Справа № 587/2564/25
УХВАЛА
Дане кримінальне провадження надійшло із клопотанням про звільнення із Сумської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони центрального регіону 26.05.2025 року.
В письмовій заяві прокурор вважав, що є підстави для направлення клопотання до Сумського апеляційного суду для вирішення підсудності.
Дослідивши матеріали обвинувального акту, суд дійшов наступних висновків.
Визначення підсудності є предметом розгляду у підготовчому судовому засіданні (п.4 ч.3 ст. 314 КПК України).
Згідно з ч. 1 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.
Згідно п.6 ч.2 ст.412 КПК України порушення правил підсудності є безумовною підставою для скасування судового рішення.
Відповідно до ч. 9 ст. 615 КПК України, яка регулює особливий режим кримінального провадження в умовах воєнного стану, визначено, що під час дії воєнного стану обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності скеровуються та розглядаються судами, у межах територіальної юрисдикції яких вчинено кримінальне правопорушення, а в разі неможливості з об`єктивних причин здійснювати відповідним судом правосуддя - судом, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що закінчив досудове розслідування, або іншим судом, визначеним у порядку, передбаченому законодавством
З клопотання слідує, що ОСОБА_3 підозрюється у тому, що 15.12.2024 року самовільно залишив тимчасове місце дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_1 , ухилившись, таким чином, від проходження військової служби в період часу з 15.12.2024 року по 18.03.2025 року, коли самостійно прибув до військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ), де заявив про себе та вчинене ним кримінальне правопорушення, чим припинив вчинене ним кримінальне правопорушення.
У вказаному кримінальному провадженні дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, а саме самовільне залишення місця служби військовослужбовцем тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.
Зазначене кримінальне правопорушення є триваючим, яке починається актом вчинення протиправного діяння, за яким триває протиправний стан безперервного його здійснення протягом певного проміжку часу та його склад вважається закінченим з моменту припинення або переривання злочинного стану особи.
Отже, за матеріалами кримінального провадження припинення ОСОБА_3 інкримінованого йому діяння відбулося у військовій частині НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ), куди він самостійно з`явився.
Зазначена позиція суду щодо визначення територіальної підсудності кримінального провадження за ч. 5 ст. 407 КК України відносно ОСОБА_3 повністю узгоджується з висновками Верховного Суду щодо застосування норм права, котрі стосуються визначення територіальної підсудності кримінальних проваджень за ч. 5 ст. 407 КК України, викладеними в ухвалі Верховного Суду від 29.04.2025 (справа № 584/73/25, провадження №51-1548 впс25), ухвалі Верховного Суду від 22.04.2025 (справа №189/825/25, провадження № 51-1442впс25).
Отже, матеріали кримінального провадження містять відомості про те, що злочин було вчинено у м. Рівне, на територію якого не поширюється юрисдикція Сумського районного суду Сумської області, а тому ця справа не підсудна Сумському районному суду Сумської області.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 34 КПК України кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності.
За таких обставин суд вважає, що проводити судовий розгляд даного кримінального провадження неможливо, оскільки воно надійшло з порушенням правил підсудності, та його слід направити до Сумського апеляційного суду для вирішення питання про внесення подання до Верховного Суду для визначення територіальної підсудності справи.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 32, 34, 314 - 316 КПК України, суд
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1