УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2025 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

адвоката ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_5 від 27.02.2025 про закриття кримінального провадження № 0001011 від 30.12.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України,

установив:

За допомогою поштового зв`язку адвокат ОСОБА_3 , діючи в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва зі скаргою (вхід. № 33393 від 03.04.2025) на постанову старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_5 від 27.02.2025 про закриття кримінального провадження № 0001011 від 30.12.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України.

Заявник у скарзі зазначає, що слідчими Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0001011 від 30.12.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України, за результатами якого 27.02.2025 слідчим прийнято постанову про закриття зазначеного кримінального провадження, яка отримана стороною заявника 17.03.2025.

Обґрунтовуючи скаргу, адвокат зазначає, що оскаржувана постанова є незаконною та винесена формально з порушенням вимог кримінального процесуального законодавства.

Відповідно до протоколу автоматизованого визначення слідчого судді від 14.04.2025 слідчим суддею визначено ОСОБА_1 15.04.2025 скарга разом з додатками передано слідчому судді з відділу організаційного забезпечення розгляду кримінальних справ Шевченківського районного суду міста Києва.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримав та просив задовольнити.

Слідчий Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду, у судове засідання не з`явився. Водночас надійшов лист керівника Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_6 , в яких останній просив провести розгляд справи за відсутності слідчого та відмовити у задоволенні скарги адвоката, оскільки в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що в діяннях слідчих ГСУ НПУ відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України. Крім того, на адресу суду надійшли матеріали кримінального провадження № 0001011 від 30.12.2024.

Заслухавши думку адвоката, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження № 0001011 від 30.12.2024, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити про таке.

Частиною 1 ст. 304 КПК України встановлено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Як вбачається зі змісту скарги та матеріалів долученої до неї, копія оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження отримана заявником 17.03.2025. При цьому слідчий суддя враховує, що постанову про закриття кримінального провадження слідчим направлено простою кореспонденцією. Відповідно до трекінгу АТ «Укрпошта» 458) адвокат ОСОБА_3 звернувся зі скаргою до слідчого судді 19.03.2025.

Таким чином, строк звернення з відповідною скаргою до слідчого судді, який передбачений ч. 1 ст. 304 КПК України, заявником скарги не пропущено.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

У судовому засіданні встановлено, що слідчим Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001011 від 30.12.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України.

Відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 11.10.2024, згідно якої, зокрема, зобов`язано уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою (повідомленням) адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , від 19.09.2024 про вчинення кримінального правопорушення та розпочати досудове розслідування.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотання про закриття кримінального провадження.

Частиною 2 статті 9 КПК України встановлено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У відповідності до ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, під час досудового розслідування слідчим ОСОБА_5 перевірялися твердження ОСОБА_7 відносно того, що службові особи ГСУ НПУ умисно не виконали ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва у кримінальному провадженні за № 0000264 від 04.09.2021 про скасування арешту майна, що належить ОСОБА_4 .

За результатами досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні 27.02.2025 старшим слідчим Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_5 прийнято рішення про закриття кримінального провадження у зв`язку із відсутністю в діяннях слідчих ГСУ НПУ складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України.

Обґрунтовуючи постанову про закриття кримінального провадження, слідчий зазначив, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000264 в порядку, передбаченому п. 3 ч. 2 ст. 283 КПК України, закінчено, та відповідний обвинувальний акт направлено до Броварського районного суду Київської області для розгляду по суті, слідчі ГСУ НПУ не суб`єктами виконання ухвали слідчого судді. Будь-яких фактичних даних, отриманих у передбаченому КПК України порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, не встановлено.

Слідчий суддя зазначає, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

У відповідності до вимог ст. 110 КПК України постанова про закриття кримінального провадження повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Тобто таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Згідно із роз`ясненнями, що містяться у п. 3 Узагальнення ВССУ про практику розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування від 12.01.2017 № 9-49/0/4-17, слідчі судді при розгляді скарги на відповідні постанови з`ясовують питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

Таким чином, правова природа цього виду оскарження процесуального рішення слідчого передбачає необхідність перевірки слідчим суддею не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими особами органів досудового розслідування, а й підстав його закриття.

Відповідно до вимог КПК України слідчий суддя, на якого КПК України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить постанова висновки слідчого щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.

Аналіз наявних у слідчого судді матеріалів свідчить про те, що вищезазначені вимоги кримінального процесуального закону не дотримані слідчим при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження.

Зі змісту оскаржуваної постанови не вбачається, які слідчі та процесуальні дії проведені слідчим для повного та всебічного дослідження усіх обставин кримінального провадження.

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження 11.02.2025 проведено допит свідка ОСОБА_4 , водночас під час винесення оскаржуваної постанови слідчим не надано оцінку показам ОСОБА_4 , отриманих під час допиту, що, на думку слідчого судді, порушує принцип всебічного та повного розслідування, передбачений ст. 2 КПК України, а також право заявника на охорону його прав, свобод та законних інтересів у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя вважає, що постанова старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_5 від 27.02.2025 про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001011 від 30.12.2024, є формальною та не відповідає критеріям, визначеним у ст. ст. 2, 94, 110 КПК України, оскільки винесена фактично без проведення повного та всебічного досудового розслідування, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

З огляду на викладене, скарга адвоката ОСОБА_3 на постанову слідчого ОСОБА_5 від 27.02.2025 про закриття кримінального провадження № 0001011 від 30.12.2024, є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись частиною 2 статті 376, статтями 2, 7, 94, 110, 284, 303-307, 309, 372, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

постановив:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_5 від 27.02.2025 про закриття кримінального провадження № 0001011 від 30.12.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України - задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_5 від 27.02.2025 про закриття кримінального провадження № 0001011 від 30.12.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1