Справа № 367/9530/25
Провадження по справі № 1-кп/367/982/2025
У Х В А Л А

Іменем України

19 серпня 2025 року Ірпінський міський суд Київськоїобласті у складі:

Головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

за участю захисника: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

законний представник: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Ірпеня у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000055 клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за обвинуваченням: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, суд,-

ВСТАНОВИВ:

До Ірпінського міського суду Київської області з Бучанської окружної прокуратури Київської області надійшло клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, неповнолітній ОСОБА_5 , знаходячись у тому ж місці, у період часу з 19:57 до 20:02, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, в умовах воєнного стану, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та він не буде викритим, шляхом вільного доступу, з полиць указаного магазину таємно викрав дві пляшки віскі «Глендфідіш», об`ємом 0,5 л, вартістю 1 749,17 грн кожна, на загальну суму 3 498,35 грн, одну пляшку віскі «Grazy Charley Blended», об`ємом 0,7 л, вартістю 333,25 грн, піцу «Чотири сири» власного виробництва, вартістю 146,60 грн, які належали магазину ТОВ «ФОРА» № 462/1. З метою доведення свого злочинного умислу до кінця, ОСОБА_5 тримаючи у руках указаний товар минув антикрадіжні рамки, встановленні на виході з приміщення магазину, не розрахувався за товар з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив магазину ТОВ «ФОРА» № 462/1 майнового збитку на загальну суму 3 978,20 грн. З додержанням порядку та строків, установлених статтями 276-278 КПК України, у кримінальному провадженні №0000055 від 16.05.2025, ОСОБА_5 24.06.2025 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України.

Ухвалою слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 25.06.2025 стосовно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з застосуванням електронного засобу контролю та покладено обов`язки, передбачені статтею 194 КПК України. Підставою застосування указаного запобіжного заходу відповідно до частини другої статті 177 КПК України було наявна обґрунтована підозра у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України, а також наявність ризиків, визначених п.п. 1, 3, 4 та 5 ч. 1 статті 177 КПК України. Водночас, 08.07.2025 приблизно о 05:00 ОСОБА_5 , з метою таємного викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням до іншого приміщення, повторно, в умовах воєнного стану прибув до приміщення студії краси, розташованої по АДРЕСА_2 , де реалізовуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи повторно, умисно, переслідуючи корисливі мотиви, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, в умовах воєнного стану, переконавшись, що поблизу нікого немає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, за допомогою невстановленого предмету пошкодив вікно і проник до приміщення студії краси розташованої за вказаною вище адресою, звідки таємно викрав майно, а саме: кутову шліфувальну машинку «START PRO» SAG-1170, вартістю 696,00 грн, електродриль «RZTK D 1000», вартістю 685,67 грн, мобільний телефон «Samsung» SM -А 035F/DS 32 Гб, вартістю 2 106,67 грн, чохол для мобільного телефону, вартістю 73,33 грн, машинку для стрижки марки «Yiwu Shakezhong» модель МН-007, вартістю 273,33 грн, тример для стрижки бороди марки «Yiwu Shakezhong» модель МН-007, вартістю 112,50 грн, сумку дорожню «FAVOR» вартістю 273,33 грн та грошові кошти на суму 1 150,00 грн, що належали потерпілій ОСОБА_7 , чим спричинив останній майнової шкоди на загальну суму 5 370,83 грн; машинку для стрижки «Swey Storm», вартістю 1 828,00 грн, тример для стрижки «Swey Cooper», вартістю 1 554,64 грн, тример для стрижки «VGR V-071», вартістю 224,50 грн, що належать потерпілій ОСОБА_8 , чим спричинив останній майнової шкоди на загальну суму 3 607,14 грн; машинку для стрижки «MOSER NEO 1886-0051», вартістю 2 218,49 грн, машинку для стрижки «VGR V-641», вартістю 840,40 грн, що належать потерпілій ОСОБА_9 , чим спричинив останній майнової шкоди на загальну суму 3 058,89 грн; набір з машинки для стриження та тримера «VGR М-640 RED», вартістю 1 981,58 грн, фен «BaByliss PRO Prodigio (ВАВ6710RE) у комплекті з двома змінними насадками», вартістю 1 410,64 грн, сумка для перукарських інструментів «Moser 0092-6185», вартістю 957,38 грн, що належать потерпілій ОСОБА_10 , чим спричинив останній майнової шкоди на загальну суму 4 349,60 грн. З метою доведення свого злочинного умислу до кінця, ОСОБА_5 склав викрадене ним майно у дорожню сумку «FAVOR» та сумку для перукарських інструментів «Moser 0092-6185», тримаючи ці сумки у руках з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 майнової шкоди на загальну суму 16 386,46 грн.

Крім того, у зв`язку з порушенням обвинуваченим ОСОБА_5 умов застосованого до нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, порушення покладених на нього слідчим суддею обов`язки, ухвалою слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 31.07.2025 ОСОБА_5 змінено застосований до нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований та не навчається, отже не має джерела для існування, зокрема, злочини в яких його обвинувачують, ним вчинено з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, що в своїй сукупності вказує на відсутність у неповнолітнього обвинуваченого стримуючих соціальних зв`язків.

Ураховуючи викладене, неповнолітній обвинувачений ОСОБА_5 будучи не ізольованим від суспільства в частині вільного вибору місця перебування, усвідомлюючи невідворотність реального покарання за кримінальне правопорушення у якому його обвинувачують, може переховуватись від суду.

В обґрунтування існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України слід звернути увагу суду на те, що обвинувачений ОСОБА_5 може незаконно впливати шляхом вмовляння або залякування на покази потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні, які можуть піддиратись вмовлянню або залякуванню з боку неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 і змінити свої покази на його користь, що призведе до спотворення показів, які потерпілі та свідки даватиме під час судового розгляду даного кримінального провадження.

Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки на даний час судом у кримінальному провадженні не проведено всіх необхідних дій спрямованих на з`ясування обставин події та перевірку їх доказами, зокрема, не допитано потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні, не досліджено всіх письмових доказів, що дає підстави прокурору вважати, що неповнолітній обвинувачений ОСОБА_5 перебуваючи на волі може вчиняти ряд дій, для того щоб уникнути кримінальної відповідальності тобто наявний ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України - перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Існує ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання, просила його задовольнити, зазначила, що на сьогодні ОСОБА_5 є повнолітньою особою, ухвалою слідчого судді йому вже обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Захисник адвокат ОСОБА_11 у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання.

У судовому засіданні законний представник ОСОБА_6 залишила питання на розсуд суду.

ОСОБА_5 у судовому засіданні проігнорував будь які питання з боку суду та інших учасників.

Вислухавши думку осіб, які беруть участь у розгляді клопотання, вивчивши матеріали клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, приходить до таких висновків.

У силу частини першої та пункту 9 частини другої статті 131 КПК України запобіжні заходи є заходом забезпечення кримінального провадження, що застосовується з метою досягнення дієвості цього кримінального провадження.

Відповідно до частини третьої статті 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (стаття 177 КПК України).

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї (стаття 178 КПК України).

Відповідно до частини першої статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною шостою та восьмою статті 176 КПК України.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (пункт 4 частини другої статті 183 КПК України).

Ухвалою слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 25.06.2025 стосовно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з застосуванням електронного засобу контролю та покладено обов`язки, передбачені статтею 194 КПК України, строк дії ухвали з 25.06.2025 до 23.08.2025.

Однак 31.07.2025 в межах кримінального провадження № 0000569 від 09.07.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні 08.07.2025 кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України, а саме таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненої повторно, в умовах воєнного стану з проникненням у приміщення студії краси, розташованої по вулиці Свято-Покровська, 9-В в селищі Гостомель Бучанського району Київської області. Було обрано

При вирішенні питання про продовженні запобіжного заходу ОСОБА_5 слід врахувати наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

Враховуючи вимоги чинного кримінального процесуального законодавства, під час розгляду клопотань на стадії досудового розслідування слідчий суддя має переконатись, що сукупність матеріалів на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі є достатньою для висновку про обґрунтованість підозри, яка не є сама по собі актом притягненням особи до відповідальності, а є лише сукупністю даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Слідчий суддя ураховує, що поняття обґрунтована підозра не визначене у національному законодавстві, проте зважаючи на вимоги, закріплені у статті 9 КПК України, а також статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, суд в цьому контексті враховує позиції Європейського суду з прав людини викладені в його рішеннях.

Зокрема, за змістом пункту 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі Мюррей проти Об`єднаного Королівства від 28.10.1994, Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства від 30.08.1990).

Обґрунтованість підозри повинна бути визначена, враховуючи положення ставтті 94 КПК України, а саме, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

На цьому етапі судового провадження суд не вирішує питання про оцінку доказів для визнання підозрюваного винуватим чи невинуватим у вчиненні злочину, адже судове провадження наразі не завершено, докази сторін в повному обсязі судом не досліджено, і відповідно до статті 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, має оцінити після завершення дослідження кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Підозра ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених частиною четвертою статті 185 КК України, повністю обґрунтована і підтверджується матеріалами кримінального провадження, які долучені до клопотання, а саме: витягом з ЄРДР, протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 29.04.2024; довідкою про вартість викрадених речей станом на 11.04.2025; висновком експерта про вартість викрадених речей; протоколом допиту представника потерпілої особи; протоколами пред`явлення особи впізнання за фотознімками; протоколами огляду предметів записів камер відеоспостереження; протоколом огляду місця події; вимогою про судимість з якої убачається, що обвинувальний акт за частиною третьою статті 289 КК України стосовно ОСОБА_5 направлено до суду.

Обставини, що дають підстави ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, обґрунтовується зібраними доказами та іншими матеріалами кримінального провадження.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу до обвинуваченого є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити певні дії, що передбачені цією статтею.

В обґрунтування клопотання прокурор послався на існування ризиків того, що обвинувачений ОСОБА_5 може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інші злочини.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Надаючи оцінку тому, чи існує ризик переховування ОСОБА_5 від органу досудового розслідування, суду, слідчий суддя виходить з сукупності встановлених відомостей, що може доводити або спростовувати вірогідність вчинення обвинувачених дій, спрямованих на порушення відповідних обов`язків. Він усвідомлює, що вчинив умисний злочин, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі, тому санкція злочину може спонукати його до переховування, а саме: зміни місця проживання, пов`язаного з незаконним перетином кордону; виїзду до непідконтрольних наданий час територій України, тощо. При встановленні наявності ризику впливу на учасників у цьому кримінальному провадженні слідчий суддя погоджується з думкою слідчого, прокурора, що обвинувачений може впливати на потерпілих шляхом умовлянь, підкупу, залякування, погроз, примусу, вимагати дачу ними неправдивих показань або зміну уже наданих під час досудового розслідування. Ризик вчинення іншого кримінальне правопорушення підтверджується характером кримінального правопорушення, у скоєнні якого обґрунтовано обвинувачується ОСОБА_5 . На думку слідчого судді, зважаючи на те, що обвинувачений офіційно не працює, не навчається, не має постійного джерела прибутку, він може продовжити вчинення аналогічних кримінальних правопорушень й надалі у разі не перебування під вартою. Указане також підтверджується тим, що на розгляді у суді перебуває обвинувальний акт за звинуваченням ОСОБА_5 учиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 289 КК України, йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною четвертою статті 185 КК України, одне з яких за підозрою ним вчинено вже під час дії запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, також протягом останнього року не одноразово притягувався до адміністративної відповідальності за дрібні крадіжки. При цьому, слідчий суддя ураховує, що об`єктами указаних правопорушень є відносини власності та є правопорушеннями націленими на позбавлення законних володільців майна їх права володіння та користування цими речами.

Не зважаючи на застосований щодо ОСОБА_5 запобіжний захід та покладені на нього слідчим суддею обов`язки, ним порушено умови цього запобіжного заходу та 08.07.2025 приблизно о 05:00 з приміщення студії краси, розташованої по АДРЕСА_2 , вчинено крадіжку.

Крім того, у зв`язку з порушенням обвинуваченим ОСОБА_5 умов застосованого до нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, порушення покладених на нього слідчим суддею обов`язки, ухвалою слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 31.07.2025 ОСОБА_5 змінено застосований до нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою.

З викладених вище обставин можна вважати, що достатнім для забезпечення виконання покладених на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язків буде запобіжний захід у виді тримання під вартою, а більш м`який запобіжний захід як свідчать обставини провадження є недієвим.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги наявність ризиків передбачених п.п. 1,3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які не зменшилися після розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці проживання, зважаючи на те, що по провадженню не допитані свідки, що у своїй сукупності свідчить про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам, суддя приходить до висновку про доведення прокурором обставин, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою.

Так, Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Жодних стримуючих факторів, які б свідчили, що обвинуваченими не будуть вживатися перешкоди в уникненні від правосуддя в спосіб неявки в судові засідання, стороною захисту не наведено та не надано доказів на підтвердження цього.

Враховуючи, що стороною захисту не надано переконливих та документально підтверджених даних, які б на теперішній час унеможливлювали перебування обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, суд приходить до висновку, що сукупність обставин, передбачених ст. 178 КПК України, а саме тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, відомості, які характеризують особу обвинуваченого, свідчить, що на даний час продовження строку тримання під вартою обвинуваченому не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, обставинами, які дають підстави стверджувати про наявність публічного інтересу, що виправдовує виняток із загальної норми про повагу до свободи людини, є непоправні наслідки вчиненого, оскільки, відповідно до статті 3 Конституції України, людина, її життя та здоров`я є найвищою соціальною цінністю.

Крім того, суд, керуючись ч. 3 ст.183 КПК України, згідно з якою суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України (частина третя статті 183 КПК України).

Розмір застави визначається суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та встановлених ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (частина четверта статті 182 КПК України).

З огляду на викладене, керуючись, ст. 176-178, 183, 199, 331 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора Бучанської окружної прокуратури Київської області про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 задовольнити.

Продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на 60 (шістдесят) днів, а саме до 17.10.2025 року.

Одночасно визначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заставу у розмірі 20 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень і може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звільнити з-під варти негайно після отримання та перевірки документу, що підтверджує внесення застави.

У разі внесення застави, зобов`язати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 :

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за кожним викликом;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає селище Гостомель, Бучанський район, Київської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від позапроцесуального спілкування із потерпілими та свідками у цьому кримінальному провадженні;

- залишити на зберіганні в уповноважених органах державної влади паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (за наявності).

Роз`яснити, що у разі, якщо ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора чи суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього процесуальні обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1