У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , у присутності: скаржника ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді в режимі відеоконференції із скаржником, скаргу представника потерпілого, адвоката - ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 на постанову слідчого П`ятого слідчого відділу (з дислокацією в м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м. Львові ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження, -

ВСТАНОВИВ:

Скаржник адвокат ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області зі скаргою на постанову слідчого Шостого слідчого відділу (з дислокацією в м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м. Львові ОСОБА_5 від 31.03.2025 року в окремій частині про закриття кримінального провадження № 000066 від 01.03.2018 року.

В обґрунтування скарги зазначив наступне.

Оскаржувана постанова є необґрунтованою, неповною, необ`єктивною, упередженою, вона винесена без урахування всіх обставин справи, однобоко та без надання відповідної оцінки зібраним доказам, крім того, вона не відповідає вимогам КПК України, а тому має бути скасована, а кримінальне провадження відновлено.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 29.04.2025 року, дана скарга визначена для розгляду слідчій судді Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 .

За ухвалою від 29.04.2025 року судом було відкрите провадження за скаргою та призначено її до розгляду у судовому засіданні. Повідомлено слідчого Шостого слідчого відділу (з дислокацією в м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м Львові про необхідність надання в судове засідання матеріалів кримінального провадження № 000066 від 01.03.2018 року.

26.05.2025 року від адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , надійшло клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, згідно якого він просить постановити ухвалу про участь обвинуваченого потерпілого ОСОБА_3 у справі №308/13220/21 у режимі відеоконференції із приміщення Свалявського районного суду у режимі відеоконференцзв`язку, у судовому засіданні призначеному на 10.06.2025 року о 11 год. 00 хв. та всіх подальших судових засіданнях. В обґрунтування клопотання вказав, що у зв`язку із фактичним місцем проживання потерпілого ОСОБА_3 в с. Неліпино Мукачівського району і воєнним станом оголошеним Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 р. та з ціллю уникнути затягування розгляду кримінального провадження з огляду на це, виникла необхідність проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

За ухвалою від 02.06.2025 року судом було постановлено клопотання задовольнити; судове засідання з розгляду скарги адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 на постанову слідчого Шостого слідчого відділу (з дислокацією в м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м. Львові ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження, призначене на 11 год. 00 хв. 10.06.2025, за участі скаржника ОСОБА_3 , провести у дистанційному режимі відеоконференції між Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області та Свалявським районним судом Закарпатської області.

В судове засідання 10.06.2025 року на 11 год. 00 хв. слідчий не прибув, хоча про час та місце судового розгляду був належним чином повідомлений.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

З огляду на викладене слідчий суддя вважав за можливе розглянути скаргу по суті за відсутності слідчого.

Скаржник та його представник скаргу підтримали та просили суд її задовольнити, з підстав зазначених у скарзі.

Заслухавши скаржника та його представника, дослідивши матеріали додані до скарги та матеріали кримінального провадження № 00000066 від 01.03.2018 року, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що старшим слідчим в ОВС Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) ТУ ДБР, розташованого у м. Львові ОСОБА_5 , за наслідками розгляду матеріалів досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000066 від 01.03.2018, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. З ст. 187, ч. 2 ст. 365, ч. З ст. 365, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 375, ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 367, ч. 2 ст. 366, ч. 1 ст. 146, ч. 2 ст. 126, ч. 2 ст. 127, ч. 1 ст. 371, ч. 2 ст. 372, ч. 2 ст. 373, ч. 2 ст. 374, ч. З ст. 365, ч. 2 ст. 120, ч. 2 ст. 127, ч. З ст. 371, ч. 2 ст. 372, ч. 2 ст. 374, ч. З ст. 371 КК України, було винесено постанову від 31.03.2025 року про закриття кримінального провадження в окремій частині, за якою було прийнято наступні рішення:

-кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000066 від 01.03.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 120 КК України, закрити в частині, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 120 КК /країни;

-відомості про прийняте рішення внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань;

-копію постанови долучити до матеріалів кримінального провадження № 000066 від 01.03.2018, направити прокурору та потерпілим ОСОБА_3 та ОСОБА_6 .

В обґрунтування постанови слідчий зазначив наступне.

В рамках даного досудового розслідування також досліджуються обставини вчинення відносно ОСОБА_7 кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 120 КК України, а саме доведення до самогубства співробітниками Свалявського районного відділу поліції (міліції). Кримінальна відповідальність за ст. 120 КК України настає у разі доведення особи до самогубства або до замаху на самогубство, що є наслідком жорстокого з нею поводження, шантажу, систематичного приниження її людської гідності або систематичного протиправного примусу до дій, що суперечать її волі, схиляння до самогубства, а також інших дій, що сприяють вчиненню самогубства. Однак в рамках даного кримінального провадження досліджуються факти перевищення службових повноважень правоохоронцями та інші умисні службові злочини, в ході дослідження яких і досліджуються події щодо спроби ОСОБА_3 вчинити самогубство в результаті протиправних дій правоохоронців. Також, слід зауважити, що самогубство - це умисне позбавлення себе життя, відповідно в діях вказаних правоохоронців вістуні ознаки кримінального правопорушення передбаченого ст. 120 КК України. Та послався на норми п. 4 ч. 1; ч. 4 ст. 284; ч. 1 ст. 2, ст. 94 КПК України.

Як зазначено у п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно ч. 1, 2 ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо: встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Пункт 4 частини 1 статті 284 КПК України, на який посилається слідчий, як на підставу винесення оскаржуваної постанови, взагалі був виключений на підставі Закону № 2810-IX від 01.12.2022.

Підстави та порядок закриття кримінального провадження встановлені у ст. 284 КПК, яка, крім іншого, визначає випадки, коли закриття провадження уповноважений здійснювати слідчий, а саме: слідчий, дізнавач приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4-1, 9, 9-1 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.

Слідчим у постанові про закриття кримінального провадження наведено загальні статі законодавства та посилання на неіснуючу підставу для закриття кримінального провадження, без аналізу проведених слідчих дій та доказів, отриманих в ході досудового розслідування.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим, дізнавачем всіх зібраних та перевірених доказів.

За змістом ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У ч. 2 ст. 9 КПК України закріплено обов`язок прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, дізнавача всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно положень п. 4 ч. 1ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

При цьому за змістом ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу покладається за загальним правилом на слідчого, дізнавача та прокурора.

Згідно із роз`ясненнями, що містяться у п. 3 Узагальнення ВССУ про практику розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування від 12.01.2017 N 9-49/0/4-17 слідчі судді при розгляді скарги на відповідні постанови з`ясовують питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

Таким чином, правова природа аналізованого виду оскарження процесуального рішення слідчого та прокурора передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими особами органів досудового розслідування, а й підстав його закриття.

Із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що слідчий фактично прийняв рішення про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із встановленням відсутності у діянні складу кримінального правопорушення, проте помилково послався саме на п. 4 ч. 1; ч. 4 ст. 284 КПК України. Зі змісту оскаржуваної постанови, не виявляється можливим встановити на підставі яких зібраних доказів у сукупності та взаємозв`язку, слідчий дійшов висновку для прийняття відповідного процесуального рішення у даному кримінальному провадженні.

Виходячи з ст. 84 КПК України встановлення наявності чи відсутності фактів і обставин, що мають значення для кримінального провадження і підлягають доказуванню здійснюється дізнавачем, слідчим на підставі доказів. Тобто, відсутність складу кримінального правопорушення дізнавачем, слідчим має бути встановлено на підставі відповідних доказів, отриманих у передбаченому КПК України порядку.

Згідно з ч.2 ст. 84 КПК України процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Виходячи зі змісту ст. 284 КПК України дізнавач, слідчий, прокурор приймає постанову про закриття кримінального провадження, у разі якщо, встановлена відсутність події кримінального правопорушення; встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення; набрав чинності закон, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою; якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.

Таким чином, слідчим без належного обґрунтування, сукупності суджень та доводів, які формують його внутрішнє переконання й спонукають до висновку про необхідність прийняття конкретного процесуального рішення, передчасно прийнято рішення про закриття кримінального провадження, а тому скарга підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись: ст. 303, 306, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу задовольнити частково.

Скасувати постанову від 31.03.2025 року про закриття кримінального провадження в окремій частині старшого слідчого в ОВС Шостого слідчого відділу (з дислокацією в м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м. Львові ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 000066 від 01.03.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 120 КК України.

В задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Матеріали кримінального провадження № 000066 від 01.03.2018 року, повернути старшому слідчому в ОВС Шостого слідчого відділу (з дислокацією в м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м. Львові ОСОБА_5 за приналежністю.

Під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Оскарження ухвал слідчого судді здійснюється в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається на судові рішення, ухвалені судом першої інстанції, - через суд, який ухвалив судове рішення. Апеляційна скарга може бути подана на ухвалу слідчого судді - протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1