Справа № 515/863/25
Провадження № 1-кс/515/1436/25
Татарбунарський районний суд Одеської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2025 року м. Татарбунари

Татарбунарський районний суд Одеської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву слідчого судді Татарбунарського районного суду Одеської області ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду скарги стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні слідчого судді Татарбунарського районного суду Одеської області ОСОБА_3 перебуває справа №515/863/25 (провадження №1-кс/515/1157/25) за скаргою ОСОБА_4 стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Слідчим суддею ОСОБА_3 заявлено самовідвід у вказаній справі, який мотивовано тим, що під час розгляду ним скарги, скаржником в якої є ОСОБА_4 , останній в судових засіданнях неодноразово висловлював недовіру слідчому судді ОСОБА_3 та заявляв відводи.

Слідчий суддя ОСОБА_3 заявив самовідвід, оскільки вважає, що існують підстави, визначені п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України, тому з метою усунення обставин, які можуть викликати сумніви у сторін кримінального провадження, сторонніх осіб щодо об`єктивності та неупередженості слідчого судді та дотримання загальних засад судочинства, відповідно до яких кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи незалежним і неупередженим судом та запобігання у подальшому сумнівів у об`єктивності та неупередженості судді. Вважає, що дані обставини є перешкодою для розгляду вказаної скарги, оскільки можуть викликати сумніви в неупередженості та об`єктивності слідчого судді під час її розгляду.

Дослідивши доводи, викладені у заяві про самовідвід, та оглянувши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Стаття 75 КПК України визначає обставини, які виключають участь судді в кримінальному провадженні та підстави для його відводу. Відповідно до п.4 ч.1 ст.75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно з ч.1 ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

У Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини і громадянина (ратифікована Верховною Радою України 17.07.1997) передбачено, що кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом упродовж розумного строку, встановленого законом (п.1 ст.6).

Статтею 2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що рішення Європейського суду з прав людини є обов`язковими для виконання Україною. У статті 16 вказаного Закону прямо закріплюється, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, ЄСПЛ розрізняє чи в конкретній справі суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в його упередженості (рішення у справах Piersac vs Belgium, Grieves vs UK).

Згідно з усталеною судовою практикою Європейського суду з прав людини при розгляді справи має забезпечуватися суб`єктивний критерій неупередженості (безсторонності) суду. У сторони мають бути відсутні будь-які побоювання у безсторонності суду. Кожна із сторін вправі сподіватися на об`єктивне рішення у справі. Вимога «безсторонності» характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий - у з`ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.

Європейський суд з прав людини, зокрема у своїх рішеннях «Пуллар проти Сполученого Королівства» від 10.06.1996, «П`єрсак проти Бельгії», наголошує на тому, що у кожній окремій справі потрібно визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім. Будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є законні сумніви, повинен вийти зі складу суду.

Така ж сама позиція ЄСПЛ викладена у рішенні «Білуха проти України» від 09.11.2006, згідно з якою, суддя з метою забезпечення неупередженого вирішення спору зобов`язаний взяти самовідвід.

Відповідно до п.2.5 Бангалорських принципів діяльності судді, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27.07.2006, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

З огляду на викладене та враховуючи обставини, викладені у заяві слідчого судді ОСОБА_3 про самовідвід, беручи до уваги, що самовідвід гарантує неупередженість та об`єктивність здійснення правосуддя, з метою уникнення можливих сумнівів в учасників судового процесу та у стороннього спостерігача про неупередженість слідчого судді ОСОБА_3 , недопущення в подальшому невірного сприйняття учасниками справи судового рішення, суд вважає за необхідне задовольнити самовідвід за даною справою внаслідок існування обставин, що виключають участь слідчого судді у розгляді скарги.

Керуючись ст.ст.75, 80 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву про самовідвід слідчого судді ОСОБА_3 задовольнити.

Відвести слідчого суддю ОСОБА_3 від розгляду скарги ОСОБА_4 стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань справа №515/863/25 (провадження №1-кс/515/1157/25).

Справу №515/863/25 (провадження №1-кс/515/1157/25) передати на повторний автоматизований розподіл для визначення іншого слідчого судді в порядку, встановленому ч.3 ст.35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1