Дата документу 02.07.2025 Справа № 335/6078/25
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 335/6078/25 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/584/25 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 183 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 липня 2025 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

підозрюваного ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 21 червня 2025 року, якою у відношенні

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, маючого загальну середню освіту, неодруженого, не маючого на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 17 серпня 2025 року включно, з визначенням застави у розмірі 121120 грн., -

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий слідчого відділення відділу поліції №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 за погодженням з прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про застосування у відношенні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

За матеріалами провадження, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, за наступних обставин.

19 червня 2025 року, приблизно о 17 год. 30 хв., ОСОБА_7 , маючи прямий умисел на відкрите викрадення чужого майна (грабіж) під час дії воєнного стану, який введено згідно Указу Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року на всій території України, в якості покупця зайшов до приміщення магазину «Цитрус» ТОВ «Імпортмакс» (), що розташований на першому поверсі в будинку №190 по просп. Соборному в м. Запоріжжі, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів підійшов до дерев`яного прилавку з товаром у вигляді мобільних телефонів різних марок, що розташовані на стойках та за допомогою дроту зафіксовані до прилавку, взяв у руку мобільний телефон марки «Iphone 16 Рrо Мах», вартістю згідно з довідкою-рахунком на оплату 52 332 грн. 50 коп. без урахування ПДВ, що належить потерпілій юридичній особі ТОВ «Імпортмакс» та у подальшому, усвідомлюючи, що його дії мають відкритий характер та розуміючи протиправність своїх дій, шляхом ривку, зірвав фіксуючий дріт, що викликало спрацювання сигналізації, розуміючи, що його дії помічені працівником магазину «Цитрус» ТОВ «Імпортмакс», утримуючи викрадений товар при собі, покинув торговий зал зазначеного магазину, тим самим, з метою особистого збагачення, відкрито викрав його, розпорядившись ним на власний розсуд, завдавши потерпілій юридичній особі матеріальну шкоду на зазначену суму.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненого в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

19 червня 2025 року відомості про кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000744 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

19 червня 2025 року о 17 год. 48 хв. ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

20 червня 2025 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя зазначив про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та неможливість застосування до підозрюваного більш м якого запобіжного заходу.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисником - адвокатом ОСОБА_8 подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою в задоволенні клопотання слідчого відмовити, обрати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний час доби.

В обґрунтування своєї скарги вказує, що в матеріалах, доданих до клопотання містяться дані про вчинення ОСОБА_7 інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, однак через наявний в нього психічний розлад, ОСОБА_7 не був здатний повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Зазначає, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, де характеризується позитивно, мешкає разом зі своєю матір`ю, до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, ризики, передбачені ст. 177 КПК України відсутні.

Вважає, що до ОСОБА_7 можливо застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

У судовому засіданні апеляційного суду захисник - адвокат ОСОБА_8 підтримав апеляційну скаргу та вказав, що слідчий суддя не врахував, що підозрюваний є студентом коледжу, йому виповнилось 18 років та потребує лікування і реабілітації.

Підозрюваний ОСОБА_7 підтримав апеляційну скаргу та просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, підозрюваного, його захисника, прокурора, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі та провівши судові дебати, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З огляду на статті 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що при розгляді клопотання слідчим суддею належним чином досліджені клопотання слідчого та матеріали провадження, встановлена наявність передбачених законом обставин, які пов`язують можливість застосування у відношенні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, наявна обґрунтована підозра, існують, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики, а також встановлена недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам, і прийнято обґрунтоване рішення про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З наданих суду матеріалів убачається, що органом досудового розслідування ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Колегія суддів вважає, що надані слідчому судді стороною обвинувачення докази на обґрунтування підозри є переконливими, узгоджуються між собою та є достатніми для висновку щодо причетності ОСОБА_7 до подій вищевказаного кримінального правопорушення.

Так, вирішуючи питання щодо встановлення наявності обґрунтованої підозри слідчим суддею під час перевірки було дотримано стандарту доказування «обґрунтована підозра» у вчиненні кримінального правопорушення, зважаючи при цьому на рівень обмеження прав, свобод та інтересів особи внаслідок повідомлення її про підозру та строк здійснення досудового розслідування.

При цьому, поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві. Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (ч. 5 ст. 9 КПК України). Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, у рішенні в справі Fox, Campbell and Hartley v. The United Kingdom від 30.08.1990, заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86, § 32; у рішенні в справі Нечипорук і Йонкало проти України від 21.04.2011, заява № 42310/04, § 175) термін «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки в сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Отже, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Викладені в клопотанні слідчого обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України підтверджується наступними доказами:

- відомостями, викладеними в протоколі огляду місця події від 19 червня 2025 року;

- відомостями, отриманими з протоколу допиту представника потерпілого від 19 червня 2025 року;

- наданими ТОВ «ІМПОРТМАКС» документами щодо балансової вартості мобільного телефону марки «Iphone 16 Рrо Мах»;

- відомостями, викладеними в протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, за участю представника потерпілого ОСОБА_10 ;

- відомостями, отриманими з протоколу допиту свідка ОСОБА_11 від 19 червня 2025 року, з якого випливає, що вона є очевидицею обставин викрадення ОСОБА_7 мобільного телефону марки «Iphone 16 Рrо Мах»;

- відомостями, отриманими з протоколу допиту свідка ОСОБА_12 від 19 червня 2025 року, згідно якого випливає, що за його участю був затриманий ОСОБА_7 , в руках якого знаходився мобільний телефон марки «Iphone 16 Рrо Мах»;

- відомостями, викладеними в протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_12 , який впізнав ОСОБА_7 , як особу, якого він зупинив з мобільним телефоном у руках;

- відомостями, викладеними в протоколі огляду відеозапису від 20 червня 2025 року.

Із наведеного, можливо зробити висновок, що із наданих до клопотання доказів, існують підстави, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний ОСОБА_7 міг вчинити кримінальне правопорушення, в якому він підозрюється, оскільки аналіз вищевказаних доказів об`єктивно зв`язують підозрюваного з інкримінованим йому злочином.

На переконання колегії суддів, стороною захисту не наведено обставин, які б свідчили про очевидну недопустимість поданих стороною обвинувачення доказів, а остаточна оцінка зібраним у кримінальному провадженні доказам і, за наявності правових підстав, визнання їх недопустимими може бути здійснено під час розгляду кримінального провадження по суті.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя правильно встановив, що доводи слідчого в цій частині є обґрунтованими, з чим погоджується і колегія суддів виходячи з наступного.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Отже, ризик полягає не в настанні певних негативних для кримінального провадження обставин, а в можливості підозрюваного чи обвинуваченого вчинити спроби на досягнення такого результату. Тому суд має оцінювати існування такої можливості саме на теоретичному рівні відповідно до наявних в провадженні відомостей, передбачених в статті 178 КПК України.

Так, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Відповідно до ст. 12 КК України вказане кримінальне правопорушення є тяжким злочином, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, у зв`язку із чим, ураховуючи суворість можливого покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання його винним, існує ризик переховування від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, колегією суддів не здобуто і стійких соціальних зв`язків підозрюваного у місці свого проживання, які б були для нього стримуючим фактором від переховування.

На переконання колегії суддів, і ризик незаконного впливу на свідків є занадто високим, адже, як випливає із матеріалів клопотання, свідок ОСОБА_11 знайома з підозрюваним, місце роботи свідка збігається з місцем вчинення злочину, а тому будучі обізнаним про анкетні дані свідка та місце її роботи, підозрюваний може здійснювати на неї певний вплив з метою зміни нею показань або відмови від їх надання для уникнення кримінальної відповідальності, а факт її допиту на стадії досудового розслідування не свідчить про відсутність вказаного ризику, оскільки вона повинна бути допитана безпосередньо в судовому засіданні для виконання вимог ч. 4 ст. 95 КПК України.

Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення підтверджується тим, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні умисного корисливого злочину проти власності, скоєного з метою наживи та власного збагачення, що в сукупності з тим, що підозрюваний не працює, не отримує офіційного доходу, свідчить про можливість ОСОБА_7 продовжити вчиняти інші аналогічні кримінальні правопорушення.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що встановлені слідчим суддею ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовані та підтверджені.

Доводи сторони захисту про те, що підозрюваний ОСОБА_7 має постійне місце проживання, до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, не можливо віднести до тих стримуючих чинників, які б могли у повному обсязі мінімізувати ймовірність вчинення підозрюваним дій, спрямованих на ухилення від можливого покарання, гарантували б запобігання встановленим ризикам без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Таким чином, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції обґрунтовано застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, урахувавши обґрунтованість пред`явленої останньому підозри, наявність вказаних ризиків, а тому законних підстав для скасування ухвали і прийняття нової, відповідно до викладених в апеляційній скарзі доводів захисника, апеляційний суд не убачає.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та ухваленим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, у зв`язку з чим, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - залишенню без змін.

Разом з цим, колегія суддів вважає, що навіть за відсутності даних, які б свідчили про такий стан здоров`я ОСОБА_7 , що унеможливлює утримання його в умовах слідчого ізолятору, відреагувати на зазначені стороною захисту обставин щодо погіршення стану здоров`я підозрюваного та відповідно до п.п. 1, 2 ст. 206 КПК України доручити начальнику Філії ДУ «Центр охорони здоров`я Державної кримінально виконавчої служби України» в Запорізькій області організувати обстеження підозрюваного ОСОБА_7 , та за потреби забезпечити належне лікування останнього.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 407, 422 КПК України, колегія суддів Запорізького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 21 червня 2025 року, якою у відношенні ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 17 серпня 2025 року включно, з визначенням застави у розмірі 121120 грн., залишити без змін.

Доручити начальнику Філії ДУ «Центр охорони здоров`я Державної кримінально виконавчої служби України» в Запорізькій області організувати обстеження стану здоров`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебуває в Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор», а у разі необхідності надати медичну допомогу в необхідному обсязі.

Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4