УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/2911/25

17 липня 2025 року м. Костопіль

Костопільський районний суд Рівненської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1

за участі: секретаря ОСОБА_2

сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_3 (дистанційно)

підозрюваного ОСОБА_4 (дистанційно)

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання прокурора Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000616 від 30.04.2025р. про звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Грибовичі Жовківського району Львівської області, громадянина України, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, одруженого, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, старшого техніка 1 самохідної артилерійської батареї 2 самохідного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , у званні солдат, раніше судимого, вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 18.09.2024 за ч. 1 ст. 369, ч. 1 ст. 382 КК України, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 68000 грн.,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 підозрюється в тому, що будучи військовослужбовцем Збройних Сил України за призовом під час мобілізації на особливий період, проходячи військову службу на посаді старшого техніка 1 самохідної артилерійської батареї 2 самохідного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», у порушення вимог ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою ухилитися від військової служби, в умовах воєнного стану, близько 07 год. 00 хв. 09.04.2025 (точніше досудовим розслідуванням не встановлено, однак саме в цей час виявлено його відсутність на службі) самовільно залишив місце розташування військової частини НОМЕР_1 , що знаходиться у АДРЕСА_2 , після чого, перебуваючи поза межами вказаної військової частини, почав проводити службовий час на власний розсуд, не пов`язаний із проходженням військової служби, припинивши тим самим виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності України, після чого прибув 20.06.2025 до розташування військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ) та продовжує проходити військову службу у Збройних силах України.

Дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч. 5 ст. 407 КК України - самовільне залишення військової частини військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

У клопотанні прокурора ставиться питання про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, у зв`язку з його добровільним зверненням до прокурора із письмовою заявою про надання згоди на звільнення його від кримінальної відповідальності, а також наявністю письмової згоди тимчасово виконувача обов`язків командира військової частини НОМЕР_2 на продовження проходження ним військової служби.

У підготовчому судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, покликаючись на викладені у ньому обставини.

Підозрюваний ОСОБА_7 у підготовчому судовому засіданні просив звільнити його від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, оскільки він раніше не судимий, продовжує нести військову службу.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження та перевіривши мотиви клопотання, суд вважає його обгрунтованим і таким, що підлягає до задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 285 КПК України, ст. 44 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Частиною 2 ст. 314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 286 КПК України, встановивши на стадії досудового розслідування підстави для звільнення від кримінальної відповідальності та отримавши згоду підозрюваного на таке звільнення, прокурор складає клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та без проведення досудового розслідування у повному обсязі надсилає його до суду.

У разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

Згідно ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

24 лютого 2022 року Президентом України було видано Указ №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", який було затверджено Законом України №2102-IX від 24.02.2022 "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні", у відповідності до якого в Україні введено воєнний стан. Також Президентом України було видано Указ № 69/2022 "Про загальну мобілізацію", яким постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

Воєнний стан в Україні неодноразово продовжувався та діє на даний час.

Відповідно до вимог Закону України "Про оборону України", особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Частиною 5 ст. 401 КК України визначено, що особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Із письмової згоди, яка надійшла від командира військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_8 вбачається, що командування військової частини НОМЕР_2 надає згоду на продовження проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_2 солдатом ОСОБА_7 .

У підготовчому судовому засіданні встановлено, що підозрюваний ОСОБА_7 раніше за ст. 407, 408 КК України не судимий, виявив бажання продовжувати нести військову службу, винним себе визнав та у вчиненому розкаявся, став на шлях виправлення. Командування військової частини НОМЕР_2 надало згоду на продовження несення ним військової служби у складі Збройних Сил України.

Крім цього, судом з`ясовано, що підозрюваний ОСОБА_7 розуміє підстави та наслідки закриття провадження відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що підозрюваного ОСОБА_7 на підставі ч. 5 ст. 401 КК України необхідно звільнити від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 407 КК України, а кримінальне провадження відносно нього закрити.

Цивільний позов не заявлявся. Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ч. 5 ст. 401, ч. 5 ст. 407 КК України, ст. 284 - 286, ч. 3 ст. 288 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Звільнити підозрюваного ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України - для продовження проходження військової служби.

Зобов`язати ОСОБА_5 невідкладно, але не пізніше 72 годин, прибути до військової частини НОМЕР_2 для продовження проходження військової служби.

Зобов`язати командування військової частини НОМЕР_2 після набрання ухвалою законної сили поновити ОСОБА_5 на військовій службі.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000616 від 30.04.2025року щодо ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, - закрити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвалу може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги через Костопільський районний суд Рівненської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1