УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2025 року

м. Київ

справа № 1304/10570/12

провадження № 51- 6716 ск 18

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 26 червня 2025 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 24 липня 2025 року.

Суть питання та встановлені судом обставини

Постановою судді Галицького районного суду м. Львова від 07 березня 2013 року закрито провадження у справі за скаргою ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора Львівської області при розгляді заяви про вчинений злочин, зобов`язання до прийняття рішення відповідно до вимог ст. 97 КПК України.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 01 березня 2018 року, залишеною без зміни ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 14 травня 2018 року, заяву ОСОБА_4 про перегляд постанови за нововиявленими обставинами залишено без задоволення.

Постановою Верховного Суду від 06 червня 2019 року вказані судові рішення залишено без зміни, а касаційну скаргу ОСОБА_4 - без задоволення.

Галицьким районним судом м. Львова від 26 червня 2025 року відмовлено у відкритті провадження за заявою ОСОБА_4 про перегляд ухвали від 01 березня 2018 року за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 24 липня 2025 року ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 26 червня 2025 року залишено без зміни.

До Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_4 , у якій він, вказуючи на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить ухвали Галицького районного суду м. Львова від 26 червня 2025 року та Львівського апеляційного суду від 24 липня 2025 року скасувати.

ОСОБА_4 вважає, що місцевий суд безпідставно відмовив у відкритті провадження за заявою про перегляд ухвали від 01 березня 2018 року за нововиявленими обставинами, проігнорував рішення Конституційного Суду України від 10 квітня 2024 року № 5-р(ІІ)/2024, залишив поза увагою наведені у заяві нововиявлені обставини, тим самим обмежив його конституційні права. Апеляційний суд необґрунтовано погодився з прийнятим рішенням, не звернув уваги на допущені судом порушення. Зауважує, що оскаржені ухвали не відповідають вимогам статей 370, 419 КПК України.

Мотиви Суду

Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, та додані до неї матеріали, Суд дійшов висновку, що у відкритті провадження за касаційною скаргою слід відмовити, з огляду на таке.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Главою 34 КПК України врегульовано порядок здійснення провадження за нововиявленими обставинами, у якій наведений вичерпний перелік нововиявлених обставин, за яких можуть бути переглянуті судові рішення, які набрали законної сили.

Виходячи із системного тлумачення положень глави 34 КПК України у сукупності з іншими нормами, що в цілому визначають процедуру судового провадження, перегляд за нововиявленими обставинами є надзвичайною (екстраординарною) процедурою перегляду судових рішень у виняткових випадках, коли після завершення розгляду кримінальної справи в звичайному порядку (в судах першої, апеляційної і касаційної інстанції) виявлені обставини, що могли суттєво вплинути на прийняті судові рішення, і внаслідок завершення кримінального провадження, розгляд цих обставин у звичайному порядку кримінального провадження став недоступним.

Аналіз кримінального процесуального закону дає підстави вважати, що можливість перегляду за нововиявленими обставинами передбачена за загальним правилом для тих судових рішень, що набрали законної сили та якими завершено розгляд кримінального провадження по суті в суді відповідної інстанції.

Галицький районний суд м. Львова небезпідставно дійшов висновку, що ухвала якою заяву про перегляд за нововиявленими обставинами постанови про закриття провадження у справі за скаргою на бездіяльність прокурора та зобов`язання прийняти рішення залишено без зміни, не може бути переглянута у порядку глави 34 КПК України. Крім цього, суд зазначив, що заява ОСОБА_4 складена без урахування вимог ст. 462 КПК України, оскільки жодних обставин, які могли б вважатися нововиявленими у контексті ст. 459 цього Кодексу та бути підставою для перегляду судового рішення, у ній не наведено. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті провадження.

Не погодившись з таким рішенням, ОСОБА_4 звернувся до Львівського апеляційного суду з апеляційною скаргою.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції переглянув ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 26 червня 2025 року та дійшов переконання, що висновки суду стосовно заяви ОСОБА_4 є обґрунтованими, сумнівів не викликають та не суперечать вимогам кримінального процесуального законодавства.

Колегія суддів Верховного Суду вважає таку позицію судів попередніх інстанцій слушною.

Що стосується тверджень ОСОБА_4 , що судами не взято до уваги рішення Конституційного Суду України від 10 квітня 2024 року № 5-р(ІІ)/2024, то вони не заслуговують на увагу.

Так, у згаданому рішенні йдеться про можливість перегляду судового рішення (ухвали слідчого судді), яке не є остаточним, за нововиявленими обставинами лише за наявності істотних та переконливих передумов для такого перегляду.

Такими умовами Конституційний Суд України визначив, зокрема, випадки, коли ухвала не відповідає вимогам справедливості та безпідставно обмежує конституційні права та свободи людини, а її подальша чинність суперечитиме меті здійснення кримінального судочинства. Перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у таких випадках буде спрямований на усунення судових помилок та забезпечення захисту прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.

Спираючись на висновки Конституційного Суду України в рішенні № 5-р(ІІ)/2024, об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 24 лютого 2025 року (справа № 991/7253/23) сформувала свою позицію.

При цьому ані рішення Конституційного Суду України, ані постанова об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, не закріплюють можливість перегляду будь-якого судового рішення за нововиявленими обставинами, навпаки йдеться лише про виключні випадки, коли обмежені конституційні права особи не можуть бути захищені у інший спосіб.

У даному випадку висновки судів попередніх інстанцій щодо того, що ухвала Галицького районного суду м. Львова від 01 березня 2018 року, якою залишено без задоволення заяву ОСОБА_4 про перегляд постанови за нововиявленими обставинами, не підлягає перегляду у порядку глави 34 КПК України є правильними. Твердження скаржника про протилежне, як і про порушення його конституційних прав, з огляду на зміст касаційної скарги, є невмотивованими.

З огляду на викладене, доводи касаційної скарги ОСОБА_4 щодо того, що суди залишили поза увагою наведені у заяві нововиявлені обставини відповідно до ч. 2 ст. 459 КПК України, зокрема, прийняття Верховним Судом 07 травня 2025 року постанови у справі № 463/11488/20, не можуть бути предметом оцінки суду касаційної інстанції.

Оскаржені судові рішення є належно обґрунтованими та вмотивованими, їх зміст відповідає вимогам статей 370, 419 КПК України, у них наведено мотиви, з яких виходили суди, та положення закону, якими вони керувалися під час їх ухвалення.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які були б безумовними підставами для скасування чи зміни судових рішень не вбачається.

Оскільки зі змісту касаційної скарги, доданих до неї матеріалів убачається, що підстав для задоволення скарги немає, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 слід відмовити відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України.

З цих підстав Суд постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 26 червня 2025 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 24 липня 2025 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_5