СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/650/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2025 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві, в режимі ВКЗ кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000496 від 17.04.2024, щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Славутич Київської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, неодруженого, працюючого директором ФОП « ОСОБА_3 », вид діяльності - технічне обслуговування автомобілів, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор - ОСОБА_4 ,

обвинувачений - ОСОБА_3 ,

захисник - ОСОБА_5 ,

представник потерпілого - ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В :

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним:

17 квітня 2024 року, приблизно о 13 годині 39 хвилині, водій ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи технічно справним автомобілем марки «BMW 428I» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись другорядною дорогою, зі сторони вул. Кільцева дорога в напрямку пр-ту Берестейського у м. Києві, наближався до проїзної частини головної дороги пр-ту Берестейського, з метою виїзду на неї та подальшого руху у напрямку вул. Федора Кричевського.

У цей час, на зупинці громадського транспорту «пр. Академіка Палладіна», що розташовується неподалік буд. № 123 по пр-ту Берестейському, у м. Києві, розташованої праворуч від проїзної частини, серед інших громадян, перебувала пішохід ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Під час руху, ОСОБА_3 допустив порушення вимог пунктів 1.3, 1.5, 2.3 «б», п. 12.1 Правил дорожнього руху України, відповідно до яких:

- п. 1.3: учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими;

- п. 1.5: дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

- п. 2.3: для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

- підпункт «б»: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим транспортом у дорозі;

- п. 12.1: під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху України з боку водія ОСОБА_3 виявились у тому що він, будучи обізнаним, що транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, усвідомлюючи, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, водій повинен враховувати дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, маючи об`єктивну змогу обрати безпечні прийоми керування та швидкість руху для безпечного маневру повороту праворуч з метою виїзду з другорядної на головну дорогу, почав прискорюватись з максимальним натиском на педаль акселератора в 100%, збільшуючи швидкість від значення 20 км/год до 53 км/год, внаслідок чого втратив керування транспортним засобом, допустив його занос праворуч, внаслідок чого, навпроти будинку № 123 по пр-ту Берестейському, виїхав за межі правого краю проїзної частини на тротуар, де на зупинці громадського транспорту «пр. Академіка Палладіна» здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_7 .

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди, пішоходу ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спричинено тілесне ушкодження середнього ступеня тяжкості у вигляді відкритої травми лівої гомілки: садно (розмірами 5,0х7,0(см)) по передній поверхні лівої гомілки в нижній третині; рана (розмірами приблизно 10,0х5,0(см) та 12,0х5,0(см), в дні рани - підшкірно-жирова клітковина та м`язи, що супроводжувалося утворенням циркулярної підшкірної гематоми, субфасціальної гематоми з переднього та латерального футлярів, розвитком часткового некрозу м`язів в середній третині) по внутрішній та зовнішній поверхні лівої гомілки; перелом середньої третини лівої малогомілкової кістки (зі зміщенням уламків); відкритої травми правої гомілки: розлога рана (описана клінічними лікарями як забійно-рвана рана, розмірами 10,0х14,0(см), в дні рани девіталізовані м`язи, що обумовило розвиток некрозу-розчавлення медіальної голівки литкового м`язу та медіальної порції камбаловидного м`язу) по задньомедіальній поверхні правої гомілки; внутрішньосуглобовий перелом латерального виростка правої великогомілкової кістки (з незначним розходженням уламків).

Невідповідність дій водія автомобіля марки «BMW 428I» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 вимогам п. 12.1 Правил дорожнього руху України, з технічної точки зору, перебувають в причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди.

Порушення вимог пунктів 1.3, 1.5, 2.3 «б», 12.1 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_3 знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

Таким чином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_7 середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України визнав, не оспорював фактичні обставини справи, з висновками експерта погодився.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 показав, що 17.04.2024 приблизно о 13 годині, керуючи автомобілем «BMW 428I», номерний знак НОМЕР_1 рухався зі сторони вул. Кільцева дорога в напрямку пр-ту Берестейського у м. Києві, наближався до проїзної частини головної дороги пр-ту Берестейського, з метою виїзду на неї та подальшого руху у напрямку вул. Федора Кричевського, знизив швидкість та почав перестроювання праворуч, після чого автомобіль почало заносити і він не впорався з керуванням транспортного засобу, внаслідок чого здійснив наїзд на потерпілу ОСОБА_7 , яка знаходилась на зупинці громадського транспорту, після чого побачив як перехожі намагалися відштовхнути автомобіль та надавали допомогу потерпілій. У скоєному щиро кається, повідомив, що має намір відшкодувати завдану потерпілій шкоду.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 показала, що 17.04.2024 року, їхала на роботу, забрала молодшу доньку зі школи, оскільки старша донька не встигала цього зробити. Потерпіла мала відвести дитину до музичної школи, але на вулиці йшов дощ, тому вона вирішила не йти пішки, а скористатися громадським транспортом та проїхати одну зупинку. Донька знаходилася на зупинці між лавкою та магазином, потерпіла поставила пакет на лавку, після чого почула звук автомобіля. Озирнувшись, потерпіла ОСОБА_7 побачила, що автомобіль на великій швидкості рухається в її напрямку. В результаті зіткнення автомобіль придавив її до лавки, а доньку відштовхнуло в сторону. Після наїзду вона намагалася самостійно відштовхнути автомобіль, але не змогла зробити цього. Перехожі допомогли їй вибратись, після чого було викликано швидку медичну допомогу, яка доставила її до шпиталю, де потерпілій було проведено термінову операцію та в подальшому було здійснено ще низку планових хірургічних операцій. Потерпіла ОСОБА_7 зазначила, що транспортним засобом керував обвинувачений ОСОБА_3 . Після вказаної дорожньо-транспортної пригоди обвинувачений телефонував їй з метою з`ясування стану її здоров`я, а також порушував питання про можливу компенсацію. Під час телефонної розмови потерпіла озвучила суму моральної шкоди у розмірі 700 000 грн. Додатково зазначила, що будь-якої допомоги їй обвинувачений не надав, пропозицій щодо компенсації у подальшому не висловлював.

Судом також було досліджено письмові документи, які слід вважати належними, допустимими та достовірними доказами, та інші документи, які фіксують процесуальні рішення на стадії досудового розслідування, а саме:

- протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 17.04.2024 року, складеного в присутності водія ОСОБА_3 , яким зафіксовано, що ДТП (наїзд на пішохода) сталася за адресою: м. Київ, просп. Берестейському, 123. Дана ділянка проїзної частини (зупинка громадського транспорту) є горизонтальною, асфальтобетонною, вологою, чистою, освітленою, має дорожній знак 5.11 «Смуга для руху маршрутних транспортних засобів» ПДР України. На вказаній ділянці рух не регулюється. На ділянці відсутні об`єкти, що обмежують оглядовість з робочого місця водія у напрямку руху, праворуч та ліворуч, також не виявлено слідів, що свідчать про переміщення об`єктів (транспортних засобів, трупів, уламків) на місці пригоди після ДТП. На місці виявлено транспортний засіб - автомобіль «BMW 428I», номерний знак НОМЕР_1 з пошкодженнями правої та лівої сторони транспортного засобу. Наведене підтверджується фотоматеріалами до протоколу огляду місця події від 17.04.2024, які були отримані слідчим в порядку ст. 93 КПК України від відділу розслідувань злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП у м. Києві, схемою місця ДТП. Автомобіль було поміщено на майданчик тимчасового тримання ТЗ (а.с. 144-145);

- висновок експерта від 25.06.2025 № СЕ-19-24/38023-ІТ, згідно якого швидкість автомобіля ««BMW 428I», номерний знак НОМЕР_1 на момент дорожньо-транспортної пригоди складала 19 км/год. В період часу -5,0 … -2,5 с до моменту виїзду за межі проїзної частини та наїзду на пішохода автомобіль «BMW 428I», номерний знак НОМЕР_1 прискорювався з максимальним натиском на педаль акселератора в 100%, збільшуючи швидкість від значення 20 км/год до 53 км/год. В період часу -5,0 … -3,5 с до моменту виїзду за межі проїзної частини та наїзду на пішохода, під час руху з максимальним натиском на педаль акселератора в 100%, кут повороту рульового керма змінювався в межах 15 … 160 град, що відповідає руху автомобіля «BMW 428I», номерний знак НОМЕР_1 з маневром праворуч;

- висновок експерта № 042-1079-2024 (розпочата 05.07.2024, закінчена 18.07.2024), згідно якого ОСОБА_7 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: а) відкрита травма лівої гомілки: садно (розмірами 5,0?7,0 см) по передній поверхні лівої гомілки в нижній третині; рана (розмірами приблизно 10,0?5,0 см та 12,0?5,0 см), в дні рани - підшкірно-жирова клітковина та м`язи, що супроводжувалося утворенням циркулярної підшкірної гематоми, субфасціальної гематоми з переднього та латерального футлярів, розвитком часткового некрозу м`язів в середній третині) по внутрішній та зовнішній поверхні лівої гомілки, перелом середньої третини лівої малогомілкової кістки (зі зміщенням уламків); б) відкрита травма правої гомілки: розлога рана (описана клінічними лікарями як забійно-рвана рана, розмірами 10,0?14,0 см), в дні рани девіталізовані м`язи, що обумовило розвиток некрозу-розчавлення медіальної голівки литкового м`язу та медіальної порції камбалоподібного м`язу по задньомедіальній поверхні правої гомілки; внутрішньосуглобовий перелом латерального виростка правої великогомілкової кістки (з незначним розходженням уламків), кожне з яких відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості;

- висновок експерта від 25.07.2024 № СЕ-19-24/47292-ІТ згідно якого в даній дорожній ситуації, з технічної точки зору, водій автомобіля ««BMW 428I», номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_3 повинен був керуватися вимогами пунктів 12.1 ПДР України. В даній дорожній ситуації в діях водія автомобіля ««BMW 428I», номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_3 , експертом, з технічної точки зору, вбачаються невідповідності вимогам пункту 12.1 ПДР України. У даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля ««BMW 428I», номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_3 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_7 , шляхом виконання вимог п. 12.1 ПДР України.

- висновок експерта від 02.05.2024 № СЕ-19/111-24/24775-ІТ, згідно якого на момент огляду автомобіля ««BMW 428I», номерний знак НОМЕР_1 гальмівна система, система рульового управління та ходова частина знаходяться в працездатному стані;

- протокол огляду речей і документів, а саме: диск формату CD-R з маркуванням «Verbatim», на якому міститься відеофайл під назвою «10.927.121_Кільцева (міст)_3900_to_4000». На відеозаписі спостерігається різка зміна траєкторії руху автомобіля ««BMW 428I», номерний знак НОМЕР_1 , який у некерованому стані виїжджає за межі правого краю проїзної частини та в`їжджає в конструкцію зупинки громадського транспорту і зупиняється.

Оцінюючи зібрані матеріали в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 доведена повністю та кваліфікація його дій за ч.1 ст.286 КК України вірна, оскільки він керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, внаслідок чого спричинив потерпілій ОСОБА_7 середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Згідно ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання є щире каяття обвинуваченого ОСОБА_3 .

Згідно ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання, в судовому засіданні не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який віднесено до категорії нетяжких злочинів, необережну форму вини та наслідки вчиненого діяння, ставлення до скоєного і його наслідків, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, працює директором ФОП « ОСОБА_3 », вид діяльності - технічне обслуговування автомобілів, а також обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин передбачених ст. 67 КК України.

За таких обставин суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч.1 ст.286 КК України строком на 2 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Саме таке остаточне покарання суд вважає достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Суд не вважає обґрунтованою позицію сторони захисту щодо доцільності призначення покарання у вигляді штрафу, оскільки мінімальний розмір такого покарання, передбачений санкцією ч.1 ст. 286 КК України, становить 51 000 грн, а обвинуваченим не надано належних доказів своєї фінансової спроможності, що забезпечувало б реальне виконання такого виду покарання.

Крім того, з урахуванням конкретних обставин справи, суд дійшов висновку про можливість застосувати ст.75 КК України, оскільки вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без відбування покарання. Судом не встановлено обставин керування ОСОБА_3 транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або інших обставин, які могли б бути перешкодою для застосування ст. 75 КК України.

Одночасно суд покладає на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ст.76 КК України, які сприятимуть його виправленню.

Крім цього, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 витрати на залучення експертів у сумі 17 417, 44 грн.

Питання речових доказів по справі вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України, а саме: автомобіль «BMW 428I», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_3 - залишити останньому за належністю; диск формату CD-R з маркуванням «Verbatim», який поміщено до спец. пакету WAR0106266 - залишити при матеріалах кримінального провадження.

До початку судового розгляду представник цивільного позивача ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 заявив цивільний позов до ОСОБА_3 , ПАТ СК «ІНТЕР-ПОЛІС» про відшкодування шкоди.

Так, представник цивільного позивача ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 просить стягнути з ПАТ СК «ІНТЕР-ПОЛІС» 8 441 грн. 09 коп. матеріальної шкоди та 422 грн. 05 коп. моральної шкоди, а також з ОСОБА_3 1 600 000 грн. 00 коп. моральної шкоди.

ОСОБА_3 проти цивільного позову заперечував частково, надіслав до суду відзив, в якому просив стягнути с ПАТ СК «ІНТЕР-ПОЛІС» на користь потерпілої ОСОБА_7 матеріальну шкоду в сумі 8 441 грн. 09 коп., а також моральну шкоду у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка становить 422 грн. 05 коп., з себе просив стягнути моральну шкоду в розмірі 49 577 грн. 95 коп.

У ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 вжив заходів, спрямованих на врегулювання питання цивільного позову шляхом відшкодування завданої потерпілій шкоди. З цією метою обвинувачений продав автомобіль, а отримані грошові кошти мав намір направити потерпілій в якості компенсації. У подальшому, шляхом надсилання відповідних повідомлень у месенджері потерпілій та її представнику, ОСОБА_3 просив надати банківські реквізити для здійснення грошового переказу, однак відповідей на ці звернення не отримав. Крім цього, безпосередньо під час судового засідання обвинувачений запропонував потерпілій та її представнику здійснити виплату в розмірі щонайменш 100 000 грн, однак зазначена пропозиція була ними відхилена.

ПАТ СК «ІНТЕР-ПОЛІС» направили до суду відзив, в якому проти цивільного позову заперечували, просили відмовити у задоволенні позову до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Інтер-Поліс» в повному обсязі.

Заслухавши думки учасників кримінального провадження, суд дійшов висновку, що цивільний позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За вимогами ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

В судовому засіданні встановлено, що внаслідок винних дій обвинуваченого здоров`ю потерпілої ОСОБА_7 заподіяно шкоду в розмірі 8 441.09 грн, яка підтверджена документально копіями фіскальних чеків.

Суд також враховує такі приписи Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакції від 01.01.2024, чинної на момент виникнення правовідносин між обвинуваченим ОСОБА_3 та ПАТ СК «ІНТЕР-ПОЛІС»: страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю (ст.26-1).

Враховуючи, що на момент вчинення злочину, цивільна відповідальність ОСОБА_3 була застрахована в ПАТ СК «ІНТЕР-ПОЛІС», матеріальна та моральна шкода підлягає стягненню з даної страхової компанії на користь потерпілого відповідно до вимог ст.ст. 23, 24 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Суд також керується постановою Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року в справі № 147/66/17, провадження №14-95цс20, виходячи з якої відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності.

Вищенаведене також підтверджується ухвалою Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 04 вересня 2023 року в справі № 362/5844/19, провадження № 51-1396кмо23.

Відповідно до п. 1) ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Суд вважає доведеним, що у зв`язку із ушкодженням здоров`я ОСОБА_7 була завдана моральна шкода, яка полягала у фізичному болі та душевних стражданнях, моральних переживаннях, у порушенні нормальних життєвих зв`язків, необхідності оперативного втручання та подальшої реабілітації, і, як наслідок, - неможливість продовження активного громадського життя, а тому моральна шкода підлягає стягненню з обвинуваченого в розмірі 300 000 грн. та з ПАТ СК «ІНТЕР-ПОЛІС» в розмірі, заявленому потерпілою.

За ч. 1 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373- 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Застосувати ст.75 КК України та звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Зобов`язати ОСОБА_3 згідно ст.76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання ; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути із ОСОБА_3 витрати на залучення експертів у розмірі 17 417 (сімнадцять тисяч чотириста сімнадцять) грн. 44 (сорок чотири) коп. на користь держави.

Речові докази по справі:

- автомобіль «BMW 428I», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_3 - залишити останньому за належністю;

- диск формату CD-R з маркуванням «Verbatim», який поміщено до спец. пакету WAR0106266 - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Цивільний позов представника цивільного позивача ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 до ПАТ СК «ІНТЕР-ПОЛІС» та ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Стягнути з ПАТ СК «ІНТЕР-ПОЛІС» на користь ОСОБА_7 8 441 грн. 09 коп. матеріальної шкоди та 422 грн. 05 коп. моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 300 000 грн. моральної шкоди.

У задоволенні інших вимог - відмовити.

Вирок суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення через Святошинський районний суд м. Києва.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку відповідно до вимог ч. 15 ст. 615 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1