Єдиний унікальний номер № 333/5421/25
Провадження № 1-кп/333/761/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2025 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, яке внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001144 від 10.06.2025, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні злочинів передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 307 КК України, за участі прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , його захисника ОСОБА_5 , -

В С Т А Н О В И В :

На розгляді в суді перебуває вищевказане кримінальне провадження на стадії підготовчого судового провадження. Під час підготовчого судового засідання прокурор просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, обвинувачений та захисник проти цього не заперечували.

Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт і додані до нього документи, суд дійшов висновку, що слід призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта з таких підстав.

Дане кримінальне провадження підсудне Комунарському районному суду міста Запоріжжя, підстав для його закриття чи зупинення немає. Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог ст.291 КПК України, при його затвердженні прокурором дотримано вимоги процесуального закону, а відтак підстав для його повернення немає.

Зазначене кримінальне провадження з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити відкрито, що відповідає положенню ч. 2 ст. 27 КПК України.

Коло осіб, які беруть участь у судовому розгляді, є наступним: прокурор, обвинувачений, захисник, та свідки згідно реєстру матеріалів досудового розслідування.

Крім того, прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, посилаючись на наявність ризиків переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадження та вчинити інше кримінальне правопорушення, застосувати більш м`який запобіжний захід неможливо, оскільки ОСОБА_3 обвинувачується у вчинені тяжких злочинів, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, а тому, побоюючись покарання, яке загрожує у разі визнання його винним, обвинувачений може переховуватись від суду у подальшому; може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, зокрема, на тих, з якими обвинувачений знайомий особисто, та, перебуваючи на свободі, може шляхом погроз, вмовлянь, незаконно вплинути на таких свідків з метою зміни їх показань; може вчинити інше кримінальне правопорушення, зокрема, у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, оскільки офіційного джерела доходу у обвинуваченого немає. Припинення його протиправної діяльності стало можливим лише за втручання правоохоронних органів. Обвинувачений має певні соціальні зв`язки, які не виключають або суттєво не зменшують ризик втечі, та не слугують достатнім стримуючим фактором для забезпечення його належної процесуальної поведінки з урахуванням обставин вказаного кримінального провадження, не одружений, офіційно не працевлаштований, раніше неодноразово судимий; клопотань від поручителів про взяття обвинуваченого на поруки не надходило.

Обвинувачений та його захисник щодо продовження строку обвинуваченому домашнього арешту заперечували, просили відмовити.

Обвинувачений зазначив, що він є особою з інвалідністю 2 групи, ховатися йому нема де, ризиків передбачених ст.177 КПК України.

Захисник зазначила, що обвинувачений є інвалідом 2 групи, прокурором не доведено наявності ризиків передбачених ст.177 КПК України, тяжкість скоєного кримінального злочину не є визначальною при вирішенні питання щодо продовження запобіжного заходу.

Розглянувши дане клопотання, вислухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

За висновком Конституційного Суду України, викладеним в рішенні від 23.11.2017 № 1-р/2017, продовження дії заходів забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжних заходів у виді домашнього арешту та тримання під вартою, обраних під час досудового розслідування, без перевірки судом обґрунтованості підстав для їх застосування, суперечить вимогам обов`язкового періодичного судового контролю за застосуванням запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність (ч.2 ст. 29 Конституції України). У підготовчому провадженні суд має перевірити обґрунтованість застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого, пов`язаного з обмеженням його права на свободу та особисту недоторканність, та прийняти вмотивоване рішення, незважаючи на те, чи закінчився строк дії ухвали слідчого судді, постановленої на стадії досудового розслідування про обрання такого запобіжного заходу.

Вирішуючи питання доцільності продовження домашнього арешту ОСОБА_3 , суд враховує що він обвинувачується у вчинені тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років. Тобто, розуміючи тяжкість вчинених злочинів, суворість та невідворотність послідуючого покарання, обвинувачений може переховуватись від суду. Суд також враховує дані про ОСОБА_3 , який офіційно не працевлаштований, тому немає стабільного джерела доходів, не одружений, не має на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей, проживає один, що вказує на відсутність міцних соціальних зв`язків. Крім того, суд враховує наявність в обвинуваченого інших судимостей, зокрема за вчинення аналогічних злочинів, пред`явлення обвинувачення у вчиненні злочину, який має таку кваліфікуючу ознаку як повторність, що підтверджує можливість вчинити інше кримінальне правопорушення.

З урахуванням вказаних в сукупності обставин, суд приходить до висновку про наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, на які вказує прокурор.

Крім того, варто зазначити, що КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям "ризик" слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії обвинуваченого кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Зазначені обставини свідчать про необхідність продовження ОСОБА_3 домашнього арешту задля нівелювання ризиків можливості переховуватися від суду, впливати на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення, що є вагомою підставою вважати, що єдиним дієвим у даному випадку запобіжним заходом котрий зможе гарантувати належну процесуальну поведінку обвинуваченого буде саме домашній арешт.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, а також тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_3 у разі ухвалення обвинувального вироку, підвищену суспільну небезпечність злочину та особи, яка його скоїла, суд вважає, що виключно запобіжний захід у виді домашнього арешту забезпечить виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків та дасть можливості запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КК України.

Застосувати більш м`які запобіжні заходи до ОСОБА_3 не можливо, оскільки особисте зобов`язання розраховано в першу чергу на сумлінне дотримання обвинуваченим їх умов, в той же час характер і тяжкість злочину у вчинені якого його обвинувачують, та наступного покарання, наявність в обвинуваченого судимостей за вчинення аналогічних злочинів, вказує на неможливість застосування вказаних запобіжних заходів. Відсутність осіб, які заслуговують на довіру та поручаються за виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, а також відсутність у обвинуваченого на цей час офіційного місця роботи та постійного джерела доходів, унеможливлює застосування відносно ОСОБА_3 запобіжних заходів у вигляді особистої поруки та застави.

З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешта.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.177, 178, 314-316, 369-372 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Призначити судовий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_3 обвинуваченого у вчиненні злочинів передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 307 КК України, на 02 липня 2025 року о 10 год. 00 хв. в залі судових засідань в приміщенні Комунарського районного суду міста Запоріжжя, розташованого за адресою: вул. Європейська, 7, м. Запоріжжя.

Судовий розгляд проводити у відкритому судовому засіданні суддею одноособово.

Викликати в судове засідання учасників судового провадження.

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту задовольнити.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні злочинів передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 307 КК України, залишити без змін та продовжити запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, тобто до 25 серпня 2025 року включно.

Заборонити підозрюваному ОСОБА_3 в період часу з 22 год. 00 хв. до 6 год. 00 хв. наступної доби залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 ,

Продовжити на два місяці строк дії обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, що були покладенні на підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду міста Запоріжжя від 20.05.2025, а саме: прибувати до суду за викликом; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований без дозволу суду; не відвідувати місця значного скупчення людей (кафе, ресторани, розважальні заклади, нічні клуби тощо); уникати спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити обвинуваченому, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід.

Контроль за виконанням ухвали щодо продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту покласти на працівників органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Копію ухвали вручити обвинуваченому та прокурору.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_1