Справа № 473/3025/25
Номер провадження 1-кп/473/300/2025
У Х В А Л А

іменем України

"23" червня 2025 р. м. Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши в судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання захисника про зупинення кримінального провадження № 0000130 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

На адресу суду захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_4 надіслала клопотання про зупинення кримінального провадження відносно ОСОБА_6 у зв`язку з тим, що він мобілізований та проходить службу у Збройних Силах України, на теперішній час не приймає участь в судових засіданнях через виконання бойових завдань.

В підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_4 вказане клопотання підтримала та просила його задовольнити.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання, зазначивши, що зупинення кримінального провадження є передчасним, оскільки відсутні докази того, що обвинувачений ОСОБА_6 не може прибувати в судове засідання або приймати участь в судових засідань в режимі відеоконференції з найближчого до місця його проходження військової служби суду.

Представник потерпілого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_5 залишив вирішення даного клопотання на розсуд суду.

Вислухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до такого.

Розглянувши клопотання, вислухавши думку учасників судового провадження та вивчивши відповідні матеріали справи, суд встановив наступне.

Указом Президента України №64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022, строк дії якого неодноразово продовжувався. З урахуванням вимог ст.1 Закону України «Про оборону» та ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» з 24.02.2022 і на момент розгляду справи в Україні діє особливий період.

Цього ж числа, відповідно до Указу Президента України № 69/2022 «Про загальну мобілізацію», оголошено та почато проведення загальної мобілізації.

Згідно із ч.1 ст.335 КПК України у разі якщо обвинувачений був призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, суд зупиняє судове провадження стосовно такого обвинуваченого до його звільнення з військової служби.

Зупинення провадження по справі це врегульована законом й оформлена ухвалою суду тимчасова перерва в провадженні у справі, викликана наявністю однієї з передбачених у законі обставин, які заважають здійснювати її розгляд (ухвала Великої Палати Верховного Суду від 20.05.2021 у справі №11- 398 сап20). Тобто ідея інституту зупинення судового провадження пов`язана не із самими обставинами, наявність яких обумовлює прийняття рішення про зупинення, а із тим, що вони створюють об`єктивні перешкоди в здійсненні судового розгляду.

Так, якщо ч.1 ст.335 КПК у контексті такої підстави як «призов обвинуваченого для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період» тлумачити буквально, то безумовно може видатися, що для її застосування суду достатньо встановити, чи надані докази підтверджують факти призову для проходження військової служби за призовом, який оголошено під час мобілізації, особисто обвинуваченого, а не іншої особи.

Однак, дотримання наведеного вузького підходу не лише не враховує ціль, яку переслідував законодавець, коли вирішив доповнити ст.335 КПК України новою підставою, котра на рівні з іншими зумовлює прийняття рішення про зупинення судового провадження, але й може унеможливити виконання завдань кримінального провадження.

При цьому ціль законодавця, як при ухваленні КПК в цілому, так і під час внесення до нього змін та доповнень, не йде в розріз із завданнями кримінального провадження, покладеними в основу побудови всіх норм кримінального процесуального закону, в тому числі ст.335. Адже саме на забезпечення їх досягнення і спрямовані всі інші положення КПК.

Зазначене підтверджується й тим, що системний метод тлумачення передбачає також аналіз відповідної статті у взаємозв`язку з іншими, пов`язаними з нею, нормами, насамперед зі ст.2 КПК, яка визначає завдання кримінального провадження (п.2.3 постанови Великої Палати Верховного Суду від 11.12.2019 у справі№ 536/2475/14-к).

Зокрема, серед завдань кримінального провадження, які окреслені в ст.2 КПК, визначено забезпечення швидкого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений.

Судовий розгляд має бути проведений і завершений протягом розумного строку (ст.318 КПК). Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для прийняття процесуальних рішень (ч.1 ст.28 КПК).

У свою чергу, Європейський суд з прав людини неодноразово повторював значення гарантій розумного строку щодо кримінального провадження, згідно з якими: обвинувачений, якщо не скоював карного діяння, повинен мати можливість виправдати себе без зволікань, тоді як обвинувачений, вина якого доведена, не повинен піддаватися додатковому покаранню у формі надмірних зволікань з розглядом його справи, що може мати негативні наслідки для його інших прав, гарантованих Конвенцією. Зокрема, обвинувачений у кримінальній справі повинен мати право розраховувати на здійснення провадження в його справі з особливою ретельністю, і що положення ст.6 Конвенції покликані не допускати в кримінальних справах надто тривалого перебування обвинуваченої особи в стані невизначеності щодо своєї долі (п.18 рішення у справі «Вемхофф проти Німеччини»/Wemhoff v. Federal Republic of Germany від 27.06.1968, заява №2122/64; п.5 рішення у справі «Стогмюллер проти Австрії»/ Stogmuller v. Austria від 10.11.1969, заява №1602/62; п.58 рішення у справі «H. проти Франції»/H. v. France від 24.10.1989, заява №10073/82; п.71 рішення у справі «Іванов проти України» від 07.12.2006, заява № 15007/02).

Таким чином, ідея законодавця, закладена в основу кримінального процесуального закону, полягає в створенні таких умов, за яких би, незважаючи на закріплення в ст.335 КПК можливості зупинення судового провадження, вказане не призводило, з одного боку, до тривалого перебування обвинуваченого в стані невизначеності щодо своєї долі, а з іншого, до безкарності неможливості покарання особи у випадку доведення її винуватості у вчиненні злочину після спливу строків притягнення до кримінальної відповідальності.

Отже ч.1 ст.335 КПК має застосовуватися, беручи до уваги не лише формальну відповідність фактичної ситуації особи, у зв`язку з якою ініціюється питання щодо прийняття відповідного рішення, словесній конструкції норми, в якій відображено зміст конкретної підстави для зупинення провадження, але й цілі, якої прагнув досягнути законодавець за наслідками доповнення норми відповідною підставою.

Враховуючи наведене, ключовим при вирішенні питання про зупинення судового провадження є не сама по собі відповідність фактичної ситуації одній з обставин, закріпленій у ч.1 ст.335 КПК, а й те, що її існування призводить до об`єктивної неможливості обвинуваченого брати участь у судовому провадженні, що унеможливлює здійснення розгляду справи.

З доданих до клопотання документів вбачається, що обвинувачений ОСОБА_6 призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період в Збройних силах України, що підтверджується витягом з наказу №41 від 02.03.2022 року командира військової частини НОМЕР_1 про те, що ОСОБА_6 з 02 березня 2022 року призваний ІНФОРМАЦІЯ_1 та направлений для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 . На даний час обвинувачений ОСОБА_6 проходить військову службу в військовій частині НОМЕР_2 (витяг із розпорядження Начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 03.06.2025 № 163).

Також на відміну від інших підстав для зупинення судового провадження, при зупиненні у зв`язку із перебуванням обвинуваченого на військовій службі необхідно враховувати реальну можливість його участі у судових засіданнях, зокрема виходячи з роду військ, завдань, які виконує відповідний військовій підрозділ, його дислокації, посади обвинуваченого тощо, а також чи не зашкодить таке зупинення справедливому та об`єктивному судовому розгляду, з огляду на загальні засади кримінального судочинства.

На теперішній час обвинуваченим ОСОБА_6 та його захисником не надано жодних відомостей щодо зміни місця проходження служби, роду військ, займаної посади чи інших обставин, які б об`єктивно унеможливлювали його участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції або мати можливості особисто з`являтися до суду.

Також відсутні дані про перебування в умовах виконання бойових (спеціальних) завдань у районах активних бойових дій, що могло б становити об`єктивну перешкоду для участі в судових засіданнях.

Окрім того, зупинення кримінального провадження відносно ОСОБА_6 позбавить суд можливості повно, об`єктивно та всебічно з`ясувати обставини кримінального провадження і постановити судове рішення, яке б відповідало вимогам КПК України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

До аналогічного висновку також дійшов Верховний суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у справі № 344/20740/18.

Таким чином, суд доходить висновку, що обставини, на які посилається захисник обвинуваченого ОСОБА_6 у своєму клопотанні, передчасні, та не свідчать про наявність об`єктивної неможливості його участі у судових засіданнях та підготовки до них, та не є підставою для зупинення кримінального провадження в розумінні ч.1 ст.335 КПК України.

Керуючись ст.ст.335,372КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 про зупинення у відношенні нього кримінального провадження № 0000130 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України - відмовити

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та проголошено 24.06.2025 року о 13:00 годині.

Суддя ОСОБА_1