Справа 303/5809/25
№ 1-кп/303/488/25
Номер рядка стат. звіту 22
В И Р О К

31 липня 2025 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у порядку спрощеного провадження, без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за відсутності учасників судового провадження, обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000252, внесеному до ЄРДР 02 липня 2025 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, громадянина України, українця, працюючого, із вищою освітою, раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.126 КК України,

Відповідно до частини 4 ст.107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

у с т а н о в и в:

24.06.2025 року, близько 22 години 00 хвилин, неповнолітній потерпілий ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проїжджаючи на мотоциклі марки Lifan по вул. Крилова, м. Мукачево, біля будинку 32 був зупинений ОСОБА_3 , який вчинив сварку з неповнолітнім потерпілим ОСОБА_4 , в ході якої, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, наніс декілька ударів стиснутою в кулак кістю по шолому, який був одягнутий на голову та грудної клітки останнього, в наслідок чого неповнолітній потерпілий ОСОБА_4 відчув різкий фізичний біль та сидячи на мотоциклі марки Lifan, впав на землю та отримав тілесні ушкодження. Відповідно до висновку експерта від 22.07.2025 р., у неповнолітнього ОСОБА_4 при огляді видимих тілесних ушкоджень не виявлено. Згідно довідки від 26.06.2025 р. КНП «ОДЛ» у вигляді садна лівої гомілки, яке виникло внаслідок дії тупих твердих предметів або при ударянні об такі, а саме могли бути отримані тілесні ушкодження в області ніг внаслідок падіння на землю з нерухомого транспортного засобу, а саме мотоциклу марки Lifan, при умові сидіння на ньому потерпілого. По давності виникнення можуть вкладатись в дату події, що мала місце 24.06.2025 р. і відносяться до групи легких тілесних ушкоджень, згідно п.2.3.5. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, як такі, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я і стійку втрату працездатності. Діагноз «забій м`яких тканин передньої стінки грудної клітки, забій м`яких тканин нижньої третини правої гомілки» встановлений на підставі суб`єктивних факторів і не підтверджується об`єктивними даними і тому згідно п. 4.6. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, при встановлені ступеня тяжкості експертом не враховуються.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачений ч.1 ст.126 КК України, тобто умисне завдання удару, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

Відповідно до частини 2 статті 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Обвинувачений ОСОБА_3 , якому прокурором роз`яснено положення ст. 302 КПК України, згідно заяви доданої до обвинувального акту та підписаної ним у присутності захисника адвоката ОСОБА_5 та прокурора Мукачівської місцевої прокуратури, ОСОБА_6 - свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.126 КК України визнав повністю, згідний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, зазначеними в обвинувальному акті та розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні та ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження вироку, ухваленого у спрощеному провадженні, просив призначити йому покарання у вигляді штрафу.

Неповнолітній потерпілий ОСОБА_4 , за участю законного представника у своїй заяві від 28.07.2025 року доданій до обвинувального акта, згідна з встановленими досудовим розслідуванням обставинами умисного завдання удару, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень, вчиненого ОСОБА_3 24 червня 2025 року близько 22:00 год., тобто кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.126 КК України, після роз`яснень йому вимог ст.302 КПК України, не заперечує щодо розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження вироку, ухваленого у спрощеному провадженні.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані матеріали кримінального провадження, вважає доведеними, зазначені в обвинувальному акті обставини, вчинення ОСОБА_3 проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, які підтверджуються наданими стороною обвинувачення доказами (а.с.7-46), та не оспорюються учасниками судового провадження.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.126 КК України, як умисне завдання удару, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень, а вина його доведена і ним повністю визнана.

Обираючи вид і міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення (проступку), всі обставини справи в їх сукупності, дані про особу винного, керуючись законом.

Обвинувачений, ОСОБА_3 , раніше не судимий, має постійне місце проживання, працюючий, на обліку у психіатра, фтизіатра та нарколога не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлені.

Враховуючи викладене, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого та запобігання новим кримінальним правопорушенням, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і відбування покарання, оскільки такі за даних обставин справи були б надмірно суворим покаранням, а обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції ч.1 ст.126 КК України.

Цивільний позов у справі потерпілим не заявлено.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Керуючись: ст. 368- 374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.126 КК України, призначивши покарання у виді штрафу сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680,00 (шістсот вісімдесят) гривень.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 не застосовувався.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через цей суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Головуючий ОСОБА_7