворотність покарання, а також забезпечить справедливе та в розумні строки вирішення кримінального провадження, досягнення цілей та завдань кримінального провадження при мінімальних витратах державних ресурсів, особистих ресурсів учасників кримінального провадження, а також зменшить навантаження на прокуратуру, адвокатів і суд.

Затвердження угоди свідчитиме про ефективне здійснення судового провадження, яке забезпечить притягнення обвинуваченого ОСОБА_3 до відповідальності з метою виправлення останнього, а також сприятиме запобіганню повторному вчиненню кримінальних правопорушень як обвинуваченим, так і іншими особами.

На переконання суду характер та тяжкість інкримінованого обвинуваченому злочину, особа винного, його ставлення до вчиненого, щире каяття вказують на його бажання виправитися.

Також ураховується те, що потерпілих у кримінальному провадженні немає, матеріальна шкода нікому не завдана.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 .

Суд вважає, що узгоджене сторонами угоди основне покарання із застосуванням положень статті 692 КК України нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті 3663 КК України, у виді штрафу в розмірі 1250 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 21250 гривень, та додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати посади в правоохоронних органах України на строк один рік відповідає загальним засадам його призначення, які встановлені законом України про кримінальну відповідальність.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди між прокурором відділу Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , та призначення останньому узгодженого сторонами покарання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

Цивільний позов не заявлявся. Речові докази відсутні.

Керуючись статтями 373, 374, 475, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 28.04.2025 між прокурором у кримінальному провадженні прокурором відділу Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_5 , яка погоджена заступником керівника Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_6 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 3663 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням статті 692 КК України у виді штрафу в розмірі 1250 (однієї тисячі двохсот п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 21250 (двадцять одну тисячу двісті п`ятдесят) гривень, з позбавлення права обіймати посади в правоохоронних органах України на строк один рік.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Чернігівського апеляційного суду через Ріпкинський районний суд Чернігівської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку в день його проголошення вручити прокурору, захиснику та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_7