Справа №638/9502/25
Провадження № 1-кп/638/1715/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2025 року м.Харків

Шевченківський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши в підготовчому відкритому судовому засіданні у м. Харкові, матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000087 від 14 січня 2025 року, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадження Шевченківського районного суду міста Харкова знаходиться кримінальне провадження за обвинувальним актом у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000087 від 14 січня 2025 року, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор висловив думку щодо призначення справи відносно ОСОБА_5 , до судового розгляду, оскільки обвинувальний акт складено відповідно до норм КПК України, підстави для прийняття рішень, передбачених ч.3 п. п. 1-4 ст.314 КПК України, відсутні.

Захисник проти призначення справи до судового розгляду заперечував, заявив клопотання про повернення обвинувального акту, в обґрунтування якого зазначив, що правова кваліфікація кримінальних правопорушень, вчинених ОСОБА_5 зазначена в обвинувальному акті за ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України, не внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Обвинувачений підтримав думку захисника.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання про повернення обвинувального акту.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, у відповідності до положень ст. 314 КПК України, яка регламентує порядок та межі підготовчого судового засідання, вивчивши обвинувальний акт та долучений до нього реєстр матеріалів досудового розслідування, клопотання з додатками, приходить до наступного.

Вирішуючи питання про можливість повернення обвинувального акту прокурору для усунення недоліків, зазначених у клопотанні, перевіривши виключно зміст обвинувального акту та реєстр матеріалів досудового розслідування, не вдаючись до передчасної оцінки наявності чи відсутності доказів винуватості обвинуваченого на цій стадії кримінального процесу, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Згідно п.5 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити такі відомості: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Відповідно до ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Формулювання обвинувачення повинно ґрунтуватися на обставинах, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) злочину, форму вини, мотив і мету його вчинення, факти, які впливають на ступінь його тяжкості, тощо. Правова кваліфікація дій особи повинна містити не тільки посилання на окрему статтю та її частину, а й точне формулювання, зокрема об`єктивної сторони та кваліфікуючих ознак.

Відсутність в обвинувальному акті формулювання обвинувачення щодо особи унеможливлює якісний і повний її захист.

Відповідно до п.13 ч.1 ст. 3 КПК обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом про кримінальну відповідальність, яке висунуте в порядку, встановленому цим кодексом.

Обвинувальний акт складений відносно ОСОБА_5 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень злочинів, передбачених за ч.1 ст. 307, ч.2 ст.307 КК України складено у відповідності до положень КПК України, обвинувальний акт містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінальних правопорушень з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, а саме ч.1 ст. 307, ч.2 ст.307 КК України та формулювання обвинувачення. Зазначено, що обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання не встановлені.

Як вбачається з тексту обвинувального акту, у ньому сформульовано обвинувачення, яке висунуте ОСОБА_5 . Також, викладені, встановлені органом досудового слідства, фактичні обставини кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими, з дотриманням вимог КПК України сформульовано обвинувачення, дана правова кваліфікація злочину та визначена частина та стаття КК України. Фактичні дані в своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу злочину, що у свою чергу, дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.

Цей обвинувальний акт має чітку його структуру, а саме формулювання обвинувачення, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, із зазначенням місця, часу та способу вчинення злочину, форми вини і мотивів їх вчинення, а також правову кваліфікацію дій обвинуваченого.

При розгляді кримінального провадження в підготовчому судовому засіданні, суд не може вдаватися до оцінки доказів з точки зору їх належності та допустимості, та повертати обвинувальний акт з посиланням на обставини, які підлягають дослідженню та перевірці під час судового розгляду кримінального провадження, оскільки це є порушенням вимог ст. 14 КПК України.

До обвинувального акту долучено реєстр матеріалів досудового розслідування долучений відповідно до ч. 4 ст. 291 КПК України.

Суд не вбачає невідповідності обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, оскільки ті відомості, які зазначені в ст. 291 КПК України, знайшли своє відображення в обвинувальному акті.

Кримінальне провадження підсудне Шевченківському районному суду м. Харкова, обвинувальний акт складено у відповідності до положень КПК України, підстав для закриття кримінального провадження судом під час підготовчого судового засідання не встановлено, відтак суд приходить до висновку про необхідність призначення провадження за обвинувальним актом відносно ОСОБА_5 до судового розгляду.

Зазначене судове засідання з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч. 2 ст. 27 КПК України, відсутні.

Враховуючи викладене, коло осіб, які беруть участь у судовому розгляді є наступним: прокурор, захисник та обвинувачений.

Крім того, в підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження ОСОБА_5 строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з покладенням на нього обов?язки: заборонити залишати місце мешкання, а саме: АДРЕСА_1 , у період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв.; прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду; не відлучатися з м. Ізюм Харківської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну. В обґрунтування клопотання прокурор посилався на наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: що обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватися від суду, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні та може вчинити інше кримінальне правопорушення. Також прокурор зазначив, що вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що йому загрожує свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Захисник та обвинувачений ОСОБА_5 не заперечували проти задоволення клопотання.

Суд вислухавши сторони кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту встановив наступне.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 березня 2025 року ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту (в нічний час) до 24 травня 2025 року з покладанням на обвинуваченого обов`язків.

Статтею 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Ізюм Харківської обл., громадянин України, українець, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

Судом при вирішенні питання щодо продовження строку запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , враховано тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання виним в вчиненні вказаного кримінального правопорушення, обставини, що характеризують обвинуваченого, вважає, що ризики, які були підставою для обрання йому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та які передбачені п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість переховування від суду, можливість незаконно впливати на свідків, та вчинити інше кримінальне правопорушення не зменшилися та продовжують існувати.

Доказів про зменшення ризиків, передбачених ст.177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу суду не надано.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора про продовження відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді домашнього арешту строком на 2 місяці.

Керуючись ст.ст.217, 290, 293, 314-316 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Призначити у кримінальному провадженні за обвинувальним актом, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000087 від 14 січня 2025 року, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України, судовий розгляд на 11 годину 00 хвилин 28 травня 2025 року.

Відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про повернення обвинувального акту.

Викликати для участі у судовому засіданні прокурора, захисника та обвинуваченого.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 задовільнити.

Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, на 2 місяця по 22 липня 2025 року, включно, з покладенням на обвинуваченого наступних обов`язків:

1) перебувати за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 у період часу з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин ранку наступної доби, не відлучаючись без дозволу прокурора або суду, за виключенням випадків необхідності отримання медичної допомоги та прибуття до укриття чи бомбосховища обумовленого сиреною та/або повідомленням "Повітряна тривога", чи перебування у безпечному місці під час оголошення сирени "Повітряна тривога";

2) прибувати до прокурора, суду за першою вимогою;

3) повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України (у випадку наявності);

5) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає місто Ізюм Ізюмського району Харківської області, без дозволу прокурора чи суду;

Ухвала про продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 діє до 22 липня 2025 року включно.

Ухвалу про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати на виконання до органу поліції за місцем проживання останнього.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1