Справа № 159/3742/25
Провадження № 1-кс/159/1677/25
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2025 року м. Ковель

Слідчий суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , володільця майна ОСОБА_3 , дізнавача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання володільця майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000192 від 06.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України,

у с т а н о в и в :

У поданому 18.08.2025 клопотанні ОСОБА_3 просив скасувати арешт застосований ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 11.06.2025 на майно, вилучене 05.06.2025 під час огляду місця події на земельній ділянці в с.Тойкут Ковельського району, мотивуючи відсутністю достатніх доказів причетності вилученого майна до вчинення будь-якого кримінального правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_3 клопотання підтримав і пояснив, що здійснює підприємницьку діяльність, має у власності та орендує значну кількість земельних ділянок, 05.06.2025 працівниками правоохоронних органів під час перевірки факту незаконної порубки лісу був вилучений придбаний ним для потреб ЗСУ транспортний засіб марки «Mitsubishi Pajero», зеленого кольору, з наявними написами «Intercoorturbo 2800», а також необхідна для використання у господарській діяльності бензопила «Stihl MS 290С». За спливом двох місяців органом досудового розслідування не здобуто доказів причетності вилученого майна до вчинення кримінального правопорушення. Вилучений автомобіль призначений для військовослужбовців, тому його безпідставне утримання на спецмайданчику Ковельського РУП, на думку заявника, має ознаки незаконного втручання у право власності. На момент вилучення проведений капітальний ремонт автомобіля, були заплановані роботи для усунення осколкових ушкоджень і узгоджена процедура передачі для подальшого використання автомобіля в зоні бойових дій.

Дізнавач ОСОБА_4 проти скасування арешту до завершення досудового розслідування заперечила.

Перевіривши матеріали справи, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст.2 КПК України)

За приписами статей 131, 132 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до п.1 ч.2, ч.3 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою зокрема забезпечення збереження речових доказів.

В цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (ч. 2 ст. 174 КПК України).

При розгляді клопотання про скасування арешту слідчий суддя з урахуванням наданих доказів має з`ясувати питання обґрунтованості арешту, накладеного з тих чи інших підстав, визначених у ч. 2 ст. 170 КПК України, доцільність подальшого застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження і в разі обґрунтованості клопотання прийняти рішення про повернення майна власнику чи його законному володільцю.

Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право приватної власності є непорушним.

Згідно зі статтею 1 Протоколу № 1 до Конвенції з прав людини і основоположних свобод, кожна фізична чи юридична особа має право на повагу до своєї власності. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Статтею 8 КПК України визначено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принципи верховенства права у кримінальному провадженні застосовуються з урахуванням практики ЄСПЛ.

Європейський суд з прав людини у справі «East/West Alliance Limited» проти України» нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не вдається досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар. Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти.

Як вбачається з матеріалів справи досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000192 розпочате 06.06.2025 за фактом виявлення 05.06.2025 в с. Тойкут Ковельського району поблизу кварталу 19 Зарічанського лісництва на землях Ковельської ТГ значної кількість незаконно зрубаних дерев різних порід та залишки порубаного лісу. Того ж дня за кілька кілометрів від місця порубки виявлений транспортний засіб марки «Mitsubishi Pajero», зеленого кольору, з обох сторін наявні написи «Intercoorturbo 2800», з відчиненими вікнами, в середині із бензопилою «Stihl MS 290С».

З метою перевірки використання зазначеного транспортного засобу та бензопили для самовільної порубки лісу ухвалою слідчого судді від 11.06.2025 накладений арешт із забороною користування і розпорядження.

Органом досудового розслідування призначені відповідні трасологічні судові експертизи для ідентифікації слідів протекторів, залишених на місці порубки, та слідів зрізів.

Згідно з висновком судової трасологічної експертизи № СЕ-19/103-25/7885-ТР від 27.06.2025 виявлений на місці порізки слід залишений не шинами коліс транспортного засобу марки «Mitsubishi Pajero». Інші докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення із використанням цього транспортного засобу слідчому судді не надані.

Ураховуючи наведене, відсутня доцільність подальшого обмеження прав власника у використанні автомобіля за призначенням.

Право законного володіння ОСОБА_3 зазначеним транспортним засобом підтверджено даними Державної митної служби (автомобіль ввезений 08.06.2022 в режимі тимчасового ввезення).

Що стосується бензопили, то за змістом ст.22 КПК України щодо здійснення кримінального провадження на основі змагальності, саме на заявника покладається обов`язок довести існування обставин, якими обґрунтовується клопотання, в тому числі належність майна заявнику на праві власності чи іншому речовому праві.

Право власності повинно бути доведено поза сумнівом.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (рішення у справі Іатрідіс проти Греції, заява №31107/96, п.58).

Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що виключає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції від 22.09.1994, п.42 та Кушоглу проти Болгарії, заява №48191/99, п49-62 від 10.05.2007).

Заявник не надав слідчому судді доказів належності йому бензопили, тому в цій частині клопотання до задоволення не підлягає.

Керуючись статтями 132,173,174 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :

Клопотання задовольнити частково.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 11.06.2025 на автомобіль марки «Mitsubishi Pajero», зеленого кольору, з наявними написами «Intercoorturbo 2800» скасувати.

У скасуванні арешту з решти вилученого майна відмовити.

Зобов`язати уповноваженого дізнавача СД Ковельського РУП ГУНП у Волинській області повернути транспортний засіб «Mitsubishi Pajero», зеленого кольору, з наявними написами «Intercoorturbo 2800», ОСОБА_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1