10.06.2025
провадження 1-кс/642/809/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2025 року м. Харків

Холодногірський районний суд м. Харкова у складі: судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові заяву адвоката ОСОБА_3 про відвід головуючої судді ОСОБА_4 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , за ч.3 ст. 307 КК України,-

встановив:

В провадженні судді Холодногірського районного суду м. Харкова ОСОБА_4 знаходиться обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України.

04.06.2025 через систему «Електронний суд» захисником обвинуваченого ОСОБА_9 - адвокатом ОСОБА_3 подано заяву про відвід судді Холодногірського районного суду м. Харкова ОСОБА_4 по розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , за ч.3 ст. 307 КК України.

В заяві про відвід вказує, що недовіряє судді ОСОБА_4 здійснювати правосуддя у даній справі, оскільки наявні інші обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді (п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України). Так, 06.05.2025 під час судового засідання суддя проявила неповагу та упередженість до заявника як захисника обвинуваченого. В кінці засідання, коли суд визначав дату наступного засідання, суддя ОСОБА_4 запропонувала певну дату, на що прокурор відповів, що не зможе з`явитися до суду оскільки буде зайнятий чи то у іншій справі чи то по іншим службовим справам. Після чого суддею запропоновано дату 05.06.2025 на що адвокат чітко та спокійно повідомив суду, що не зможе прийняти участь у засіданні через зайнятість пов`язану як із сімейними справами так із здійсненням правової допомоги іншим клієнтам, запропонувавши визначити іншу дату. Натомість, суддя ОСОБА_4 , почала допитуватися в адвоката ОСОБА_3 чи має він саме на 05.06.2025 призначене судове засідання. Заявник відповів, що судового засідання не має, але його обставини будуть перешкоджати участі у справі. Відразу після цього суддя ОСОБА_4 , звернулася до прокурора зі словом «призначаємо?». Прокурор відповів «Так». На цьому, судове засідання закінчилось, а суддя ОСОБА_4 призначила наступне судове засідання на 05.06.2025. У таких діях судді заявник вбачає явну неповагу, оскільки вона при визначенні дати судового засідання фактично узгоджувала її з прокурором на противагу запереченням адвоката. Такі дії викликають сумніви в упередженості судді, оскільки вбачається не рівний підхід судді до сторін по справі. Суддя ОСОБА_4 , не тільки призначає дату судового засідання яка буде влаштовувати прокурора, вона і погоджує з прокурором дату таким чином, щоб нашкодити стороні захисту. Відповідно до резолюції "Професійна етика правосуддя", яка затверджена головами рад суддів, прокурорів і адвокатів України, суддям рекомендовано погоджувати і фіксувати графіки засідань після обговорення із сторонами, враховуючи їх зайнятість. Також, суддям рекомендовано з метою забезпечення кожному захисту його прав, свобод та інтересів впродовж розумних термінів і уникнення порушень статті 6 Конвенції організовувати розгляд судових справ у рамках чинного процесуального законодавства. Таким чином, дії судді ОСОБА_4 , не відповідають задекларованим принципам у резолюції "Професійна етика правосуддя", що дає достатні підстави недовіряти судді.

Відповідно до частини третьої статті 81 КПК України при розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Суддя ОСОБА_4 не виявила бажання надати пояснення щодо заявленого відводу.

Заявник адвокат ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, про розгляд заяви про відвід повідомлений належним чином. 06.06.2025 через систему «Електронний суд» подав клопотання, в якому зазначив, що через зайнятість за сімейними обставинами не зможе прийняти участь у судовому засіданні, просив провести розгляд заяви про відвід без його участі. Подану заяву підтримує та просить задовольнити.

Інші учасники кримінального провадження в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про розгляд заяви, проте їх неявка не перешкоджає розгляду заяви про відвід.

Прокурор ОСОБА_11 будучи належним чином повідомленим про розгляд заяви у судове засідання не з`явився. Через канцелярію суду подав заяву про розгляд без його участі. Вказану заяву вважає необґрунтованою та такою, що не відповідає вимогам КПК України. Просить відмовити в її задоволенні.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_12 , обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_13 , обвинувачений ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до суду не прибули, через канцелярію подали заяви про проведення судового засідання без їхньої участі, зазначили, що відвід судді ОСОБА_4 не підтримують.

Адвокат ОСОБА_14 також звернулася до суду з клопотанням про розгляд заяви про відвід судді ОСОБА_4 без її участі, щодо вирішення вказаного питання покладалася на розсуд суду.

Про розгляд справи без участі у зв`язку із зайнятістю в іншому процесі прохав і адвокат ОСОБА_15 .

Суд, вивчивши заяву про відвід, дійшов такого висновку.

Відповідно до положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною першою ст. 21 КПК України передбачено, що кожному гарантується право на розгляд та вирішення справи незалежним і неупередженим судом. З метою дотримання цієї гарантії особи, які беруть участь у кримінальному провадженні, наділені правом заявити судді відвід, який повинен бути вмотивованим (ст. 80 КПК України).

Перелік підстав, за наявності яких може бути заявлено відвід судді, передбачений ч. 1ст.75 КПК України. Так, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні:1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого ч. 3ст.35 КПК України порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Окрім того, у складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою, та не допускається повторна участь судді у кримінальному провадженні (ч. 2 ст.75, ст.76 КПК України).

У відповідності до вимог ч. 5ст. 80 КПК України відвід має бути вмотивованим.

Вимогами ч.1ст. 80 КПК України передбачено, що за наявності підстав, зазначених ст.ст. 75-79цього Кодексу суддя зобов`язаний заявити самовідвід. За цими ж підставами йому може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості заявленого відводу, суд звертає увагу на те, що ключовим аспектом відводу, як цілісного інституту кримінального провадження, є упередженість судді при розгляді справи, яка перебуває у провадженні такого судді. Така упередженість, як вбачається із формулювань ст. ст.75,76 КПК України, може виникнути у зв`язку з наявністю у судді родинних, професійних зав`язків, іншого процесуального статусу тощо.

Разом із цим, особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Як зазначено у Постанові Верховного суду від 22.10.2019 року (справа № 311/3428/18) для забезпечення вимог процесуальної форми щодо недопущення сторонніх впливів на прийняття процесуальних рішень у кримінальному процесі України законодавцем закріплено інститут самовідводу, відводу, який передбачає інструменти для усунення упередженої службової особи від здійснення розслідування та судового розгляду кримінального провадження, сприяє підвищенню рівня довіри громадськості до суду та винесених ним рішень. При цьому наявність безсторонності повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію слід визначити, чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Відповідно до цінності 2 принципу «Об`єктивність» Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН №2006/23 від 27.07.2006року (далі Бангалорські принципи) об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).

На думку суду, не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, не підтверджених жодними належними і допустимими доказами.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, в ухвалах від 10.05.2018 (справа №800/592/17) та від 01.10.2018 (справа №9901/673/18).

Також, Верховний Суд вважає відвід завідомо безпідставним, якщо у заяві про відвід відсутні будь-які докази, які свідчили б про необ`єктивність чи упередженість судді щодо заявника, тобто підстави для відводу ґрунтуються на власних припущеннях заявника, або якщо підставою для відводу є непогодження сторони з процесуальними рішеннями судді.

Крім цього, згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 «Про незалежність судової влади» від 13.06.2007, процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Таким чином, за окремою підставою відводу визначеною саме як наявність «інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді», особа яка подала заяву про відвід судді, повинна довести на підставі доказів факт упередженості судді у розгляді справи. Водночас відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Cумнів у безсторонності судді повинен бути розумним, інакше будь-який судовий процес можна було б перетворити у безкінечну недовіру до суду та відповідно зміну його складу.

Абстрактне зазначення мотивів відводу, без наведення конкретних обставин, які викликають саме обґрунтовані сумніви в неупередженості суду є підставою для відмови у задоволенні відводу.

При розгляді даної заяви заявником не надано даних, які б вказували на те, що на теперішній час існують обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в об`єктивності та неупередженості судді ОСОБА_4 , в тому числі, які б свідчили про порушення суддею принципів незалежності, об`єктивності, чесності та непідкупності, дотримання етичних норм, рівності, компетентності та старанності в розумінні положень Бангалорських принципів поведінки суддів, при розгляді справи №642/10342/15-к.

Згідно зі статтею 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом. Суддя повинен вирішувати питання в судовій справі та приймати судові рішення за обставин, що виключають будь-який сторонній вплив на нього.

Підстави, на які посилається адвокат ОСОБА_3 у своїй заяві про відвід судді ОСОБА_4 зводяться до незгоди з процесуальними діями судді, а саме те, що суддя суддя при визначенні дати судового засідання фактично узгоджувала її з прокурором на противагу запереченням адвоката ОСОБА_3 . Інших достатніх доказів щодо упередженості судді не надано.

Наявність у осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, заперечень, сумнівів щодо правильності та відповідності процесуальних дій судді протягом розгляду справи не можуть бути підставою згідно зі ст. ст. 75, 76 КПК України для відводу судді, всі ці заперечення можуть бути викладені цими особами в апеляційній скарзі, у разі незгоди з прийнятим судовим рішенням.

Таким чином, вищезазначене не свідчить про зацікавленість, необ`єктивність та упередженість судді ОСОБА_4 під час розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , за ч.3 ст. 307 КК України, доказів того, що існують об`єктивно обґрунтовані обставини, які викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді ОСОБА_4 суду не надано, а відтак, заявлений відвід не містить належних, конкретних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність передбачених чинним законодавством підстав для його задоволення.

Керуючись ст.ст.75-76,81, 372КПК України, суд,-

у х в а л и в :

В задоволенні заяви адвоката ОСОБА_3 про відвід головуючої судді ОСОБА_4 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , за ч.3 ст. 307 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 10.06.2025.

Суддя ОСОБА_1