ОСОБА_1 Лебединський районний суд Сумської області
Справа № 950/1557/20
Номер провадження 1-кп/950/18/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Лебедин

18 серпня 2025 року Лебединський районний суд Сумської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_2

при секретарі судового засідання - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Лебедині кримінальне провадження, в якому об`єднані провадження № 0000029 від 08.08.2020 та № 0000318 від 31.08.2020 по обвинуваченню

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бобрик Гадяцького району, Полтавської області, українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня спеціальна, одруженого, не працюючого, не судимого

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора - ОСОБА_4 , обвинуваченого - ОСОБА_1 , захисника обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 обвинувачується у тому, що він із 02.01.2020 відповідно до наказу №4-к від 02.01.2020 був переведений на посаду фахівця із земельних питань ТОВ «Агро-край» та відповідно до своєї посадової інструкції, з поміж іншого, здійснює роботу, пов`язану із оформленням та реєстрацією договорів земельних ділянок у виробничих підрозділах, та в товаристві взагалі; узагальнює дані щодо використання землі на підставі наданих довідок, інформацій, пояснень та інших матеріалів виробничими підрозділами товариства; сприяє в оформленні документів та актів, пов`язаних із орендою земельних ділянок; співпрацює із органами земельних ресурсів та іншими державними органами та приватними організаціями щодо оформлення землевпорядної документації на право користування земельними ділянками. При цьому ТОВ «Агро-край» здійснює допомогу в оформлені документів для громадян, які мають намір передати в оренду земельні ділянки, зокрема, сплачує всі необхідні грошові кошти за розробку проекту землеустрою. Вказану роботу у товаристві згідно посадової інструкції виконував саме ОСОБА_1 , якому достеменно було відомо, що товариство заключає та сплачує самостійно грошові кошти за оформлення проектів землеустрою земельних ділянок за громадян, які мають намір передати в оренду земельні ділянки.

15.02.2019 під час зустрічі в м. Лебедині Сумської області з учасниками бойових дій ОСОБА_1 запропонував всім присутнім допомогу в оформлені документів на право власності земельних ділянок в розмірі 2 га для ведення особистого селянського господарства. На вказану пропозицію присутні погодились, у зв`язку із чим на ім`я ОСОБА_1 були виписані довіреності щодо представництва інтересів у тому числі, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . В цей період часу, тобто із моменту вищевказаної зустрічі у лютому 2020 року у ОСОБА_1 виник умисел, направлений на незаконне заволодіння грошовими коштами, шляхом зловживання довірою під приводом необхідності сплати особами грошових коштів за оформлення проектів землеустрою земельних ділянок, які знаходяться на території Московськобобрицької сільської ради, Лебединського району та які бажали отримати вищевказані учасники бойових дій.

В той же час між ТОВ «Агро-край» та фізичною особою підприємцем ОСОБА_9 27.03.2020 був укладений договір про виконання робіт із землеустрою. Предметом вказаного договору було виготовлення проекту землеустрою земельних ділянок на території Московськобобрицької сільської ради Лебединського району, зокрема і на земельні ділянки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . За вказані послуги 16.04.2020 товариство сплатило кошти у розмірі 21000 грн. за виготовлення 6 проектів, із розрахунку 3500 грн. за кожен проект.

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на незаконне збагачення та вчинення шахрайських дій, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій та передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді заподіяння матеріальної шкоди, зловживаючи довірою, ОСОБА_1 повідомив ОСОБА_7 та ОСОБА_8 завідомо недостовірну інформацію про необхідність сплатити грошові кошти за виготовлення проектів землеустрою. У свою чергу ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , будучи ошуканими та впевненими у необхідності сплати грошових коштів за виготовлення проектів землеустрою у сумі 3500 грн. кожен, 29.04.2020 у м. Лебедин по вул. Ковальській передали вказану вище суму грошових коштів ОСОБА_1 .

Таким чином, ОСОБА_1 незаконно заволодів грошовими коштами у сумі 3500 грн., належними ОСОБА_7 та грошовими коштами у сумі 3500 грн., належними ОСОБА_8 , якими в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Крім цього ОСОБА_1 обвинувачується у тому, що він, займаючи вищевказану посаду фахівця із земельних питань ТОВ «Агро-край», шляхом зловживання довірою вирішив незаконно заволодіти грошовими коштами ОСОБА_6 у сумі 3 500 грн.

Так, між ТОВ «Агро-край» та фізичною особою підприємцем ОСОБА_9 28.04.2020 був укладений договір про виконання робіт із землеустрою. Предметом вказаного договору було виготовлення проекту землеустрою земельних ділянок на території Московськобобрицької сільської ради Лебединського району, зокрема і земельної ділянки ОСОБА_6 . За вказані послуги 29.04.2020 товариство сплатило кошти у розмірі 30400 грн. за виготовлення 8 проектів, із розрахунку 3800 грн. за кожен проект.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, направленого на незаконне збагачення та вчинення шахрайських дій, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій та передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді заподіяння матеріальної шкоди, зловживаючи довірою, діючи повторно, знаючи, що за виготовлення проекту землеустрою ОСОБА_6 ТОВ «Агро-край» кошти уже перерахувало, ОСОБА_1 повідомив ОСОБА_6 завідомо недостовірну інформацію про необхідність сплатити грошові кошти за виготовлення проекту землеустрою. У свою чергу ОСОБА_6 , будучи ошуканим та впевненим у необхідності сплати грошових коштів за виготовлення проекту землеустрою у сумі 3500 грн., на початку травня 2020 року в м. Лебедин по вул. Сумська поблизу Лебединської РДА особисто передав вказану вище суму грошових коштів ОСОБА_1 , якими в подальшому той розпорядився на власний розсуд.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

Також дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Представник обвинуваченого в судовому засіданні зазначив, що ОСОБА_1 свою вину у пред`явленому обвинуваченні не визнає. При цьому він просив закрити провадження у справі в зв`язку з закінченням строків притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності.

ОСОБА_1 думку свого представника підтримує повністю. Проти звільнення його від кримінальної відповідальності не заперечує.

Прокурор вважає клопотання сторони захисту обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в силу вимог ст. 49 КК України.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи в межах заявленого клопотання, суд зазначає наступне.

Згідно з положеннями ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Частиною 1 статті 49 КК України встановлено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;

3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини;

4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;

5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_1 , передбачене ч. 1 ст. 190 КК України, згідно зі ст. 12 КК України класифікується як кримінальний проступок, за який передбачене покарання у виді обмеженням волі, а кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, - як нетяжкий злочин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

Таким чином, враховуючи те, що з дня скоєння зазначених кримінальних правопорушень, минув строк давності, встановлений законом, в межах якого особа може бути притягнута до кримінальної відповідальності, приймаючи до уваги, що перебіг давності у даному кримінальному провадженні не зупинявся та не переривався, з огляду на заявлене обвинуваченим клопотання, суд вважає необхідним звільнити ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України.

При цьому суд зазначає, що згідно зі статтями 284-288 КПК України підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Ці умови є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання підозрюваним, обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Відповідно до положень ст. 63 Конституції України та ст. 18 КПК України жодну особу не може бути примушено визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення, показання, які можуть стати підставою для її підозри, обвинувачення у вчиненні нею кримінального правопорушення.

Виходячи з цих положень закону, визнання винуватості є правом, а не обов`язком підозрюваного, обвинуваченого, а тому невизнання цими особами своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації ними свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання. Передбачений законом інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує такого звільнення з визнанням ними своєї вини у вчиненні злочину.

Така правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 26.03.2020 (справа № 730/67/16-к).

Оскільки обвинувачений просив звільнити його від кримінальної відповідальності, суд вважає, що невизнання ним вини у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень за наявності згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не є правовою підставою для відмови в задоволенні заявленого клопотання.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Зважаючи на те, що обвинувачений звільняється від кримінальної відповідальності, кримінальне провадження щодо нього підлягає закриттю.

Цивільний позов у справі не заявлено. Речові докази та судові витрати - відсутні.

Керуючись ст. ст. 12, 44, 49 КК України ст. ст. 284-286, 369-372 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Звільнити ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності, а кримінальне провадження щодо нього закрити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через суд першої інстанції в семиденний строк з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_2