Справа № 302/618/25
Провадження № 1-кп/302/111/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

14 травня 2025 року селище Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в селищі Міжгір`я клопотання начальника Міжгірського відділу Хустської окружної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000538 від 08.12.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.191 КК України, у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності,

В С Т А Н О В И В:

13 травня 2025 року до Міжгірського районного суду Закарпатської області із Хустської окружної прокуратури надійшло клопотання про закриття кримінального провадження №0000538 від 08.12.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.191 КК України, у зв`язку із закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Клопотання мотивовано тим, що досудовим розслідуванням установлено, що 08 грудня 2019 року з Хустської місцевої прокуратури Закарпатської області в чергову частину Міжгірського ВП Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області надійшов протокол заяви про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_4 , мешканця АДРЕСА_1 про те, що у 2015 році невідомі особи штучно занизили ринкову вартість Колочавського заводу технічного обладнання та його майна, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , чим саме незаконно привласнили та здійснили його розтрату. Під час досудового розслідування було проведено ряд слідчих (розшукових) дій, які водночас не дали можливості установити факт штучного заниження ринкової вартості під час продажу Колочавського заводу технічного обладнання та його майна. У зв`язку з цим та на підставі п. 1-1 ч. 2 та п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України прокурор просив закрити кримінальне провадження №0000538 від 08.12.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.191 КК України, на підставі п.3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

До клопотання прокурором додано, на підтвердження його обґрунтованості, матеріали кримінального провадження №0000538 від 08.12.2019.

З врахуванням правового висновку, викладеного в постанові ОП ККС ВС від 17 лютого 2025 року у справі № 283/1638/23 (провадження № 51-6262кмо23), з метою повного і всебічного розгляду й розв`язання заявленого клопотання суд дійшов висновку про необхідність дослідження доданих до нього матеріалів, а саме матеріалів кримінального провадження №0000538 від 08.12.2019.

З досліджених матеріалів судом установлено, що 08 грудня 2019 року з Хустської місцевої прокуратури Закарпатської області в чергову частину Міжгірського ВП Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області надійшов протокол заяви про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_4 , мешканця АДРЕСА_1 про те, що у 2015 році невідомі особи штучно занизили ринкову вартість Колочавського заводу технічного обладнання та його майна, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , чим саме незаконно привласнили та здійснили його розтрату, що стало підставою для внесення відомостей до ЄРДР за №0000538 від 08.12.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.191 КК України.

Родовим об`єктом кримінального правопорушення є суспільні відносини власності, що охороняються кримінальним законом, як частина економічних відносин, як основа економічної системи держави.

Предметом привласнення та розтрати є чуже майно, яке було ввірене винній особі чи перебувало в її законному віданні, тобто таке майно, що знаходилося в неї на законних підставах і стосовно якого вона здійснювала повноваження щодо розпорядження, управління, доставки, використання або зберігання тощо.

З об`єктивної сторони кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 191 КК України, може бути вчинене у двох формах: привласнення або розтрати.

Привласнення чужого майна, яке було ввірене особі чи перебувало в її віданні, тобто протиправне і безоплатне вилучення (утримання, неповернення) винним чужого майна, яке знаходилось у його правомірному володінні, з наміром в подальшому обернути його на свою користь чи користь третіх осіб. В результаті привласнення чужого майна винний починає незаконно володіти і користуватись вилученим майном, поліпшуючи безпосередньо за рахунок викраденого своє матеріальне становище. Привласнення вважається закінченим з моменту вилучення чужого майна й отримання винним можливості розпорядитися ним як своїм власним.

Розтрата такого майна зазначеною особою, тобто незаконне і безоплатне витрачання (споживання, продаж, безоплатна передача, обмін, передача в рахунок погашення боргу тощо) винним чужого майна, яке йому ввірене чи перебувало в його віданні. В результаті розтрати винний поліпшує майнове становище інших осіб шляхом безпосереднього споживання ними незаконно вилученого майна, позбавлення їх за рахунок витрачання такого майна певних матеріальних витрат, збільшення доходів інших осіб. Розтрата вважається закінченою з моменту відчуження, витрачення майна. На відміну від привласнення, при розтраті на момент пред`явлення вимоги про повернення ввірене майно у винного відсутнє.

Діяння може кваліфікуватися як привласнення чи розтрата лише у тому разі, коли його предметом виступає майно, яке було ввірене винному чи було в його віданні, тобто воно знаходилось у правомірному володінні винного, який був наділений правомочністю по розпорядженню, управлінню, доставці або зберіганню такого майна. Така правомочність може обумовлюватись службовими обов`язками, договірними відносинами або спеціальним дорученням.

За приписами ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Пунктом 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК передбачено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Відповідно до абз. 4 ч. 4 ст. 284 КПК закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 3-1 ч. 1 цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 191 КК України, відповідно до ст. 12 КК України класифікується як нетяжкий злочин. Пунктом 3 ч. 1 ст. 49 КК України встановлено п`ятирічний строк давності притягнення до кримінальної відповідальності у разі вчинення нетяжкого злочину, який починає перебіг з дня його вчинення.

Відповідно до ст. 2 КПК завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Законність, як визначено в ч. 2 ст. 9 КПК, полягає в тому, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Публічність, згідно зі ст. 25 КПК, передбачає, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного й об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим усіх зібраних і перевірених доказів.

З врахуванням правового висновку, викладеного в постанові від 13 травня 2024 року в справі №210/4701/23 (провадження № 51-803км24) закінчення строків давності, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, не звільняє орган досудового розслідування від обов`язку проведення всебічного, повного й неупередженого дослідження усіх обставин кримінального провадження, що є необхідною умовою належного вирішення завдань кримінального провадження (ст. 2 КПК). Інше суперечило б завданням та загальним засадам кримінального процесуального закону.

Додані до клопотання матеріали не дають можливості стверджувати про встановлення події кримінального правопорушення чи наявності складу кримінального правопорушення, зокрема й для правової кваліфікації діяння за ч. 1 ст. 191 КК України.

При цьому установлення відсутності події чи складу кримінального правопорушення є підставами для закриття кримінального провадження відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

На підставі наведеного суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання прокурора про закриття кримінального провадження на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Керуючись ст. 284, 372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання начальника Міжгірського відділу Хустської окружної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження - залишити без задоволення.

На ухвалу може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду через Міжгірський районний суд Закарпатської області протягом 7 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали оголошено о 14-00 годин 15 травня 2025 року.

Головуючий суддя ОСОБА_1