печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю:

особи, яка подала скаргу, адвоката: не з`явився,

слідчого: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Головного слідчого управління Національної поліції України, яка полягає у неповернені тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0001819 від 28.09.2023 року, -

ВСТАНОВИВ :

Адвокат ОСОБА_3 (далі - особа, яка подала скаргу, адвокат ОСОБА_3 ), який діє в інтересах ОСОБА_4 (далі - ОСОБА_4 ) звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва із скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Головного слідчого управління Національної поліції України яка полягає у неповернені тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0001819 від 28.09.2023 року.

В обґрунтування скарги адвокат зазначає, що 01.11.2023 року на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17.10.2023 року слідчими Головного слідчого управління Національної поліції України проведений обшук за адресою АДРЕСА_1 , в ході якого вилучено телефон марки Iphone 11 Pro Max.

Вказані речі є власністю ОСОБА_4 , однак вони були вилученні слідчим протиправно, тому оскільки вказані речі не є речовими доказами та арешт не накладено, останні підлягають поверненню.

Особа, яка подала скаргу, та слідчий у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду скарги повідомлені належним чином. 30.05.2025 року від адвоката ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд скарги у його відсутність.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Оскільки неявка слідчого не перешкоджає розгляду скарги, а особа, яка подала скаргу просила розглядати скаргу за її відсутності, враховуючи строк розгляду скарги під час досудового розслідування, встановлений КПК України, слідчий суддя визнав можливим розглянути скаргу за відсутності учасників судового процесу.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, під час розгляду скарги фіксування провадження технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001819 від 28.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17.10.2023 року надано дозвіл на проведення обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_5 та фактично перебуває у користуванні ОСОБА_4 з метою виявлення та вилучення в тому числі мобільних телефонів.

01.11.2023 року на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17.10.2023 року слідчими Головного слідчого управління Національної поліції України проведено обшук у квартирі за адресою АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_5 та фактично перебуває у користуванні ОСОБА_4 , під час якого виявлено та вилучено телефон марки Iphone 11 Pro Max.

Як визначено у ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно з ч. 7 ст. 236 КПК України, при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Отже, тимчасово вилученим майном вважаються лише речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку.

Так, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17.10.2023 року надано дозвіл на відшукання та вилучення мобільних телефонів. Відтак вилучені під час обшуку телефон марки Iphone 11 Pro Max, не є тимчасово вилученим майном.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

При цьому, згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У відповідь на адвокатський запит від 18.04.2025 року надісланий адвокатом ОСОБА_3 стосовно наявності клопотань органу досудового розслідування про арешт майна, що належить ОСОБА_4 , Головою Печерського районного суду м. Києва вказано, що у провадженні суду зазначених клопотань не перебувало.

Постанова про визнання вилученого майна речовим доказом в матеріалах справи відсутня.

09.05.2025 року адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого та прокурора у кримінальному провадженні № 0001819 від 28.09.2023 року з клопотанням в інтересах ОСОБА_4 про повернення вилученого в ході обшуку 01.11.2023 року майна однак, як зазначає адвокат, станом на момент подання скарги до суду вилучене в ході обшуку майно не було повернено.

Оскільки арешт на вилучене в ході обшуку майно не накладено, постанови про визнання вилученого майна речовим доказом слідчому судді не надано, тому подальше позбавлення ОСОБА_4 права власності на вказане майно є незаконним. Відтак, слідчий суддя вважає, що клопотання адвоката ОСОБА_3 є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Згідно положень статті 1-ї Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Також, згідно п. 3 ч. 1 ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено у випадках, зокрема, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу.

Відповідно до ст. ст. 7, 16 КПК України, загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Зважаючи на викладене та враховуючи, що розгляд справи у відповідності до положень ст. 22 КПК України, відбувається на засадах змагальності, а слідчий, бездіяльність якого оскаржується, в судове засідання не з`явився,доказів, які б спростовували доводи сторони захисту не надав, тому слідчий суддя вважає, що скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Головного слідчого управління Національної поліції України, яка полягає у неповернені тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0001819 від 28.09.2023 року, є обґрунтованою та підлягає задоволенню в частині повернення тимчасово вилученого майна.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 100, 107, 160-169, 171, 173 168, 236, 303, 306, 307, 309, 372, 376, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Головного слідчого управління Національної поліції України, яка полягає у неповернені тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0001819 від 28.09.2023 року - задовольнити.

Зобов`язати слідчих Головного слідчого управління Національної поліції України у кримінальному провадженні № 0001819 від 28.09.2023 року повернути ОСОБА_4 , вилучене в ході обшуку 01.11.2023 року за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме телефон марки Iphone 11 Pro Max.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1