Провадження 1кп-932/109/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2025 року Шевченківський районний суд міста Дніпра

у складі:

Головуючого-судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника адвоката ОСОБА_6

з участю:

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Дніпра в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000369, відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бутенки Кобеляцького району Полтавської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз:

-10.02.2016 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ч.1 ст. 115 КК України до дев`яти років позбавлення волі. Звільненого з місць позбавлення волі 23.09.2021 року умовно-достроково на невідбутий строк два роки один місяць двадцять дев`ять днів,

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 п.13 ч.2 ст. 115 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

18.09.2024 року у період часу з 06.00 год. до 19.00 год., більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_7 , знаходився разом з інспектором прикордонної служби 2 категорії кулеметником першого відділення прикордонної служби другої прикордонної застави третього відділу прикордонної служби (тип С) другої прикордонної комендатури швидкого реагування, солдатом ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за місцем мешкання останнього, за адресою: АДРЕСА_2 , де в приміщенні зальної кімнати вживали спиртні напої.

18.09.2024 року приблизно о 19.00 год, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, на побутовому ґрунті між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 виник словесний конфлікт через те, що ОСОБА_7 під час збройного конфлікту України з рф не проходить військову службу. В ході словесного конфлікту ОСОБА_8 наблизився до ОСОБА_7 , який перебував у положенні сидячи на дерев`яному табуреті біля стіни, схопив останнього лівою рукою за шию, притиснув до стіни та завдав кулаком правої руки три послідовні удари по голові та обличчю ОСОБА_7 , після чого відпустив останнього та сів у крісло. В цей час ОСОБА_7 почав відчувати неприязнь по відношенню до ОСОБА_8 та в нього виник злочинний умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті останньому.

Далі, 18.09.2024 року приблизно о 19.05 год., більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_7 , маючи не зняту та не погашену судимість за вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 10.02.2016 за ч. 1 ст. 115 КК України, яким його засуджено до покарання у виді 9 років позбавлення волі, тобто будучи особою, яка раніше вчинила умисне вбивство,перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, у приміщенні зальної кімнати квартири АДРЕСА_3 , реалізуючи раніше виниклий злочинний умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, взяв зі стола в ліву руку розкладний ніж, наблизився до ОСОБА_8 , який в цей час сидів у кріслі, та клинком зазначеного ножа наніс останньому два послідовних удари в область життєво важливого органу, а саме: грудної клітини, внаслідок чого заподіяв ОСОБА_8 колото-різане торакоабдомінальне поранення з пошкодженням перикарду, лівого купола діафрагми, шлунку, гемопневмоторакс зліва, що за ступенем тяжкості відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя та покинув місце вчинення злочину.

Отже, ОСОБА_7 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки потерпілому ОСОБА_8 було своєчасно надано кваліфіковану медичну допомогу.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_7 , що виразилися у закінченому замаху на умисне вбивство, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від її волі, вчинене особою, яка раніше вчинила умисне вбивство, кваліфіковані за ч.2 ст. 15 п. 13 ч.2 ст. 115 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою провину у скоєнні кримінального правопорушення визнав частково та відмовився від надання показів.

Незважаючи на не визнання своєї провини обвинуваченим, суд вважає доведеним вищевикладене обвинувачення, оскільки встановлені судом обставини повністю підтверджено доказами, дослідженими та перевіреними під час судового розгляду.

Показаннями потерпілого ОСОБА_8 , допитаного слідчим із застосуванням відеофіксації під час досудового слідства і який повідомив, що він є військовослужбовцем і 18.09.2024 року вранці або увечері вже не пам`ятає, він вийшов зі свого будинку, в якому він проживав під час проходження військової служби у м. Костянтинівка Краматорського району Донецької області. На вулиці він зустрів свого знайомого ОСОБА_10 , який запропонував йому піти до нього додому, щоб випити алкогольні напої, на що він погодився. Вдома у ОСОБА_10 вже був раніше йому незнайомий ОСОБА_7 , який був вже випивший і який почав лаятися, що він ( ОСОБА_8 ) не дав йому сигарети. Він почав його заспокоювати, вони почали випивати. Потім ОСОБА_7 налетів на нього з ножом. Перед цим між ним та ОСОБА_7 була розмова щодо проходження військової служби, він запитував де ОСОБА_7 воював, а ОСОБА_7 після розмови почав кидатися на нього з ножом. Він почав бити ОСОБА_7 вже після того, як той наніс йому перший удар ножом. Звідки ОСОБА_7 взяв ніж, він не бачив і кількість нанесених йому ударів не пам`ятає. Він пам`ятає, що ОСОБА_7 тримав ніж у правій руці і утримуючи його за руку, наносив йому удари у грудину. Після спричинення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_7 йому медичної допомоги не надавав.

Показаннями свідка ОСОБА_9 , які він надав слідчому судді під час його допиту у порядку ст.615 КПК України та який повідомив, що 18.09.2024 року вранці до нього додому прийшов раніше знайомий ОСОБА_8 , який сказав, що у нього є 1000 грн. і він хоче напитися. В цей час у нього вдома був його знайомий ОСОБА_7 . Він взяв у ОСОБА_11 гроші і купив 3 л самогону та 2 л пива, які вони у трьох вжили. Випивали вони у залі, у його квартирі. Потім ОСОБА_8 та ОСОБА_7 не поділили горілку та між ними стався конфлікт, в ході якого ОСОБА_8 накинувся на ОСОБА_7 , правою рукою тримав його за шию, а лівою рукою бив по обличчю, наніс три удари. Він їх розборонив, після чого ОСОБА_8 сів у крісло, а ОСОБА_7 сидів на табуретці. Потім ОСОБА_7 схопив ніж зі стола, сказавши, що вб`є його ( ОСОБА_8 ) і вдарив ним ОСОБА_8 два рази в бік тулуба в ліву частину. Ніж, яким ОСОБА_7 наніс удари ОСОБА_8 , належить ОСОБА_7 , і той його приніс із собою, щоб нарізати продукти. ОСОБА_7 тримав ніж у лівій руці і в момент нанесення ударів сказав, що зараз вб`є його, тобто ОСОБА_8 . Після нанесення ударів ОСОБА_7 забіг до ванної кімнати, викинув там ніж і убіг з квартири і більше він його не бачив. Внаслідок нанесення ОСОБА_8 ударів ножом у останнього пішла кров і він виніс ОСОБА_8 на вулицю, де він намагався йому надати першу медичну допомогу, а сусідка викликала швидку допомогу. В цей день ОСОБА_8 був одягнений у футболку камуфляжного кольору з військової форми, а ОСОБА_7 у футболку - поло синього кольору, яку ОСОБА_8 йому розірвав, коли схопив його та наносив удари. ОСОБА_8 та ОСОБА_7 раніше не були знайомі, з ОСОБА_7 він давно знайомий, по характеру він агресивний, часто вживає алкогольні напої.

А також письмовими доказами по справі, дослідженими у судовому засіданні, а саме:

-протоколом огляду місця події від 19.09.2024 року, згідно якого була оглянута квартира АДРЕСА_3 , в ході огляду якої у кімнаті в залі на підлозі були виявлені сліди речовини бурого кольору, у ванній кімнаті ніж зі слідами речовини бурого кольору, з рукоятки якого були зняті сліди пальців рук. Відеозаписом огляду місця події, переглянутим у суді.( т.1 а.с. 7-17);

-протоколом огляду від 19.09.2024 року, згідно якого була оглянута футболка потерпілого ОСОБА_8 , в яку він був одягнений в день скоєння відносно нього злочину. Під час огляду було встановлено, що футболка має пошкодження у вигляді скрізних лінійних отворів в районі грудей зліва та має нашарування речовини бурого кольору, значне скупчення якої мається на передній частині футболки. ( т.1 а.с. 28-32);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 19.09.2024 року за участю свідка ОСОБА_9 , згідно якого ОСОБА_9 , знаходячись на місці скоєння злочину, розказав про обставини конфлікту, який виник між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та показав механізм спричинення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 та розказав про подальші події ( т.1 а.с. 51-54);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 19.09.2024 року за участю ОСОБА_7 , згідно якого ОСОБА_7 , знаходячись на місці скоєння злочину, розказав про обставини конфлікту, який виник між ним та ОСОБА_8 та показав механізм спричинення ним ножом тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 ( т.1 а.с. 55-58);

-висновком судово-медичної експертизи № 186 від 20.09.2024 року, згідно якого на підставі наданої медичної довідки № 2955 травматологічного відділення КНП «БЛІЛ» м. Костянтинівка на ім`я ОСОБА_7 , у ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: поверхневої рани спинки носу, забою, крововиливів м`яких тканин обличчя, які утворилися від дії тупих предметів від нанесення не менш двох ударів, можливо в строк та за обставин, вказаних у постанові та відносяться до легких тілесних ушкоджень. (т.1 а.с.65);

-висновком судової дактилоскопічної експертизи № СЕ-19/113-24/5462-Д від 30.09.2024 року, згідно якого три сліди пальців рук, а саме: один слід пальця руки розміром 19х30 та два сліди пальців рук розмірами 13х21мм, 14х9 мм, відкопійовані на липкі стрічки, вилучені під час огляду місця події з рукоятки ножа, придатні для ідентифікації особи. Один слід пальця руки розміром 19х30 залишений великим пальцем лівої руки особи, дактилокарта якої заповнена на ім`я ОСОБА_7 . Два сліди пальців розмірами 13х21мм, 14х9 мм, залишені середнім пальцем лівої руки особи, дактилокарта якої заповнена на ім`я ОСОБА_7 ( т.1 а.с. 66-76);

-висновком судово-медичної експертизи № 41-402-2024 від 21.10.2024 року, згідно якого кров потерпілого ОСОБА_8 належить до групи О(І) з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В ізосерологічної системи АВО. Кров ОСОБА_7 належить до групи О(І) з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В ізосерологічної системи АВО. В змиві з підлоги, слідів речовини бурого кольору на клинку ножа, на футболці потерпілого та футболці поло, яка належить ОСОБА_7 знайдена кров особи чоловічої генетичної статі. При серологічному дослідженні даної крові виявлений антиген Н з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В ізосерологічної системи АВО. Враховуючи отримані результати та групу крові осіб, про проходять по справі, можна прийти до висновку, що кров у змиві з підлоги, клинку ножа та футболках може походити від чоловіка з групою крові О(І) з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В ізосерологічної системи АВО, в тому числі і від потерпілого ОСОБА_8 . Походження крові від ОСОБА_7 не виключається, якщо на момент скоєння злочину в нього були пошкодження, що супроводжувалися зовнішньою кровотечою. При експертизі слідів речовини бурого кольору на футболці поло, вилученої у ОСОБА_7 , виявлена кров особи чоловічої генетичної статі. При дослідженні даної крові виявлені антигени В і Н ізосерологічної системи АВО. Отже, враховуючи отримані результати та групу крові осіб, що проходять по справі, можна прийти до висновку, що виявлена кров може походити від чоловіка, крові якої властиві антигени В і Н ізосерологічної системи АВО. Походження крові від потерпілого ОСОБА_8 можливе лише у вигляді домішки. Походження крові від ОСОБА_7 можливе у вигляді домішки, але за умови, якщо на момент скоєння злочину в нього були ушкодження, що супроводжувалися зовнішньою кровотечою. При експертизі слідів на руків`ї ножа знайдений піт без домішки крові. При серологічному дослідженні поту виявлені антигени В і Н ізосерологічної системи АВО. Отже, враховуючи отримані результати та групу крові ОСОБА_7 , можна прийти до висновку, що піт, виявлений на руків`ї ножа, може походити від особи, крові якої властиві антигени В і Н ізосерологічної системи АВО. Походження поту від ОСОБА_7 можливе лише у вигляді домішки. ( т.1 а.с. 77-89);

-висновком судово-медичної експертизи № 195 від 10.10.2024 року, згідно якого у потерпілого ОСОБА_8 , відповідно до медичної документації, було виявлено колото-різане торакоабдомінальне поранення з пошкодженням перикарду, лівого купола діафрагми, шлунку, гемопневмоторакс зліва, які утворилися внаслідок двократної дії колото-ріжучого предмету, можливо в строк та за обставин, вказаних у постанові, які за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя. Згідно записам в медичній документації ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження 18.09.2024 року. Потерпілого до медичного закладу доставлено у тяжкому стані. ( т.1 а.с. 90-91);

-висновком судово-медичної експертизи № 195/27 від 10.10.2024 року, згідно якого тілесні ушкодження у потерпілого ОСОБА_8 в області грудної клітини могли утворитися за обставин, вказаних свідком ОСОБА_9 під час проведення слідчого експерименту за його участю. ( т.1 а.с. 92);

-висновком судово-медичної експертизи № 195/26 від 10.10.2024 року, згідно якого тілесні ушкодження у потерпілого ОСОБА_8 в області грудної клітини та живота могли утворитися за обставин, вказаних ОСОБА_7 під час проведення слідчого експерименту за його участю. ( т.1 а.с. 93);

-висновком судово-психіатричної експертизи № 562-к від 17.10.2024 року, згідно якого ОСОБА_7 у період інкримінованого йому діяння не виявляв і в теперішній час не виявляє будь-яких психічних розладів. ОСОБА_7 у період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. ОСОБА_7 у теперішній час також може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. ( т.1 а.с. 94-97).

Таким чином, оцінюючи зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, про доведеність пред`явленого ОСОБА_7 обвинувачення, оскільки досліджені вищезазначені докази отримані у передбаченому кримінально-процесуальному порядку, є допустимими, належними та достовірними, взаємно узгодженими, підтверджуючими один одного, вони мають значення для кримінального провадження та відповідають фактичним обставинам справи.

Відповідно до ст.23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, та суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених КПК України. Згідно до положень ст.95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він сприймав безпосередньо під час судового засідання або отриманих у порядку передбаченому ст.225 КПК України. У відповідності до ст.225 КПК України слідчий суддя здійснює допит свідка чи потерпілого у судовому засіданні в присутності сторін кримінального провадження з дотриманням правил проведення допиту під час судового розгляду.

Окрім того ст.615 КПК України передбачено, що показання, отримані під час допиту свідка, потерпілого у кримінальному провадженні, що здійснюється в умовах воєнного стану, можуть бути використані як докази в суді виключно у випадку, якщо хід і результати такого допиту фіксувалися за допомогою доступних технічних засобів відеофіксації.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 в Україні введено воєнний стан. Воєнний стан в Україні неодноразово продовжувався та діє на даний час.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про допустимість, як доказів показів потерпілого ОСОБА_8 , які він надавав слідчому і хід та результати цього допиту фіксувалися за допомогою доступних технічних засобів відеофіксації, та які були відтворені в судовому засіданні, після вчинення судом всіх можливих та необхідних заходів щодо забезпечення безпосереднього допиту зазначеної особи. Також, з огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку і про допустимість показів свідка ОСОБА_9 , покази якого були отримані в ході досудового слідства у порядку, передбаченому ст.225 КПК України та відеофіксація, яких також була відтворена в судовому засіданні після вчинення судом всіх можливих та необхідних заходів щодо забезпечення безпосереднього допиту зазначеної особи.

Незважаючи на позицію обвинуваченого, висловлену у судовому засіданні, щодо невизнання своєї провини, провина обвинуваченого у скоєнні інкримінованого йому злочину повністю доведена дослідженими судом доказами, зокрема послідовними показами свідка ОСОБА_9 , який при допиті у порядку передбаченому ст.225 КПК України, а в подальшому при проведенні слідчого експерименту повідомляв, що після конфлікту між ОСОБА_8 та ОСОБА_7 під час якого ОСОБА_8 вдарив ОСОБА_7 , він їх розборонив при цьому ОСОБА_8 сів у крісло, а ОСОБА_7 поруч на стілець біля столу, після чого ОСОБА_7 схопив зі столу ніж та вставши з місця підійшов до ОСОБА_8 та двічі вдарив його у грудну клітину, після чого відразу пішов, при цьому ніж викинув у ванній. Зазначені покази щодо обставин та механізму спричинення тілесних пошкоджень підтверджуються показами потерпілого ОСОБА_8 відповідно до яких після словесного конфлікту з ОСОБА_7 останній схопив ніж та вдарив їм його у грудну клітку. Саме зазначений механізм спричинення тілесних ушкоджень потерпілого показав під час слідчого експерименту і обвинувачений. Відповідно до висновків судово-медичних експертиз № 195/26 та № 195/27 від 10.10.2024 року тілесні ушкодження виявлені у потерпілого ОСОБА_8 могли утворитися за обставин, вказаних ОСОБА_9 та ОСОБА_7 під час проведення слідчих експериментів за їх участю.

В суді встановлено, що обвинувачений раніше зі свідком ОСОБА_9 був знайомий, неприязних стосунків між ними не було, а тому підстав у суду вважати, що свідок обмовляє обвинуваченого не має. Покази зазначеного свідка є послідовними та вони узгоджуються з іншими доказами дослідженими в суді. Також судом встановлено, що потерпілий раніше з обвинуваченим знайомі не були і неприязних стосунків між ними не існувало, що також свідчить про відсутність підстав у потерпілого обмовляти обвинуваченого.

Про наявність умислу у ОСОБА_7 саме на вбивство ОСОБА_8 свідчить наступне: виникнення конфлікту між обвинуваченим та потерпілим з нікчемного приводу; поведінка обвинуваченого, який перебував у стані алкогольного сп`яніння, після закінчення конфлікту; наявність у обвинуваченого реальної можливості залишити місце події після того, як свідок ОСОБА_9 розборонив обвинуваченого та потерпілого і потерпілий вже не чіплявся до обвинуваченого; обставини спричинення потерпілому виявлених тілесних ушкоджень вже після конфлікту, коли потерпілий сидів у кріслі і не становив загрози обвинуваченому; а також характер та локалізація тілесних ушкоджень, виявлених у потерпілого, які були нанесені обвинуваченим з достатньою силою для їх спричинення колюче-ріжучим предметом, а саме ножом, в життєво важливий орган два поранення в грудну клітину зліва.

Таким чином суд, оцінюючи докази, вважає, що ОСОБА_7 усвідомлював суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачав його суспільно-небезпечні наслідки у вигляді смерті іншої людини і бажав їх настання, а тому діяв з прямим умислом на умисне вбивство іншої особи, про що свідчить, спрямованість дій винного: спосіб та знаряддя злочину, яким безсумнівно може бути заподіяна смерть людини, характер заподіяних потерпілому ушкоджень. Разом з цим обвинувачений, маючи умисел на умисне вбивство іншої особи не зміг його закінчити з причин, що не залежали від його волі, оскільки потерпілому була вчасно надана кваліфікована медична допомога.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що провина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину, а саме у замаху на вбивство іншої людини потерпілого ОСОБА_8 доведена повністю та знайшла своє підтвердження дослідженими в судовому засіданні доказами у їх сукупності.

З урахуванням наведеного, суд визнає обвинуваченого ОСОБА_7 винним у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, а його умисні дії, що виразилися у закінченому замаху на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від її волі, вчинене особою, яка раніше вчинила умисне вбивство, правильно кваліфікованими за ч.2 ст.15 п.13 ч.2 ст. 115 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд враховує, що кримінальне правопорушення вчинене ОСОБА_7 відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, а також особу обвинуваченого, який раніше судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, негативно характеризується за місцем проживання, обставини, що обтяжують покарання вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочинів.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Враховуючи вищевикладене, характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, наслідки скоєного, особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі у межах визначеної санкції частини 2 статті 115 Кримінального кодексу України, що є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, що відповідатиме загальним засадам призначення покарання.

На підставі вищенаведеного, з урахуванням обставин справи та особистості обвинуваченого, суд вважає необхідним запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований щодо обвинуваченого залишити без змін до набрання вироком законної сили, з врахуванням положень глави 18 КПК України, для запобігання існуючим ризикам переховування від суду з метою уникнення відбуття покарання за вчинення кримінального правопорушення та перешкоджання кримінальному провадженню в тому числі подальшому виконанню вироку, вчинення останнім нового кримінального правопорушення.

У відповідності до ст. 100 КПК України, речові докази по справі змив речовини бурого кольору з підлоги, ніж, камуфляжну футболку, футболку-поло синього кольору, відбитки пальців рук, зразки крові та букального епітелію ОСОБА_7 , зразок крові потерпілого ОСОБА_8 , суд вважає необхідним знищити.

Згідно до ст. 174 КПК України, суд вважає необхідним скасувати арешт з ножа, футболки-поло синього кольору, які належать ОСОБА_7 , камуфляжної футболки, яка належить ОСОБА_8 , накладений відповідно до ухвал слідчого судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 23.09.2024 року,

Керуючись ст.ст. 368, 370, 371,374, 615 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ

Визнати винним ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 п.13 ч.2 ст. 115 КК України та призначити йому покарання у виді 12 (дванадцяти) років позбавлення волі.

Запобіжний захід, застосований до ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили, - залишити без змін.

Строк покарання рахувати з 29 липня 2025 року, зарахувавши у строк відбуття покарання строк перебування ОСОБА_7 під вартою з 19.09.2024 року по 29.07.2025 року включно.

Речові докази:

-змив речовини бурого кольору з підлоги, ніж, камуфляжну футболку, футболку- поло синього кольору, відбитки пальців рук, зразки крові та букального епітелію ОСОБА_7 , зразок крові потерпілого ОСОБА_8 , які знаходяться на зберіганні у камері схову речових доказів ВП № 2 Краматорського РУП ГУНП у Донецькій області, - знищити.

Скасувати арешт, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 23.09.2024 року, з ножа, футболки- поло синього кольору, які належать ОСОБА_7 , камуфляжної футболки, яка належить ОСОБА_8 ..

На вирок суду може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду, через Шевченківський районний суд міста Дніпра, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3