ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2025 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4

учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Хотинського районного суду Чернівецької області від 09.09.2025 р., винесену щодо підозрюваного ОСОБА_8 в кримінальному провадженні №0000155,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ ВП №2 (м. Хотин) Дністровського РВП ГУНП України в Чернівецькій області ОСОБА_9 та застосовано до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рукшин Хотинського району Чернівецької області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, раніше в силу ст. 89 КК України не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 286 ч.2, 135 ч.3 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 04 листопада 2025 року включно, без визначення розміру застави.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, підозрюваний ОСОБА_8 та його захисник подали апеляційні скарги.

Підозрюваний ОСОБА_8 просив змінити йому запобіжний захід на домашній арешт чи заставу та врахувати, що він раніше не судимий.

Захисник ОСОБА_7 в поданій апеляційній скарзі просила скасувати ухвалу слідчого судді та застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту з покладенням на підозрюваного обов`язків, а в разі залишення обраного запобіжного заходу без змін, визначити розмір застави, що передбачений ч.5 ст. 183 КПК України.

Вказувала, що обставини, що викладені в клопотанні слідчого, не підтверджують вину ОСОБА_8 , тобто, на даний час органом досудового розслідування не зібрано та не надано доказів того, що дії ОСОБА_8 містять у собі склад злочину,

ЄУНСС 724/3238/25 НП 11сс/822/266/25 головуючий у 1 інстанції ОСОБА_10

передбаченого ч.2 ст. 286 КК України. Вважає, що обставини, описані в повідомленні про підозру, є припущенням та не відповідають дійсності.

Зазначала, що ризики, вказані в клопотанні слідчого, нічим не підтверджені, а тяжкість можливого покарання не може бути визначальним фактором при оцінці ризиків. На думку апелянта, для запобігання ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду, достатнім буде застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту з носінням електронних засобів контролю.

Також вказувала, що слідчий суддя повинен був провести аналіз всіх ризиків, визначених ч.1 ст. 177 КПК України, з урахуванням особливостей кримінального провадження та особи підозрюваного, зокрема, що у ОСОБА_8 наявні проблеми із здоров`ям.

Звертає увагу, що слідчий суддя не навів жодного аргументу, на підставі якого не визначив альтернативний запобіжний захід у виді застави та чому розмір застави, передбачений ч.5 ст. 182 КПК України, не здатний забезпечити виконання ОСОБА_8 покладених на нього обов`язків.

Апелянт також посилалась на рішення ЄСПЛ, які, на її думку, свідчать про незаконність прийнятого рішення.

Заслухавши доповідь судді, захисників, які просили задовольнити подані апеляційні скарги, посилаючись на обставини, що наведені в них, прокурора, який просив відмовити в задоволенні заявлених вимог підозрюваного та адвоката, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апелянтів, колегія суддів приходить до таких висновків.

Апеляційним судом встановлено, що 06.09.2025 року слідчим відділенням поліції №2 (м. Хотин) Дністровського районного ВП ГУНП в Чернівецькій області внесено відомості до ЄРДР за №0000155 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 286, ч.3 135 КК України.

З матеріалів провадження вбачається, що 06.09.2025, приблизно о 15.20 год. водій ОСОБА_8 , керуючи автомобілем марки «Volkswagen-Passat» р.н. НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі О-26182 в адміністративних межах с. Рукшин Дністровського району Чернівецької області, розпочав виконання маневру обгону їдучого попереду нього в попутному напрямку мотоциклу марки «Spark» під керуванням водія ОСОБА_11 , який в цей час розпочав виконання маневру повороту ліворуч, виїхав на смугу зустрічного руху, де на перехресті нерівнозначних доріг допустив зіткнення із вказаним мотоциклом. Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_11 від отриманих травм загинув на місці події. Крім того, ОСОБА_8 завідомо знаючи, що своїми діями поставив потерпілого в небезпечний для життя стан, маючи реальну можливість, не вжив заходів для надання першої медичної допомоги ОСОБА_11 , не викликав карету швидкої медичної допомоги, не вжив дій для транспортування потерпілого до лікувального заходу, не повідомив про ДТП, зник з місця події, залишивши ОСОБА_11 на проїзній частині дороги в небезпечному для життя безпорадному стані.

06.09.2025 ОСОБА_8 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

07.09.2025 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286, ч.3 ст. 135КК України.

Обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_8 підозри підтверджується даними протоколу огляду місця події від 06.09.2025, показаннями свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , даними протоколу огляду відеозаписів, фотозображеннями, показаннями потерпілої ОСОБА_14 .

Стороною обвинувачення було дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні в матеріалах кримінального провадження докази свідчать про об`єктивний зв`язок ОСОБА_8 із вчиненням кримінальних правопорушень та обґрунтованість пред`явленої йому підозри. А тому доводи адвоката про необґрунтованість пред`явленої ОСОБА_8 підозри є безпідставні.

На даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду справи по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, тому слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів правильно лише визначив, що причетність ОСОБА_8 до вчинення злочинів, підозра у яких йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

Крім того, в апеляційній скарзі адвокат не заперечує причетність ОСОБА_8 до інкримінованих йому діянь, стверджуючи, що ОСОБА_8 перебував в стані афекту та не розумів значення своїх дій.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до вимог ст. 183 ч.1 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених статтею 177 КПК України.

Обираючи підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя достатньо врахував обставини, які враховуються при обранні запобіжного заходу, що передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України, у тому числі: тяжкість інкримінованих злочинів, які відносяться до тяжких злочинів, внаслідок яких настала смерть потерпілого, та за які передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, особу підозрюваного.

Вивченням особи підозрюваного встановлено, що останній не одружений, офіційно не працевлаштований, раніше не судимий, однак раніше неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, в тому числі і за ст. 130 ч.1 КУпАП, наразі є особою позбавленої права керування транспортними засобами.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку стосовно того, що слідчим і прокурором надано достатньо даних, які свідчать про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та полягають в можливості підозрюваного ОСОБА_8 , який залишив місце вчинення злочину та був затриманий працівниками поліції в іншому населеному пункті, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, потерпілу у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному проваджені іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до п.5 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Отже, законодавець наділив суд правом не визначати альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, що спричинили загибель людини, висновок слідчого судді щодо не визначення розміру застави є цілком законним та обґрунтованим і таке рішення узгоджується з вимогами КПК України.

На думку колегії суддів, прийняте судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, так як в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Вирішуючи питання про обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував всі обставини кримінального провадження та вимоги КПК України, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою та прийняв законне і обґрунтоване рішення.

Підстав для скасування ухвали слідчого судді та обрання підозрюваному ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу та альтернативного запобіжного заходу у виді застави, немає.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А :

В задоволенні апеляційних скарг підозрюваного ОСОБА_8 та адвоката ОСОБА_7 відмовити, а ухвалу слідчого судді Хотинського районного суду Чернівецької області від 09 вересня 2025 року, якою підозрюваному ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_2

Копія. Згідно з оригіналом: суддя