Номер провадження 1-кп/243/914/2025
Номер справи 243/5385/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 23 » червня 2025 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області, у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

- секретаря судового засідання ОСОБА_2

- прокурора ОСОБА_3

- обвинуваченого ОСОБА_4

- захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, що забезпечує функціонування електронного судочинства в Україні в залі № 4 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження за № 0000390, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань 13 червня 2025 року з Обвинувальним актом та додатками, яке надійшло з Слов`янської окружної прокуратури Донецької області 20 червня 2025 року по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янська Донецької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, на утримані неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб не має, не є особою з інвалідністю, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу статті 89 КК України,-

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 309 частина 1, 310 частина 1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Угода про визнання винуватості досягнута під час досудового розслідування справи.

ОСОБА_4 , порушуючи вимоги ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15 лютого 1995 року, яка забороняє на території України обіг наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, вчинив незаконні операції з наркотичними засобами на території м. Слов`янська Краматорського району Донецької області при наступних обставинах.

Так, в березні 2025 року, більш точну дату та час в ході судового розгляду кримінального провадження встановити не виявилось можливим, у ОСОБА_4 виник протиправний умисел, направлений на посів та вирощування кущів конопель на території домоволодіння за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_2 .

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_4 , в цей же день та час, діючи умисно, з метою посіву та вирощування конопель, придбав за допомогою мережі Інтернет насіння рослини роду конопель.

Після чого, в квітні 2025 року, точний час та дата при судовому розгляді кримінального провадження не встановлена, ОСОБА_4 , знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, без відповідного дозволу, на присадибній ділянці за вказаною адресою незаконно посіяв насіння рослин роду конопель.

В подальшому в період часу з квітня 2025 року по 21 травня 2025 року, ОСОБА_4 , діючи умисно, без відповідного дозволу здійснював роботу по догляду за 43 кущами рослин конопель, з метою доведення їх до стадії дозрівання, шляхом культивування, а саме, здійснював полив та знищував бур`яни, в результаті чого виростив 43 рослини роду конопель.

21 травня 2025 року в період часу з 10 год. 39 хв. по 11 год. 49 хв., в ході проведення обшуку на території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем мешкання ОСОБА_4 виявлено та вилучено в пристосованому для вирощування місці 43 рослини роду коноплі (Cannabis).

Крім цього, ОСОБА_4 , в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15 лютого 1995 року із подальшими змінами та доповненнями, Постанови Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року № 770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» із подальшими змінами та доповненнями, Наказу МОЗ України № 188 від 01 серпня 2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» із подальшими змінами та доповненнями, вчинив кримінальне правопорушення, пов`язане з незаконним обігом наркотичних засобів, за наступних обставин.

Так, на початку травня 2025 року, більш точну дату та час в ході судового рогляду кримінального провадження встановити не виявилось можливим, у ОСОБА_4 виник протиправний умисел, направлений на незаконне виготовлення та зберігання наркотичного засобу-канабісу для особистого вживання, без мети збуту.

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_4 , в цей же день та час, знаходячись за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, на присадибній ділянці, з раніше незаконно вирощених кущів коноплі зірвав гілки з листям. Вказані гілки з листям дикоростучої рослини конопля ОСОБА_4 переніс до господарської будівлі на території домоволодіння за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_2 , де сховав серед речей та висушив, тим самим незаконно виготовив наркотичний засіб-канабіс та почав його незаконно зберігати у вказаному місці, без мети збуту.

Після чого, у травні 2025 року, в денний час доби, точну дату та час під час судового розгляду кримінального провадження не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_2 , руками перетер вже висушене листя рослини коноплі, тим самим незаконно виготовив наркотичний засіб канабіс для подальшого особистого вживання, без мети збуту. В цей же день та час, знаходячись за вищевказаною адресою, ОСОБА_4 , подрібнений наркотичний засіб помістив до однієї пластикової ємкості, одного паперового згортку та одного полімерного згортку, які в подальшому приніс за місцем свого тимчасового мешкання, за адресою: АДРЕСА_3 , де продовжив незаконно зберігати у приміщенні будинку для особистого вживання, без мети збуту.

21 травня 2025 року в період часу з 08 год. 27 хв. по 09 год. 48 хв., в ході проведення обшуку домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , за місцем мешкання ОСОБА_4 , у приміщенні будинку виявлено та вилучено одну пластикову ємкість, один паперовий згорток та один полімерний згорток, в яких знаходились речовина рослинного походження, яка є наркотичним засобом, обіг якого обмежено канабісом, загальною масою 38,87 г. Загальна маса канабісу у перерахунку на суху речовину складає 34,31 г, який ОСОБА_4 умисно, незаконно виготовив та зберігав для власного вживання, без мети збуту.

ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене статтею 309 частиною 1 КК України незаконне виготовлення та зберігання наркотичного засобу без мети збуту та кримінальне правопорушення, передбачене статтею 310 частина 1 КК України - незаконний посів та вирощування конопель у кількості від десяти до п`ятдесяти рослин.

20 червня 2025 року між Прокурором Слов`янської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000390, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань 13 червня 2025 року та обвинуваченим ОСОБА_4 , з участю його захисника адвоката ОСОБА_5 укладено Угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно наданої суду разом з Обвинувальним актом Угоди про визнання винуватості обвинувачений ОСОБА_4 під час судового розгляду справи повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується: а) беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні і б) сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого статтею 309 частина 1 КК України у виді обмеження волі на строк три роки; за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого статтею 310 частина 1 КК України у виді обмеження волі на строк два роки. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточно призначити покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у вигляді 3 (трьох) років обмеження волі. Відповідно до вимог ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням, з встановленням відповідного іспитового строку.

Згідно даної угоди Прокурор Слов`янської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000390, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань 13 червня 2025 року та обвинувачений ОСОБА_4 , з участю його захисника адвоката ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за статтею 309 частина 1 КК України та статтею 310 частина 1 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений визнав свою винуватість у зазначених кримінальних правопорушеннях. Також вказаною Угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого статтею 309 частина 1 КК України у виді обмеження волі на строк три роки; за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого статтею 310 частина 1 КК України у виді обмеження волі на строк два роки. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточно призначити покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у вигляді 3 (трьох) років обмеження волі. Відповідно до вимог ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням, з встановленням відповідного іспитового строку.

В Угоді передбачені наслідки укладення та затвердження Угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Прокурор у судовому засіданні зазначила, що при укладенні Угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України і КК України, та просила суд Угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене в Угоді про визнання винуватості покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених статтею 309 частина 1 КК України на статтею 310 частина 1 КК України в обсязі підозри, та пояснив, що під час укладення угоди діяв добровільно, розуміє свої права та наслідки укладення Угоди про визнання винуватості, дав згоду на призначення узгодженого виду та міри покарання у разі затвердження Угоди про визнання винуватості та заявив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно Угоди про визнання винуватості зобов`язання. Розуміє, що умисне невиконання Угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Укладаючи відповідну Угоду про визнання винуватості, він цілком розумів надані йому законом права, а також роз`яснені судом наслідки укладення та затвердження вказаної Угоди, визначені ст. 473 КПК України і щодо відмови від здійснення прав, передбачених п. 1ст. 474 КПК України, в тому числі і наслідки невиконання вказаної Угоди, визначені ст. 476 КПК України. Крім того, обвинувачений вказав, що вищезазначена Угода про визнання винуватості укладена ним з прокурором добровільно без застосування будь якого насильства, примусу, погроз.

Просив Угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 підтримав позицію свого підзахисного, та просив призначити йому узгоджену міру покарання, зазначив, що будь-якого тиску на обвинуваченого вчинено не було, всі дії є добровільними, укладення угоди відбувалося в його присутності, просив затвердити Угоду про визнання винуватості.

Розглядаючи питання про затвердження Угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.

У відповідності до вимог частини 5 статті 469 КПК України укладення Угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Перед ухваленням рішення про затвердження Угоди про визнання винуватості суд під час судового засідання з`ясував в обвинуваченого чи цілком він розуміє: 1) що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а також він має такі права:

- мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення;

- мати захисника у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом або захищатися самостійно;

- допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.

Суд роз`яснив ОСОБА_4 наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України та характер кожного обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, а також вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Сторони просять затвердити Угоду про визнання винуватості.

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена Угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно частини 4 ст. 469 КПК України, Угода про визнання винуватості між прокурором, підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода, завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених статтею 309 частина 1 КК України та статтею 310 частина 1 КК України, які згідно ст. 12 КК України є кримінальними проступками, що в силу вимог частини 4 ст. 469 КПК України передбачає можливість укладення Угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п.п. 1.4 п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження Угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді і що угода відповідає вимогам закону і вважає можливим затвердити Угоду про визнання винуватості між Прокурором Слов`янської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000390, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань 13 червня 2025 року та обвинуваченим ОСОБА_4 , з участю його захисника адвоката ОСОБА_5 , так як дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за статтею 309 частина 1, статтею 310 частина 1 КК України, і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» від 11 грудня 2015 року № 13, сторони угоди (незалежно від її виду) зобов`язані, крім іншого, узгоджувати міру покарання.

У відповідності до вимог статті 50 КК України « Покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаною винною у вчиненні кримінального правопорушення і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.»

Домовленості сторін угоди при узгодженні покарання не мають виходити за межі загальних та спеціальних засад призначення покарання, встановлених законом України про кримінальну відповідальність. Зокрема, сторони мають узгоджувати покарання, враховуючи: - положення пунктів 1 - 2 ч. 1 ст. 65 КК, тобто 1) у межах, встановлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 КК, та 2) відповідно до положень Загальної частини КК. Зокрема, у випадку, коли в санкції статті (санкції частини статті), що передбачає відповідальність за вчинений злочин, не встановлено мінімальної межі покарання, сторони мають виходити із положень розділу X Загальної частини КК; - ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання (п. 3 ч. 1 ст. 65 КК). За наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного сторони угоди з огляду на положення статей 65, 75 КК мають право, використовуючи положення ст. 69 КК, узгоджувати: а) основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК, або б) інше основне покарання, більш м`який його вид, не зазначений у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК за цей злочин; в) не визначати додаткове покарання, передбачене у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК як обов`язкове, за винятком випадків, встановлених ч. 2 ст. 69 КК України.

Врахування зазначених вимог кримінального закону має бути відображено у змісті угоди, а узгоджена міра покарання повинна мати конкретний вираз.

У відповідності до вимог статті 50 КК України « Покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаною винною у вчиненні кримінального правопорушення і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.»

Із Постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 23 січня 2014 року (справа № 5-48 кс13) вбачається, що загальні засади призначення покарання (ст.65 КК) наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування статті 75 КК, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду і розміру, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Суд виходить із фактичної тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, зокрема, характеру діяння, обстановки, способу і місця його вчинення, з урахуванням форми, виду, ступеня вини, обставин, що характеризують поведінку обвинуваченого до вчинення кримінального правопорушення, обставин, що безпосередньо пов`язані із вчиненням кримінального правопорушення, та характеризують поведінку останнього після вчинення кримінального правопорушення, та індивідуальних особливостей обвинуваченого, зокрема способу життя, характеризуючих його даних, його вік, стан здоров`я.

Приймаючи до уваги встановлені фактичні обставини по справі, ступень тяжкості скоєного кримінального правопорушення, характер та мотиви протиправних дій, враховуючи вищенаведені дані характеристики особи обвинуваченого і попередню позитивну соціальну поведінку, які знижують ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення і ступінь небезпеки особи обвинуваченого для суспільства, суд, всебічно оцінюючи викладені обставини, приходить до переконання про можливість виправлення ОСОБА_4 без реального виконання покарання у виді обмеження волі, без ізоляції від суспільства, безпосередньо під наглядом державних органів влади і вважає можливим звільнити обвинуваченого від відбуття покарання з випробуванням у відповідності до положень ст. 75 КК України.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Згідно Довідки Донецького науково-дослідного експертно криміналістичного центру МВС України витрати на проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів за Висновком № СЕ-19/105-25/5201-НЗПРАП від 28 травня 2025 року, проведеної в кримінальному провадженні № 0000058, відомосте про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 лютого 2025 року складають 4011 грн 30 коп.

Згідно Довідки Донецького науково-дослідного експертно криміналістичного центру МВС України витрати на проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів за Висновком № СЕ-19/105-25/5207-НЗПРАП від 05 червня 2025 року, проведеної в кримінальному провадженні № 0000058, відомосте про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 лютого 2025 року складають 4011 грн 30 коп.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Питання про речові докази слід вирішити в порядку ст.100 КПК України

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-370, 373, 374, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Затвердити Угоду про визнання винуватості від 20 червня 2025 року між Прокурором Слов`янської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000390, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань 13 червня 2025 року та обвинуваченим ОСОБА_4 , з участю його захисника адвоката ОСОБА_5 .

Визнати винуватим ОСОБА_6 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених статтею 309 частина 1, статтею 310 частина 1 КК України.

Призначити ОСОБА_7 узгоджене сторонами покарання: за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого статтею 309 частина 1 КК України у виді обмеження волі на строк три роки; за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого статтею 310 частина 1 КК України у виді обмеження волі на строк два роки.

За сукупністю вчинених кримінальних правопорушень, у відповідності до частина 1 ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_7 призначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим - обмеження волі на строк три роки.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю три роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до частини 1 статті 165 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку.

Виконання Вироку доручити Відділу № 12 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях.

Захід забезпечення кримінального провадження відповідно до видів, передбачених ст. ст. 131, 176 КПК України не обирався та не застосовувався.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янська Донецької області, РНОКПП: невідомий, не є особою з інвалідністю, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 на користь держави за проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів по кримінальному провадженню № 0000058, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 лютого 2022 року - Висновок експерта № СЕ-19/105-25/5201-НЗПРАП від 28 травня 2025 року у розмірі 4011 грн 30 коп ( чотири тисячі одинадцять грн. 30 коп).

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янська Донецької області, РНОКПП: невідомий, не є особою з інвалідністю, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 на користь держави за проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів по кримінальному провадженню № 0000058, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 лютого 2022 року - Висновок експерта № СЕ-19/105-25/5207-НЗПРАП від 05 червня 2025 року у розмірі 4011 грн 30 коп ( чотири тисячі одинадцять грн. 30 коп).

Речові докази по справі: суміш речовин загальною масою 13,89 г, за винятком витрачених на дослідження речовини масою 3,6 г, загальна маса по закінченню дослідження становить 10,83 г, складається із речовини рослинного походження масою 6,14 г., що відноситься наркотичного засобу та рослин, обіг якого обмежено канабісу, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 5,49 г, та складається із речовини масою 7,75 г яка є насінням рослин роду конопель. Зазначене після експертизи поміщено до пакету із полімерного матеріалу білого кольору (упаковка експерта), верхня частина якого зафіксована клейкою стрічкою та зав`язана ниткою білого кольору, кінці якої опечатані клейовим способом паперовою биркою з відбитком круглої мастичної печатки «Відділ досліджень матеріалів речовин і виробів №2»; речовини рослинного походження масами 8,11 та 24,62 г відповідно, за винятком витрачених на дослідження 1,86 г та 4,05 г відповідно, загальна маса по закінченню дослідження становить 6,25 г та 20,57 г відповідно, відносяться до наркотичних засобів та рослин, обіг якого обмежено канабісу, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 7,25 г та 21,57 г відповідно. Зазначене поміщено до пакету із полімерного матеріалу білого кольору (упаковка експерта), верхня частина якого зафіксована клейкою стрічкою та зав`язана ниткою білого кольору, кінці якої опечатані клейовим способом паперовою биркою з відбитком круглої мастичної печатки «Відділ досліджень матеріалів речовин і виробів №2», які залучений до матеріалів кримінального провадження № 0000390, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 червня 2025 року у якості речових доказів на підставі Постанови слідчого від 18 червня 2025 року, що зберігається у Камері схову при ВП№4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області за Квитанцією №733 у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України знищити.

Речові докази по справі: 43 (сорок три) рослини роду коноплі, які поміщено до пакету із полімерного матеріалу білого кольору (упаковка експерта), верхня частина якого зафіксована клейкою стрічкою та зав`язана ниткою білого кольору, кінці якої опечатані клейовим способом паперовою биркою з відбитком круглої мастичної печатки «Відділ досліджень матеріалів речовин і виробів №2», які залучений до матеріалів кримінального провадження № 0000390, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 червня 2025 року у якості речових доказів на підставі Постанови слідчого від 18 червня 2025 року, що зберігається у Камері схову при ВП№4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області за Квитанцією №734 у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України знищити.

Роз`яснити, що у разі невиконання Угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з Клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Дніпровського апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції на підставі Угоди про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку:

-обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначеного судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди.

-прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України Угода не може бути укладена.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Вирок постановлено, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Головуючий суддя ОСОБА_1