Справа № 127/1845/24
Провадження №11-кп/801/536/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження № 0001071 від 12.11.2022 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 та апеляційною скаргою з доповненнями прокурора Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 25.02.2025, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку селища міського типу Вороновиця Вінницького району Вінницької області, громадянку України, з середньою спеціальною освітою, незаміжню, працюючу помічником кухара, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , в силу статті 89 Кримінального кодексу України раніше несудиму,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України, та призначено покарання:

- за ч. 2 ст. 307 КК України у виді 6 (шести) років позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 309 КК України у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_8 остаточне покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі.

Строк відбування призначеного покарання вирішено рахувати з дня затримання на виконання вироку суду, який набрав законної сили.

Вирішено питання з речовими доказами та процесуальними витратами.

ВСТАНОВИВ:

За вироком суду ОСОБА_8 визнана винною у вчиненні кримінальних правопорушень за таких обставин.

ОСОБА_8 , у порушення вимог статей 7, 12, 17, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а також зловживання ними» від 15.02.1995, постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 та наказу Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01.08.2000 (з наступними змінами та доповненнями до наведених нормативних актів), маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут психотропних речовин, обіг яких обмежений, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, переслідуючи корисливі мотиви та мету незаконного збагачення за рахунок протиправної діяльності у сфері незаконного обігу психотропних речовин, в листопаді 2023 року, використовуючи мобільний телефон, в інтернет-магазині мессенджера «Telegram», за попередньою домовленістю з невстановленою особою, перерахувала на невстановлений картковий рахунок невстановлену суму грошових коштів, та незаконно придбала психотропну речовину, обіг якої обмежений, - амфетамін, яку зберігала при собі з метою подальшого збуту, а саме шляхом приховання речовини серед продуктів харчування в передачі, яку мала намір передати своєму знайомому ОСОБА_10 , що утримувався у Державній установі «Вінницька установа виконання покарань (№ 1)» (далі ДУ «ВУВП (№1)»).

Продовжуючи свої кримінально-протиправні дії, з метою реалізації свого умислу ОСОБА_8 11.11.2022 в одному з магазинів м. Вінниці придбала продукти харчування, серед яких була ємність з полімерного матеріалу світло-жовтого кольору з написом «Авіс Вінницький 61% жиру 230 г», закупорена кришкою з полімерного матеріалу світло-жовтого кольору з написом «Авіс Вінницький 61% жиру 230 г» із вмістом в`язкої речовини кремового кольору.

З метою подальшого приховування своїх кримінально протиправних дій того ж дня ОСОБА_8 по вул. Тичини в м. Вінниці до вмісту придбаної ємності помістила раніше незаконно придбану порошкоподібну психотропну речовину білого кольору, обіг якої обмежений, - амфетамін.

Далі, 11.11.2022 близько 15:50 год ОСОБА_8 , з метою реалізації свого кримінально-протиправного умислу, спрямованого на збут психотропної речовини у місця позбавлення волі, прибула до ДУ «ВУВП (№1)» за адресою: вул. Брацлавська, 2 у м. Вінниці, де особисто письмово оформила відповідний бланк заяви від 11.11.2022 про передачу продуктів харчування на ім?я ув?язненого ОСОБА_10 , який на той час утримувався в камерному приміщенні № 54 ДУ «ВУВП (№1)». У заяві ОСОБА_8 зазначила продукти харчування, які мала намір передати ув`язненому ОСОБА_10 , у тому числі поліетиленову коробку з майонезом «Авіс Вінницький 61% жиру 230г», до якої вона раніше помістила психотропну речовину, обіг якої обмежений, - амфетамін.

Близько 15:55 год 11.11.2022 у кімнаті для прийому передач приміщення ДУ «ВУВП (№1)» під час проведення огляду передачі, наданої ОСОБА_8 для ув?язненого ОСОБА_11 , на поверхні в?язкої речовини кремового кольору, яка містилась в ємності з полімерного матеріалу світло-жовтого кольору з написом «Авіс Вінницький 61% жиру 230 г», закупореній кришкою з полімерного матеріалу світло-жовтого кольору з написом «Авіс Вінницький 61% жиру 230 г», була виявлена невідома речовина білого кольору.

Того ж дня, до ДУ «ВУВП (№1)» на місце події прибула слідчо-оперативна група відділу поліції № 1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області та в період часу з 17:55 год по 18:26 год під час огляду місця події виявлено та вилучено: ємність з полімерного матеріалу світло-жовтого кольору з написом «Авіс Вінницький 61% жиру 230 г», закупорену кришкою з полімерного матеріалу світло-жовтого кольору з написом «Авіс Вінницький 61% жиру 230 г», із вмістом в?язкої речовини кремового кольору, порошкоподібну речовину білого кольору, відібрану з поверхні в?язкої речовини кремового кольору, яка містилась у зазначеній ємності та фрагмент марлевої тканини.

У речовині білого кольору, масою 0,0527 г, яка відібрана з поверхні в`язкої речовини кремового кольору, яка містилась у ємності з полімерного матеріалу світло-жовтого кольору з написом «Авіс Вінницький 61% жиру 230 г», міститься психотропна речовина, обіг якої обмежений, - амфетамін, масою 0,0243 г.

У в?язкій речовині масою 226,0898 г, яка знаходилась у ємності з полімерного матеріалу світло-жовтого кольору з написом «Авіс Вінницький 61% жиру 230 г», міститься психотропна речовина, обіг якої обмежений,- амфетамін, масою 0,0203 г.

Отже ОСОБА_8 , будучи особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтею 309 КК, незаконно придбала, зберігала з метою збуту, а також збула у місця позбавлення волі психотропну речовину, обіг якої обмежений,- амфетамін, загальною масою 0,0446 г.

Крім того, ОСОБА_8 у порушення вимог статей 7, 12, 17, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а також зловживання ними» від 15.02.1995, постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 та наказу Міністерства охорони здоров?я України № 188 від 01.08.2000 (з наступними змінами та доповненнями до наведених нормативних актів), маючи умисел на незаконне придбання, зберігання для власного вживання психотропної речовини, обіг якої обмежений, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, 25.08.2023 близько 16.00 год. в землі на полі поряд з вул. Північна у м. Вінниці знайшла прозорий поліетиленовий пакет з пазовим замком та стрічкою червоного кольору із вмістом сухої грудкоподібної та порошкоподібної речовини світло-жовтого кольору. Розуміючи, що знайдена речовина є психотропною, ОСОБА_8 помістила її до своєї жіночої сумки, таким чином незаконно придбала її для власного вживання без мети збуту.

У подальшому, 25.08.2023 близько 15.50 год ОСОБА_8 , проходячи вул. Північна в м. Вінниці, поряд з домогосподарством № 1, з метою перевірки відповідно до статей 32, 34 Закону України «Про Національну поліцію», була зупинена працівниками сектору кримінальної поліції Відділу поліції № 1 Вінницького РУП ГУ НП у Вінницькій області. На запитання працівників поліції про наявність заборонених речовин та засобів ОСОБА_8 , усвідомлюючи, що її дії, спрямовані на зберігання психотропних речовин будуть викриті, повідомила, що у неї при собі наявна психотропна речовина, обіг якої обмежений, - амфетамін.

Цього ж дня, в період часу з 16:44 год по 16:48 год по вул. Північна, 1 у м. Вінниці, ОСОБА_8 у ході огляду місця події, в присутності понятих, добровільно видала зі своєї жіночої сумки поліетиленовий пакет із вмістом порошкоподібної речовини, яку вона незаконно придбала та зберігала для власного вживання без мети збуту.

У вилученій речовині, масою 0,9548 г, міститься психотропна речовина, обіг якої обмежений, - амфетамін, масою 0,6800 г.

Суд кваліфікував дії обвинуваченої ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 307 КК України як незаконне придбання та зберігання психотропних речовин у місця позбавлення волі особою, яка раніше вчинила одне з кримінальних правопорушень, передбачених статтями 308-310, 312, 314, 315, 317 КК України та за ч. 1 ст. 309 КК України як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 , вважаючи вирок суду першої інстанції незаконним через невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої внаслідок суворості та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить його змінити, призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 2 ст. 307 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді 4 років позбавлення волі, за ч. 1 ст. 309 КК України у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, відповідно до ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити обвинуваченій остаточне покарання у виді 4 років позбавлення волі із застосуванням ст. 79 КК України, звільнивши її від відбування покарання з випробуванням.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що у кримінальному провадженні є дві пом`якшуючі покарання обставини, а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, при цьому активна участь ОСОБА_8 у розкритті злочину підтверджується тим, що вона приймала участь у всіх слідчих діях, де послідовно розповіла працівникам поліції про вчинені нею кримінальні правопорушення. Також просить взяти до уваги, що ОСОБА_8 має сина віком до семи років та згідно медичної довідки №15 від 05.03.2025 є вагітною.

В апеляційній скарзі з доповненнями прокурор Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_9 просить вирок суду першої інстанції змінити внаслідок істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність; доповнити мотивувальну частину вироку у частині викладення обвинувачення, визнаного доведеним за ч. 2 ст. 307 КК України, що ОСОБА_8 вчинила злочин, маючи непогашену судимість за ч. 1 ст. 309 КК України за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 01.02.2022; виключити з кваліфікації дій ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 307 КК України вказівку про кваліфікацію дій за ознакою «особою, яка раніше вчинила одне із кримінальних правопорушень, передбачених статтями 308, 310, 312, 314, 315, 317 КК України»; вказати, що дії ОСОБА_8 кваліфікуються за ч. 2 ст. 307 КК України за ознаками незаконного придбання та зберігання психотропних речовин з метою збуту, а також збут психотропних речовин у місця позбавлення волі особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 309 КК України. Змінити резолютивну частину вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 25.02.2025 у частині призначення покарання та вказати про призначення покарання ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 307 КК України у виді 6 років позбавлення волі без конфіскації майна, за ч. 1 ст. 309 КК України у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_8 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 6 років позбавлення волі без конфіскації майна.

Заслухавши суддю-доповідача, виступ захисника ОСОБА_7 , яка підтримала свою апеляційну скаргу та заперечила проти задоволення апеляційної скарги з доповненнями прокурора, прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу з доповненнями прокурора у кримінальному провадженні, заперечивши проти задоволення апеляційної скарги захисника, вивчивши та перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла такого висновку.

Згідно з вимогами ст. 404 КПК України в апеляційному порядку вирок суду першої інстанції перевіряється в межах апеляційної скарги.

Суд першої інстанції розглянув це кримінальне провадження у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки проти цього не заперечували учасники судового провадження та визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення в апеляційній скарзі не оспорюються і відповідно до положень ч.2 ст. 349 КПК України перевірці апеляційним судом не підлягають.

Згідно зі ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права та з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим Кодексом.

Проте, вказаних вимог закону судом першої інстанції не дотримано в повному обсязі.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України у мотивувальній частині вироку у разі визнання особи винуватою зазначаються, зокрема, формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

У вироку стосовно ОСОБА_8 суд визнав повністю доведеним обвинувачення за ч. 2 ст. 307 КК України. Згідно цього обвинувачення ОСОБА_8 вчинила злочин під час непогашеної судимості за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 01.02.2022 за ч. 1 ст. 309 КК України. Проте, у мотивувальній частині вироку, в порушення наведених вимог п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України, при викладенні обвинувачення, визнаного судом доведеним, суд не вказав на цю обставину, а лише зазначив про наявність судимості за ч. 1 ст. 309 КК України без зазначення вироку, на підставі якого така судимість виникла та не була погашена на момент вчинення злочину.

Таким чином, мотивувальну частину вироку суду слід доповнити формулюванням обвинувачення, визнаного судом доведеним, вказівкою на те, що ОСОБА_8 вчинила злочин під час непогашеної судимості за ч. 1 ст. 309 КК України, а саме за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 01.02.2022.

Крім цього, суд у вироку кваліфікував дії ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 307 КК України, зокрема, за ознакою: «особою, яка раніше вчинила одне із кримінальних правопорушень, передбачених статтями 308-310, 312, 314, 315, 317 КК України».

Разом з тим, судом встановлено, що обвинувачена незаконно придбала, зберігала з метою збуту, а також збула у місця позбавлення волі психотропну речовину, обіг якої обмежений, амфетамін, загальною масою 0, 0446 г.

Фактично встановивши наявність в діях обвинуваченої складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме: за ознаками незаконного придбання та зберігання психотропних речовин з метою збуту, а також збут психотропних речовин у місця позбавлення волі особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 309 КК України, в мотивувальній частині вироку суд допустив помилку та кваліфікував дії обвинуваченої за ч.2 ст. 307 КК України, як незаконне придбання та зберігання психотропних речовин з метою збуту, а також збут психотропних речовин у місця позбавлення волі особою, яка раніше вчинила одне з кримінальних правопорушень, передбачених статтями 308-310, 312, 314, 315, 317 КК України.

Разом з тим, як указано вище, ОСОБА_8 вчинила злочин під час непогашеної судимості лише за ч. 1 ст. 309 КК України, згідно вироку Деснянського районного суду м. Києва від 01.02.2022. За кримінальні правопорушення, передбачені статтями 308, 310, 312, 314, 315, 317 КК України, ОСОБА_8 судимості не мала.

Таким чином, при кваліфікації дій ОСОБА_8 суд застосував закон, який не підлягав застосуванню, а саме неправильно кваліфікував дії обвинуваченої за ознакою: «особою, яка раніше вчинила одне із кримінальних правопорушень, передбачених статтями 308, 310, 312, 314, 315, 317 КК України».

У зв`язку з цим вирок підлягає зміні на підставі п. 2 ч. 1 ст. 413 КПК України, а саме з кваліфікації дій ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 307 КК України необхідно виключити вказівку про кваліфікацію дій за ознакою: «особою, яка раніше вчинила одне із кримінальних правопорушень, передбачених статтями 308, 310, 312, 314, 315, 317 КК України» та вказати, що дії ОСОБА_8 кваліфікуються за ч.2 ст. 307 КК України за ознакою «збут психотропних речовин у місця позбавлення волі особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 309 КК України».

Така зміна вироку не погіршує становище обвинуваченої.

Крім того, п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України передбачено, що у разі визнання особи винуватою в резолютивній частині вироку зазначаються, зокрема, прізвище, ім`я та по батькові обвинуваченого, рішення про визнання його винуватим у пред`явленому обвинуваченні та відповідні статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; покарання, призначене по кожному з обвинувачень, що визнані судом доведеними, та остаточна міра покарання, обрана судом.

Як вбачається з мотивувальної частини вироку суду першої інстанції, суд зазначив мотиви та підстави, за яких вважає за неможливе призначити ОСОБА_8 додаткове покарання у виді конфіскації майна, однак у резолютивній частині вироку рішення про незастосування до обвинуваченої покарання у виді конфіскації майна не зазначив, вважаючи це зайвим, що суперечить вимогам п.2 ч.4 ст. 374 КПК України.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з доводами прокурора, викладеними в апеляційній скарзі з доповненнями, що судом першої інстанції допущені істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, у зв`язку з чим вирок підлягає зміні.

Щодо доводів апеляційної скарги адвоката ОСОБА_7 про суворість призначеного ОСОБА_8 покарання, то вони, на думку колегії суддів, є необґрунтованими.

Згідно ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При цьому враховуються ступінь тяжкості вчиненого злочину, особа винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У відповідності до статті 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_8 за ч.2 ст. 307, ч.1 ст. 309 КК України вимог вищезазначених норм кримінального закону повною мірою дотримався.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_8 суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчинених нею кримінальних правопорушень, які відповідно до статті 12 КК України є тяжким злочином та кримінальним проступком, дані про особу обвинуваченої, яка згідно вимог ст. 89 КК України раніше не судима, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, має на утриманні двох малолітніх дітей, обставину, що пом`якшує покарання - щире каяття та відсутність обставин, що його обтяжують.

Доводи апеляційної скарги захисника про врахування судом обставини, що пом`якшує покарання ОСОБА_8 - активне сприяння розкриттю злочину та у зв`язку з цим можливість застосування до обвинуваченої вимог ст.ст. 69,79 КК України, на думку апеляційного суду, є безпідставними.

За змістом ч. 1 ст. 69 КК України при наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для визнання обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої активне сприяння розкриттю злочину.

Активне сприяння розкриттю злочину, як обставина, що пом`якшує покарання, означає добровільну допомогу слідству будь-яким чином: повідомлення правоохоронним органам або суду фактів у справі, надання доказів, інших відомостей про власну кримінальну діяльність чи діяльність інших осіб, викриття інших співучасників, визначення ролі кожного з них у вчиненні злочину, надання допомоги в їх затриманні, видача знарядь і засобів вчинення злочину, майна, здобутого злочинним шляхом. Визнання засудженим своєї вини та надання правдивих показань не підтверджує наявності такої обставини, що пом`якшує покарання, як активне сприяння розкриттю злочину. Така позиція висловлена в постанові ВС від 07квітня 2021року у справі № 263/15605/17. Активне сприяння розкриттю злочину має місце тоді, коли особа, яка вчинила злочин, своїми діями надає допомогу (сприяє) правоохоронним органам у розкритті злочину, в установленні невідомих їм обставин справи, про що вказав ВС в постанові від 12 грудня 2023 року в справі № 127/10701/20.

Як вірно зазначив суд першої інстанції, добровільна видача обвинуваченою психотропних речовин в обох кримінальних правопорушеннях відбулась після її викриття працівниками установи виконання покарань та працівниками поліції.

Те, що ОСОБА_8 приймала участь у всіх слідчих діях, де послідовно розповіла працівникам поліції про вчинені нею кримінальні правопорушення, не є активним сприянням розкриттю злочину, а є наданням правдивих показань та визнанням вини.

Крім того, конкретні обставини вчинення кримінальних правопорушень, скоєних у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, їх тяжкість, дані про особу обвинуваченої, які містяться в матеріалах провадження, вказують на підвищену суспільну небезпеку обвинуваченої та неможливість досягнення мети покарання, зокрема виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень за умови призначення покарання більш м`якого, ніж передбачено законом.

Посилання сторони захисту на наявність у обвинуваченої на утриманні малолітніх дітей та вагітність як на можливість звільнення її від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком, апеляційний суд не бере до уваги.

Так, судом першої інстанції встановлено, що діти ОСОБА_8 перебувають на обліку служби у справах дітей Вінницької міської ради як такі, що опинились у складних життєвих обставинах внаслідок невиконання ОСОБА_8 своїх батьківських обов`язків та на розгляді у Вінницькому міському суді Вінницької області перебувають дві цивільні справи щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_8 .

Сукупність вказаних обставин не дає апеляційному суду підстав для застосування щодо ОСОБА_8 ст.ст. 69, 79 КК України, оскільки її виправлення і перевиховання неможливо без реального відбування нею покарання.

За таких обставин призначене судом першої інстанції ОСОБА_8 покарання за вчинені нею кримінальні правопорушення, за своїм видом і розміром є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої, а також запобігання вчиненню нею нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України та узгоджується з роз`ясненнями, які містяться у постанові Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» і підстав вважати його надто суворим немає.

Керуючись ст.ст. 403, 404, 405, 407, 408, 409 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу з доповненнями прокурора Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_9 задовольнити.

Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 25.02.2025 щодо ОСОБА_8 змінити.

Доповнити мотивувальну частину вироку у частині викладення обвинувачення, визнаного доведеним за ч. 2 ст. 307 КК України, що ОСОБА_8 вчинила злочин маючи непогашену судимість за ч. 1 ст. 309 КК України за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 01.02.2022.

Виключити з кваліфікації дій ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 307 КК України вказівку про кваліфікацію дій за ознакою «особою, яка раніше вчинила одне із кримінальних правопорушень, передбачених статтями 308, 310, 312, 314, 315, 317 КК України».

Вказати, що дії ОСОБА_8 кваліфікуються за ч. 2 ст. 307 КК України за ознаками незаконного придбання та зберігання психотропних речовин з метою збуту, а також збут психотропних речовин у місця позбавлення волі особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 309 КК України.

Змінити резолютивну частину вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 25.02.2025 у частині призначення покарання та вказати про призначення покарання ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 307 КК України у виді 6 років позбавлення волі без конфіскації майна, за ч. 1 ст. 309 КК України у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_8 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 6 років позбавлення волі без конфіскації майна.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набуває законної сили з моменту оголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців із дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4