Справа № 478/1007/25 Провадження № 1-кп/478/92/2025
В и р о к

І м е н е м У к р а ї н и

25 серпня 2025 року. Казанківський районний суд Миколаївської області, у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду с-ща Казанка кримінальне провадження, внесене 02.07.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000365 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Червоний Плугатар, Широківського району, Дніпропетровської області, українець, громадянин України, не працюючого, який, у період з 20.01.2023 по 09.11.2023 проходив військову службу за мобілізацією, звільнений в запас за сімейними обставинами, одруженого, з слів, маючого семеро неповнолітніх дітей, із середньою освітою, раніше не судимого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Судом встановлено та визнається повністю доведеним, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, а саме: придбання та зберігання вибухового пристрою та бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Так, на початку березня 2025 року у вечірній час, обвинувачений ОСОБА_4 перебував в одному з житлових будинків по АДРЕСА_1 , який напередодні винаймав військовослужбовець ЗС України, особу якого в ході досудового розслідування не встановлено.

Військовослужбовець в ході спільного розпиття спиртних напоїв запропонував надати обвинуваченому ОСОБА_4 вибуховий пристрій, а саме - ручну гранату типу Ф-1, та в цей час, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на придбання даного вибухового пристрою, з метою подальшого його зберігання, без передбаченого законом дозволу, у зв`язку з чим, останній погодився та взяв даний вибуховий пристрій.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на придбання та зберігання вибухового пристрою, для власних цілей, обвинувачений ОСОБА_4 , порушуючи вимоги Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 року № 576, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і холощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 року № 622, достовірно знаючи, що у нього відсутній дозвіл на придбання та зберігання вибухового пристрою, розуміючи, що ручна осколкова граната оборонної дії типу «Ф-1» є вибуховим пристроєм, та її необхідно у встановленому законом порядку здати до відповідних органів влади, взяв зазначений вибуховий пристрій та того ж дня приніс його до домоволодіння за місцем свого проживання, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , де помістив до піддувала печі однієї з кімнат будинку, тобто незаконно придбав зазначений вибуховий пристрій, без передбаченого законом дозволу, та в подальшому зберігав його за місцем проживання до 17.07.2025 року.

Під час проведення 17.07.2025 року санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , в приміщенні однієї з кімнат будинку, а саме - в піддувалі печі, виявлено та вилучено вибуховий пристрій - ручну осколкову гранату оборонної дії типу «Ф-1», яка складається з корпусу бойової ручної осколкової гранати оборонної дії типу «Ф-1», та засобу підриву - уніфікованого бойового підривача ручних гранат дистанційної дії типу УЗРГМ-2, які конструктивно поєднуються між собою по різьбовому з`єднанню, та являють собою вибуховий пристрій, що відноситься до категорії боєприпасів. Конструктивно поєднані між собою предмети здатні для здійснення вибуху (після вивільнення запобіжної чеки та вивільнення важеля на підривачі).

Також, в ході досудового розслідування встановлено, що наприкінці березня 2025 року в денний час, обвинувачений ОСОБА_4 перебував в балці за с. Лагодівка, Баштанського району, Миколаївської області, здійснював випас худоби та знайшов пачку з 15 патронами 7,62 мм зразка 1943 року, які виготовлені промисловим способом, придатні до стрільби.

В цей час, у обвинуваченого ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на придбання даних бойових припасів, з метою подальшого їх зберігання, без передбаченого законом дозволу.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на придбання даних бойових припасів, для власних цілей, обвинувачений ОСОБА_4 , порушуючи вимоги Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 року № 576, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і холощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 року № 622, достовірно знаючи, що у нього відсутній дозвіл на придбання та зберігання бойових припасів, розуміючи, що 15 патронів 7,62 мм зразка 1943 року, які виготовлені промисловим способом, придатні до стрільби, є бойовими припасами, та їх необхідно у встановленому законом порядку здати до відповідних органів влади, в той же день, перемістив знайдені ним набої до господарської будівлі, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та помістив до тумби, тобто незаконно придбав та в подальшому зберігав дані бойові припаси, без передбаченого законом дозволу, до 17.07.2025 року.

Під час проведення 17.07.2025 року санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , в приміщенні господарської будівлі, а саме - на тумбі, виявлено та вилучено 15 патронів 7,62 мм зразка 1943 року, які виготовлені промисловим способом, придатні до стрільби, та є бойовими припасами.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, кваліфікуючими ознаками якого являється - придбання та зберігання вибухового пристрою та бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.

22 серпня 2025 року між прокурором Казанківського відділу Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника - адвоката ОСОБА_5 , було укладено угоду про визнання винуватості за умовами якої: обвинувачений ОСОБА_4 , під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення та зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в повному обсязі у судовому провадженні.

Згідно п. 5 угоди, сторони узгодили покарання ОСОБА_4 , а саме:

- за ч. 1 ст. 263 КК України, у виді позбавлення волі строком на три роки.

При погодженні виду і розміру покарання сторони врахували, що: обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, а обставини, що обтяжують покарання відсутні. Також враховано особу обвинуваченого, який раніше не притягався до кримінальної відповідальності, на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання. При цьому, ОСОБА_4 вчинено кримінальне правопорушення, яке відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

В угоді також передбачені наслідки укладення угоди, її затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому ОСОБА_4 та зрозумілі прокурору.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, пояснив, що розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, покарання, яке буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом. Просив затвердити угоду про визнання винуватості, яку він уклав добровільно та здатен виконати її вимоги.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 , проти затвердження угоди не заперечував, пояснивши, що угода укладена його підзахисним добровільно в його присутності та її зміст роз`яснений його підзахисному.

Прокурор просив затвердити угоду, укладену між ним та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 , повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Також, судом встановлено, що при укладенні угоди про визнання винуватості прокурором враховані обставини відповідно до ст. 470 КПК України, зокрема: характер і тяжкість обвинувачення, ступінь і характер сприяння обвинуваченим у проведенні кримінального провадження, особу ОСОБА_4 , який раніше до кримінальної відповідальності не притягався, офіційно не працевлаштований, має семеро неповнолітніх дітей, характеризується позитивно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, наявність передбачених ст. 66 КК України обставин, що пом`якшують його покарання у виді щирого каяття та активного сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Таким чином, при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам ст. 474 КПК України, судом встановлено, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам цього Кодексу, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод, чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість не виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.

Згідно з п.1 ч.3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду про визнання винуватості.

За правилами ч. 5 ст. 469 КПК України, укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду в нарадчу кімнату для ухвалення вироку.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду, і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення узгодженого сторонами покарання.

Цивільний позов не подавався.

Речові слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні складають 8022,60 грн за проведення експертиз.

Ухвалою слідчого судді від 24.07.2025 року відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання на строк 60 днів, яке полягає в покладанні на нього обов`язків:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за викликом;

- не відлучатися із с. Лагодівка, Баштанського району, Миколаївської області, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Строк дії ухвали слідчого судді до 21 вересня 2025 року включно.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 374 КПК України суд при ухваленні вироку серед іншого приймає рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

Таким чином, запобіжний захід у даному кримінальному провадженні у вигляді особистого зобов`язання до вступу вироку в законну силу необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, 394, 468, 469, 472, 473, 474, 475 КПК України, - суд,

УХВАЛИВ :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 22 серпня 2025 року між прокурором Казанківського відділу Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника - адвоката ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, з іспитовим строком в 1 (один) рік.

Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи;

- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави:

- витрати на проведення експертизи за висновком експерта від 24.07.2025 року № СЕ-19/115-25/11895-БЛ в розмірі 1782,80 грн;

- витрати на проведення експертизи за висновком експерта від 04.08.2025 року № СЕ-19/112-25/10607-БЛ в розмірі 6239,80 грн.

Речові докази, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів СПД № 1 ВП № 1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області, а саме: корпус ручної осколкової гранати, типу «Ф-1» (спец пакет WAR № 1339786), підривач типу «УЗРГМ» до ручної гранати (спец пакет WAR № 1339787); 15 предметів схожих на патрони, що знаходяться в спец пакет WAR № 1339788 - знищити.

Запобіжний захід до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до набрання вироку законної сили залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Казанківський районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення:

1) обвинуваченим, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав призначення покарання менш суворого ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому, згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу, угода не може бути укладена.

Оскарження вироку з підстав не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини не допускається.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції після його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокуророві.

Суддя