Справа № 346/4098/25
Провадження № 1-кс/346/926/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2025 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

Слідчий суддя ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 в про скасування арешту майна у кримінальному проваджені № 0000631, внесеному в ЄРДР 11 серпня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника звернувся до суду із вказаним клопотанням, яке обґрунтовує тим, що ухвалою слідчого судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 12 серпня 2025 року (справа № 346/4098/25) накладено арешт на автомобіль марки «Фольксваген Гольф» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить їй на праві володіння.

Згідно ухвали слідчого судді зазначено, що даний арешт було накладено з метою забезпечення збереження речових доказів та заборони відчуження вказаного майна.

ОСОБА_3 вказує, що в рамках досудового розслідування вказаний автомобіль було оглянуто експертом, з ним проведено всі необхідні слідчі дії, тому підстав для арешту транспортного засобу та його зберігання на арештмайданчику немає. Зазначає, що транспортний засіб перебуває на відкритій місцевості, не захищений від дощу та граду, що може призвести до його пошкодження.

Тому просить скасувати арешт транспортного засобу, та передати їй автомобіль на відповідальне зберігання.

Заявниця в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд клопотання в її відсутності.

Власник майна ОСОБА_4 у судове засідання також не з`явився.

Слідчий Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області в судове засідання також не з`явився, подав заяву в якій зазначив, що з вказаним транспортним засобом в рамках кримінального провадження проведено всі необхідні слідчі дії та експертизи, щодо клопотання не заперечив, розгляд справи просить проводити в його відсутності.

Перевіривши надані матеріали, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Встановлено, що ухвалою слідчого судді Коломийського міськрайонного суду від 12 серпня 2025 року у кримінальному проваджені № 0000631, внесеному в ЄРДР 11 серпня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України, накладено арешт на транспортний засіб «Фольксваген Гольф» реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого відповідно до реєстру транспортних засобів МВС України є ОСОБА_4 (а.с. 3).

Згідно з ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно положень абз. 2 ч. 1 ст. 174 Кримінального процесуального кодексу України (далі -КПК України) арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до абз. 3 п. 1 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна", за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 КПК України, до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

Встановлено, що ухвалою слідчого судді було накладено арешт з метою збереження речових доказів, а саме вказаного автомобіля з метою проведення всіх необхідних слідчих дій виявленого автомобіля, з метою збереження речових доказів.

З огляду на положення частини 1 статті 22 КПК України, відповідно до якої кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, враховуючи позицію слідчого, слідчий суддя дійшов висновку, що потреба у подальшому застосуванні арешту майна відпала в частині.

Слідчий суддя враховує те, що арештований транспортний засіб визнано речовим доказом, проведено з ним всі необхідні слідчі дії та експертизи.

Згідно зі статтею 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Обмеження права користування, володіння чи розпорядження власністю може бути лише обмежене Законом і має бути виправданим для кожного випадку окремо.

При цьому, слідчий суддя враховує, що гарантування права власності є одним із основоположних аспектів забезпечення верховенства права.

Оскільки автомобіль продовжує бути речовим доказом в кримінальному провадженні, він не може бути відчужений, ним не можна розпоряджатися.

Слідчий суддя, вважає, що для досягнення мети арешту майна, а саме збереження речових доказів та запобіганню зазначеним вище ризикам, достатнім і співмірним способом обтяження буде заборона відчуження та розпорядження арештованим автомобілем.

Зважаючи на доведення заявником, що у подальшому у застосуванні арешту майна в частині заборони користування та володіння відпала потреба, арешт майна призводить до надмірного обмеження його правомочностей як власника, вважаю за необхідне клопотання задовольнити, скасувавши арешт майна в межах заборони користування.

Зберігатиметься чинність арешту в межах заборони відчуження вказаного транспортного засобу, що забезпечить досягнення цілей досудового розслідування.

Разом з тим, вирішення питання про передачу речового доказу на відповідальне зберігання, на підставі ч. 6 ст. 100 КПК України, не належить до компетенції слідчого судді, а вирішується слідчим, який здійснює досудове розслідування.

Враховуючи вищезазначене, вважаю, що даний захід забезпечення слід скасувати. Таким чином, клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 174 , 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

клопотання задовольнити.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Коломийського міськрайонного суду від 12 серпня 2025 року (справа № 346/4098/25) на автомобіль марки «Фольксваген Гольф» реєстраційний номер НОМЕР_1 , в частині заборони користування автомобілем.

Передати транспортний засіб марки «Фольксваген Гольф» реєстраційний номер НОМЕР_1 володільцю ОСОБА_3 та зобов`язати її та власника не відчужувати транспортний засіб до розгляду справи в суді.

Попередити ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України за розтрату, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення майна або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт.

Виконання ухвали покласти на слідчого.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: ОСОБА_1