МЕТАЛУРГІЙНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
У Х В А Л А

іменем України

Справа № 210/6493/21

Провадження № 1-кс/210/1006/25

18 червня 2025 року

Слідча суддя Металургійного районного суду міста Кривого Рогу ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги ОСОБА_2 на бездіяльність дізнавача відділення поліції №2 КРУП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 000021, яка полягає у не проведенні належного розслідування , -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 , за допомогою поштового зв`язку звернулася до слідчого судді із скаргою на бездіяльність дізнавача, яка отримана судом 17 червня 2025 року. У своїх скарзі заявниця просить визнати бездіяльність дізнавача відділення поліції №2 КРУП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №000021, яка полягає у не проведенні розслідування з 2021 року протиправною та зобов`язати дізнавача усунути вказані порушення і вжити передбачені КПК України слідчі дії в розумні строки.

Ознайомившись зі скаргою та доданими до неї документами, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для відкриття провадження у даній скарзі з огляду на наступне.

Згідно статтей 1, 2 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. Завданнями кримінального провадження є, серед іншого, те, щоб до кожного учасника була застосована належна правова процедура.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом (ст. 26 КПК України).

Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, що є принципом диспозитивності розгляду.

З відповіді першого заступника керівника окружної прокуратури ОСОБА_4 встановлено, що в провадженні відділення поліції №2 КРУП ГУНП у Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №000021 від 15.05.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 139 КК України.

Як встановлено зі змісту скарги, з часу відкриття провадження минуло більше чотирьох років, скаржниця ОСОБА_2 за цей час була допитана лише раз у якості потерпілої сторони.

З доданих до скарги документів встановлено, що ОСОБА_2 отримала пам`ятку про процесуальні права та обов`язки представника потерпілого, а також постановою дізнавача від 09 червня 2021 року остання визнана потерпілим у даному кримінальному провадженні.

Разом з тим, порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України. Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 1 п. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена, зокрема бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він повинен вчинити у визначений цим Кодексом строк. Бездіяльність, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій (крім внесення відомостей до ЄРДР та повернення тимчасово вилученого майна), є третім, комплексним видом бездіяльності, оскарження якої допускається відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК. Так, бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК, передбачає три обов`язкові ознаки:

1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію;

2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк;

3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена. Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством. При цьому варто зважати на те, що відповідна бездіяльність може бути зумовлена не лише невчиненням процесуальної дії в межах встановлених зазначеною нормою строків, а й неналежним розглядом клопотання, зокрема, залишенням його без процесуального реагування або неналежним на нього процесуальним реагуванням.

Аналіз вищенаведених положень кримінального процесуального закону дає підстави для висновку, що право на оскарження слідчому судді рішень, дій чи бездіяльності особа отримує лише тоді, коли слідчий або прокурор прийняли певні рішення, вчинили конкретні дії або допустили конкретну бездіяльність, оскарження яких передбачено ч. 1 ст. 303 КПК України.

Крім того, згідно з пунктами 2- 11 частини 1 статті 303 КПК України, предметом розгляду слідчого судді можуть бути скарги на:

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 КПК України.

Водночас, скарга ОСОБА_2 передчасна та неконкретизована, які саме вимоги КПК вона просить зобов`язати виконати водночас дізнавача ОСОБА_3 . Заявник, звертаючись до слідчого судді за захистом прав, не навів мінімального рівня відомостей для можливості початку процедури розгляду скарги.

Слідча суддя зазначає, що КПК України не визначає чітких критеріїв, яким має відповідати скарга на дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, проте у будь-якому випадку вона має містити виклад обставин, за яких, на думку Заявника була допущена бездіяльність, найменування органу, посадовими особами якого допущено бездіяльність чи ухвалено рішення, яке я предметом скарження, має містити вимоги про зобов`язання вчинити дії, у відповідності до КПК України.

Також слідча суддя звертає у вагу на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до положень Закону України «Про ринки капіталу та організовані товарні ринки» діє в інтересах власників облігацій, яким кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 КПК України, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Слідчим суддею з долучених до скарги доказів установлено, що стосовно ОСОБА_2 , за заявами якої відкрито кримінальне провадження, не виносилась постанова про відмову у визнанні її потерпілою.

Отже, вона набула процесуального статусу потерпілого у кримінальному провадженні та під час досудового розслідування має права визначені у ст. 56 КПК України, і відповідно може звертатися із клопотанням про вчинення слідчих дій безпосередньо до дізнавача. Доказів, що ОСОБА_2 зверталася до дізнавача із клопотаннями/заявами слідчому судді не представлено, відповідно слідча суддя констатує, що у даному випадку скарга про бездіяльність дізнавача є передчасною.

При цьому слідчий суддя зауважує, що КПК не регламентує законних підстав для задоволення скарги у вимогах, зокрема, зобов`язати дізнавача діяти відповідно до норм чинного КПК України у розумні строки.

Враховуючи наведене, слідча суддя приходить до висновку про відсутність підстав для відкритті провадження за даною скаргою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 21, 40, 303, 304 КПК України, слідча суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

У відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність дізнавача відділення поліції №2 КРУП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 000021, яка полягає у не проведенні належного розслідування - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідча суддя: ОСОБА_1