ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2025 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю прокурора ОСОБА_5 ,потерпілого ОСОБА_6 захисника ОСОБА_7 , обвинуваченої ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції) кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 на вирок Хотинського районного суду Чернівецької області від 28 квітня 2025 року у кримінальному провадженні №0001141 щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, мешканки АДРЕСА_1 , не працюючої, раніше не судимої, обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком Хотинського районного суду Чернівецької області від 28 квітня 2025 року ОСОБА_8 визнана винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України та призначене покарання: за ч. 2 ст.286 КК України у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права керуванням транспортними засобами на строк 3 роки; за ч. 1 ст. 135 КК України у виді 2 років обмеження волі

На підставі ч. 1 ст. 70, ст. 72 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначено покарання ОСОБА_8 у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керуванням транспортними засобами на строк 3 роки.

Залишено ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави до набрання вироком законної сили. Строк відбування покарання обчислено з 08.10.2024 року.

Провадження№11-кп/822/213/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_9

Категорія: ч.2 ст.286, ч.1 ст.135 ККУ Суддя-доповідач: ОСОБА_1

Частково задоволено цивільний позов ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_6 , ОСОБА_11 .

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 41247 грн. 81 коп. та моральну шкоду в розмірі 150 000грн.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_12 моральну шкоду в розмірі 400 000 грн

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_11 моральну шкоду в розмірі 150 000 грн.

Вирішена доля речових доказів. Стягнуто процесуальні витрати на залучення експертів у розмірі 67215 грн. 85 коп.

Скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 04.11.2024 на кошти загальною сумою 20557 грн. 50 коп., які були вилучені під час особистого обшуку у ОСОБА_8 .

Скасовано арешт, накладений на речові докази та тимчасово вилучене майно ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 09.10.2024 року;

Арешт, накладений на транспортний засіб «Renault Megane», номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді заборони відчуження, розпоряджання та користування залишено з метою забезпечення виконання вироку в частині цивільного позову.

Вирішена доля речових доказів. Стягнуто процесуальні витрати на залучення експертів у розмірі 67215 грн. 85 коп.

На вказаний вирок надійшла апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 із проханням змінити вирок та призначити їй покарання із застосуванням ст.ст.69,75 КК України.

Вважає, що районний суд не надав належної оцінки обставинам, які пом`якшують покарання, а саме-що обвинувачена під час досудового розслідування та судового розгляду повністю визнала вину у вчиненні правопорушень, щиро кається, раніше не судима, не притягувалася адміністративної відповідальності.

Зазначає, що обвинувачена позитивно характеризується по місцю проживання, скарг, заяв та звернень на негативну поведінку до міської ради не надходило, її поведінка в ДУ «Слідчий ізолятор», згідно характеристики, є позитивною, порушень дисципліни не допускала.

Звертає увагу, що від початку проведення досудового розслідування і по даний час ОСОБА_8 щиро кається за свої дії, не заперечує щодо відшкодування матеріальної та моральної шкоди при першій можливості, в тому числі за рахунок вилучених слідчим коштів та від продажу арештованого автомобіля.

Вказані обставини вважає достатніми для висновку про можливість виправлення обвинуваченої без реального відбування покарання та призначення їй покарання із застосуванням ст. 75 КК України, що буде необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів, а також дасть можливість заробити кошти для відшкодування моральної та матеріальної шкоди потерпілим.

На апеляційну скаргу прокурор подав заперечення, доводи апелянта вважає необґрунтованими, просить залишити без змін вирок районного суду, оскільки він є законним та вмотивованим.

Згідно з вироком, 07 жовтня 2024 року, приблизно о 17 годині 00 хвилин, водійка ОСОБА_8 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Renault Megane», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухалась по вул. Українській зі сторони вул. М. Рильського в напрямку вул. Чужбинського в м. Хотин Дністровського району Чернівецької області.

Наближаючись до будинку № 14 вказаної вулиці, водійка ОСОБА_8 проявила неуважність до дорожньої обстановки та самовпевненість у своїх діях, не переконавшись, що її дії будуть безпечними і не створять небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, змінила вліво напрямок руху керованого нею автомобіля марки «Renault Megane», реєстраційний номер НОМЕР_1 , при цьому виїхавши за межі проїзної частини дороги, де на в`їзді до домогосподарства № 14 допустила наїзд на малолітнього пішохода ОСОБА_12 , яка знаходилася біля огорожі вказаного будинку.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди малолітня ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у відповідності до висновку судово-медичної експертизи № 744мд від 22.10.2024 отримала тілесні ушкодження у вигляді: перелому черепа зліва по лямбподібному шву зі зміщенням фрагменту на товщину кістки; після травматичного внутрішньо-мозкової гематоми лобної долі лівої півкулі головного мозку; підкапсулярної гематоми печінки; відкритого уламкового гвинтоподібного перелому правої великогомілкової кістки в середній третині та малогомілкової кістки в нижній третині зі зміщенням відламків; закритого перелому хірургічної шийки лівої плечової кітки без зміщення; епіфізіоліса (перелому) голівки правої плечової кітки без зміщення; закритого перелому лівої сідничної кістки; переломів 5, 6, 7 ребер зліва без зміщення уламків; забійної рани чола зліва; пара орбітальної гематоми зліва, саден голови, шиї, обох нижніх кінцівок. Вищевказані тілесні ушкодження відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як такі, що небезпечні для життя.

Вказану дорожньо-транспортну пригоду водійка ОСОБА_8 скоїла в результаті порушення та невиконання вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2021 № 1306, які вимагають від водія:

- п. 10.1 перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до висновку судової інженерно-транспортної експертизи «Дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод» від 11.12.2024 № СЕ-19/126-24/14058-ІТ, вказане порушення вимог п. 10.1 ПДР України з технічної точки зору перебуває у причинному зв`язку із настанням даної пригоди.

Крім того, 07 жовтня 2024 року, приблизно о 17 годині 00 хвилин, водійка автомобіля «Renault Megane», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_8 , в порушення вимог підпунктів «а», «г», «д» пункту 2.10 ПДР України, затверджених постановою Кабінету міністрів України № 1306 від 10.10.2001, безпосередньо після скоєння дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце за адресою: вул. Українська, 14 в м. Хотин Дністровського району Чернівецької області, завідомо знаючи, що такими своїми діями вона поставила малолітнього пішохода ОСОБА_12 в небезпечний для життя стан, залишила останню на місці події в безпорадному стані, позбавлену можливості вжити заходів до самозбереження, не переконалася, чи потребує вона допомоги, не викликала бригаду швидкої медичної допомоги, а залишила її у небезпеці та з місця події зникла.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника ОСОБА_7 та обвинуваченої, які підтримали апеляційну скаргу, доводи прокурора та потерпілого ОСОБА_6 про відсутність підстав для зміни вироку, перевіривши доводи апелянта, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Вирок суду в частині доведеності винуватості та юридичної оцінки дій обвинуваченої апелянтом не оспорюється, а тому апеляційний суд не наводить в ухвалі доводів на підтвердження таких висновків.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно ст. 65 КК України під час призначення покарання у кожному конкретному випадку, суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При вирішенні питання про призначення обвинуваченій покарання районний суд, відповідно до вимог ст.ст.50,65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченої та обставини, що пом`якшують покарання.

Зокрема,суд зважив,що ОСОБА_8 раніше не судима, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, по місцю проживання характеризується посередньо.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнав щире каяття.

Обставин, які би обтяжували покарання, суд не встановив.

Призначаючи обвинуваченій покарання, районний суд також взяв до уваги інформацію, яка викладена в досудовій доповіді, складеній територіальним органом пробації, з якої вбачається, що в результаті проведення оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення встановлено, що такий ризик оцінюється як середній; ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як середній.

Викладене свідчить,що при призначенні покарання районний суд повною мірою врахував ті обставини,на які посилається захисник у апеляційній скарзі.

Згідно правової позиції,викладеної у п.20 Постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті), при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК України, суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб, а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

Призначаючи покарання,суд правильно зважив,що обвинувачена вчинила тяжкий злочин,передбачений ст.286 ч.2 КК України,проти безпеки руху.

За встановленими судом фактичними обставинами, ОСОБА_8 грубо порушила вимоги правил дорожнього руху,виїхала за межі проїзної частини дороги, де допустила наїзд на малолітню дитину ОСОБА_12 ,2017 р.н., яка перебувала біля огорожі власного будинку.

Внаслідок наїзду дитина отримала тяжкі тілесні ушкодження,а обвинувачена не вчинила жодних дій, спрямованих на можливе усунення загрози для здоров`я та життя потерпілої, залишила без допомоги малолітню дитину, яка перебувала в небезпечному для життя стані(таким чином, одразу вчинила ще один злочин, умисно).

ОСОБА_8 не викликала медичну допомогу для потерпілої, не повідомила про вчинене правоохоронні органи, натомість з місця події втекла, намагалася переховуватись від правоохоронних органів та була затримана працівниками поліції в м. Київ (рапорт та протокол затримання на а.с.171, 190-193 т.1).

Така посткримінальна поведінка ОСОБА_8 істотно підвищує ступінь суспільної небезпечності вчинених нею злочинів,які вчинені під час використання джерела підвищеної небезпеки.

У районному суді потерпілий та законний представник потерпілої- її мати просили призначити обвинуваченій покарання згідно закону.

Під час апеляційного розгляду потерпілий-батько дитини- пояснив,що ані обвинувачена особисто,ані її родичі не контактували із ними щодо відшкодування шкоди,жодної фінансової допомоги під час лікування не надали.

Дитина потребує подальшого обстеження, лікування та реабілітації.

Отже, районний суд, врахувавши дані про особу обвинуваченої, її поведінку після вчинення кримінальних правопорушень, тяжкість скоєного,наслідки ,що настали,призначив обвинуваченій покарання,яке є справедливим,необхідним і достатнім для її виправлення і попередження вчинення нових злочинів.

Підстав для пом`якшення покарання судова колегія не вбачає і таких достатніх підстав не наведено у апеляційній скарзі.

Апеляційний суд погоджується з висновком районного суду про те, що виправлення ОСОБА_8 без відбування покарання у вигляді позбавлення волі неможливе.

Доводи апелянта про те, що районний суд залишив поза увагою готовність обвинуваченої відшкодувати завдану її діями шкоду є безпідставними, оскільки жодних дій, які б свідчили про її намагання компенсувати спричинені збитки, вона не вчинила.

Ухвалений відносно ОСОБА_8 вирок є законним і обґрунтованим, а тому подану захисником апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст.404,405,407,418,419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Хотинського районного суду Чернівецької області від 28 квітня 2025 року щодо ОСОБА_8 за ст.ст.286 ч.2,135 ч.1 КК України-без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженою у той же строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя доповідач: Судді:

_________________ __________________ __________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3