1-кп/205/111/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2025 року м. Дніпро

Новокодацький районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001373 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гулянка, Коростенського району, Житомирської області, має неповному загальну середню освіту, офіційно не працевлаштований, одружений, на утриманні малолітніх або неповнолітніх осіб не має, без місця реєстрації, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-29.05.2014 року Коростенським міськрайонним судом Житомирської області, за ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 11 років, звільнився 07.06.2024 року по відбуттю строку покарання (встановлений адміністративний нагляд),

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , будучи раніше засудженим за вчинення злочинів проти власності, судимість за які не знята та не погашена у передбаченого законом порядку, а також будучи обізнаним про введення воєнного стану в Україні на підставі Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, повторно вчинив кримінальне правопорушення проти власності за наступних обставин.

Так, ОСОБА_3 , 12.10.2024 року близько о 06 год. 40 хв., перебуваючи по вул. Гідропарковій неподалік від Комунального закладу освіти Дніпровської міської ради «Дошкільний навчальний заклад (ясла - садок) № 244 «Незабудка», що знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Гідропаркова, буд. 3, де у нього раптово виник злочинний умисел, направлений на повторне відкрите викрадення чужого майна, а саме, жіночої сумочки, в якій знаходився мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J6 Plus 2018», червоного кольору, вартість якого становить 2326,50 грн., банківська карта, емітована в AT КБ «ПриватБанк», грошові кошти на суму 1400 грн. та пенсійне посвідчення, яке належить потерпілій ОСОБА_6 , також в сумці знаходилась банківська карта, емітована в AT «А-Банк», яка належить ОСОБА_7 .

ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне відкрите викрадення чужого майна, діючи в умовах воєнного стану, керуючись корисливим мотивом, розуміючи та бажаючи настання суспільно - негативних наслідків у вигляді вибуття з володіння потерпілої її майна, а також, позитивних наслідків для себе, таких як отримання можливості володіти та розпоряджатися чужим майном, 12.10.2024 року, близько о 06 год. 40 хв., перебуваючи по вул. Гідропарковій неподалік від КЗО (ясла - садок) ДМР «Незабудка» № 244, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Гідропаркова, буд. 3, маючи при собі, заздалегідь приготовлений невстановлений загострений предмет з ріжучою здатністю, підбіг до потерпілої ОСОБА_6 та вищевказаним знаряддям підрізав ремінь жіночої сумки, яку носила через плече ОСОБА_6 , після чого, шляхом ривку, вихопив її, та, утримуючи при собі здобуте чуже майно злочинним шляхом, втік з місця вчинення кримінального правопорушення та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, своїми кримінально-протиправними діями, ОСОБА_3 спричинив потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду, на загальну суму 3726,50 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення не визнав в повному обсязі, при допиті суду пояснив, що в суботу 12 жовтня 2024 року він перебував за місцем проживання, а саме, АДРЕСА_1 , де проживає разом з дружиною та тещею. Пам`ятає він все добре, так як кожна субота у нього проходить однаково, оскільки по суботам він їздить з дружиною або з тещею з ранку на базар за м`ясом для собак та продуктами. Так, 12.10.2024 він проснувся, як завжди першим, близько 06.00 год. ранку та почав робити справи, які він зазвичай робить кожен день. Пішов на кухню зварив кави, розбудив дружину, вони попили кави, потім він пішов на двір на вулицю, вигуляв собак, прибрав у них, на що у нього витрачається хвилин 15-20. Потім, приблизно о 06.30 год. повернувся до дому, знову сварив кави, а дружина, приготувавши їжу для собак, вийшла на двір їх покормила. Після, близько 07.00 год. проснулася теща, зробивши свої справи, зайшла до них на кухню, він їй зварив чаю, після, вони втрьох сіли та вирішили, які покупки необхідно зробити та теща дала їм гроші, після чого він з дружиною близько о 08.30 год. пішов на зупинку маршрутного таксі №92, де були о 08.50 год., оскільки маршрутне таксі приїжджає о 09.00- 09.10 год. Там на зупинці вони зустріли якусь жінку, яка звернулася до його дружини з питанням як пройти до будинку, де вони проживають, на що його дружина їй пояснила, а також представила цій жінці його особу. Після, вони поїхали на ж/м Парус, купили пива, потім його випили, зайшли в магазин «АТБ», а після пішли з дружиною на пляж, де були приблизно до 10.00 год. Після чого пішли на базар за м`ясом для собак, та по магазинах. До дому повернулися близько 16.00 год. Обвинувачений пояснив, що у нього була одна банківська картка «Приватбанк», яка належить дружині, на яку повинні були зарахуватися гроші. Також, він пояснив, що коли він з дружиною знаходився на пляжі, то під кущем на піску він знайшов дві банківські картки одна «Приватбанк», а друга іншого банку, назву не пам`ятає, які підняв та поклав до себе, щоб ними розрахуватися. Обвинувачений зазначив, що цими знайденими банківськими картками він дійсно намагався розрахуватися в магазинах «АТБ», «Аврора», але ж, намагаючись розрахуватися ними, в транзакції було відмовлено. Обвинувачений повідомив, що вказані банківські картки він потім викинув на ж/м Парус. Надаючи покази, обвинувачений не заперечував, що на відеозаписах, які були продемонстровані в судовому засіданні, в магазині «АТБ», «Аврора» та в аптеці дійсно він намагався розрахуватись банківськими картами. Також, обвинувачений повідомив, що у нього в користуванні був мобільний телефон «Редмі», чорного кольору, який він відносив до майстерні з ремонту телефонів, яка знаходиться на базарі, останній раз він його здавав до цієї ж майстерні в серпні 2024 року саме свідку ОСОБА_8 , який був допитаний в судовому засіданні. Обвинувачений наполягає на тому, що він не причетний до інкримінованого злочину, оскільки на вказану дату та час у нього є алібі, тобто доказ його невинуватості, оскільки 12.10.2024 року о 06.40 год. він знаходився за місцем проживання, де його бачила дружина та теща.

Незважаючи на повне не визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини, його вина у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні наступних доказів.

Так, допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 пояснила, що 12.10.2024 року десь о 06.40 год. вона йшла на базар, з собою у неї в одній руці була тростинка, в другій візок, та через плече у неї висіла жіноча сумочка чорного кольору. Коли вона проходила повз дитячого садку «Незабудка» на відкритій місцевості до неї ззаду підбіг раніше їй незнайомий молодий чоловік, який почав зрізати її сумку, але ж зрізати відразу йому не вдалось, тому він шляхом ривку вирвав її та побіг з її майном далі в бік вулиці Гідропаркова 1. Потерпіла пояснила, що зрізавши на одному кінці ремінець, хлопець здійснив ривок, після чого на другому кінці ремінця зламалася скоба, таким чином вказаний молодий чоловік вихватив її сумку та побіг. Потерпіла пояснила, що в той момент, коли вона почула, що щось відбувається з сумкою ззаду, вона оглянулося та побачила обличчя молодого хлопця, його статуру та одяг, в якому він був одягнутий, а також побачила в яку сторону він побіг з її майном, вигукнувши йому вслід «Віддай». Потерпіла описала зовнішні прикмети злочинця: смаглявий, худорлявий, довгий ніс, губи середні, невеликого зросту. Потерпіла пояснила, що в її сумці було наступне майно: картка «АТБ», мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J6 Plus 2018», червоного кольору, дві банківські карти, грошові кошти на суму 1400 грн., пенсійне посвідчення, банківська карта AT «А-Банк», яка належить її чоловіку. Після вказаної події потерпіла пішла до дому, а оскільки мобільного телефону у неї не було вона зайшла до сусідки та зателефонувала своєму чоловіку, щоб він негайно заблокував банківські картки, а потім зателефонувала до поліції. Вже згодом, вона побачила, що у неї на плечі залишився ремінь від сумки, яку викрав злочинець, вказаний ремінь вона в подальшому передала слідчому. Потерпіла підтвердила, що на стадії досудового розслідування з нею проводилась слідча дія та вона впізнала серед чотирьох чоловіків того, хто відкрито викрав її майно, впізнала не відразу, але ж, впізнавши, була впевнена в тому, що показала саме на ту особу, яка відкрито викрала її майно, а саме, на обвинуваченого ОСОБА_3 . В судовому засіданні потерпіла впевнено впізнала в особі обвинуваченого ОСОБА_3 , того самого злочинця, який 12.10.2024 року о 06.40 год. відкрито викрав її майно. Потерпіла пояснила, що співробітники поліції повернули їй її мобільний телефон. Покарання просила призначити обвинуваченому пов`язане з позбавленням волі, оскільки останній не вибачився перед нею, шкоду не відшкодував.

Також, в судовому засіданні двічі допитувався свідок ОСОБА_9 , оскільки суд задовольнив клопотання сторони захисту про його повторний допит, та при повторному допиті вказаний свідок надав аналогічні покази, які надавав при першому допиті, а також відповів на поставлені запитання новим захисником.

Так, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснив, що на початку або в середині жовтня 2024 року, більш точну дату він не пам`ятає, він приїхав перед вихідними до друга, який проживає на вулиці Гідропаркова у м.Дніпро та заночував у нього, на наступний день зранку приблизно о 06.00 07.00 год.,, він вийшов з квартири та пішов до магазину, проходивши повз дитячого садочку, він розминувся з бабусею похилого віку з світлими волоссями, яка йшла з палицею та візком, та згодом почув голосний крик або «Зупинись» або «Почекай», на що він обернувся та на відстані десь 10 метрів від себе побачив як якийсь хлопець вирвав сумку з плеча бабусі, з якою розминувся, після чого вказаний хлопець з сумкою швидко пішов в напрямок дев`ятиповерхового будинку до арки. Свідок пояснив, що коли він обернувся на крик, то побачивши навкіс хлопця, встиг розглянути його обличчя, та в чому він був одягнутий, зазначивши, що на хлопці була темна кофта без капюшона та темні штани. Далі свідок пояснив, що після цієї події він пішов далі, оскільки не мав бажання втручатися та відразу не зрозумів, що трапилось. На запитання сторони захисту свідок пояснив, що після магазину в той день він повернувся до свого друга, а приблизно в обід того ж дня виходив на вулицю, де на дворі знаходився поліцейський автомобіль та поліцейські, які розшукували свідків злочину, вони його покликали, після чого він їм розповів, що він бачив зранку та залишив їм свій мобільний телефон. Після чого, його викликали до поліції для допиту та пред`явлення особи для впізнання по фотознімкам, зазначив, що вказана слідча дія проводилась у присутності понятих, під час якої він з чотирьох фотографій впізнав того хлопця, який вирвав сумку у бабусі. В судовому засіданні свідок впізнав в особі обвинуваченого ОСОБА_3 того самого хлопця, який вирвав сумку у бабусі.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснив, що він працює в магазині по сервісу мобільних телефонів, який розташований в місті Дніпро на вул.Велика Діївська, 32 н, майстром з ремонту мобільних телефонів. Пам`ятає, що в середині жовтня 2024 році у вихідний день приблизно в обідній час до магазину зайшов чоловік, якого він раніше бачив як клієнта та який представлявся на ім`я ОСОБА_10 . Так, в той день ОСОБА_10 , звернувся до нього із пропозицією викупити у нього мобільний телефон Samsung Galaxy J6 Plus, при цьому, ОСОБА_10 повідомив, що це його мобільний телефон. В судовому засіданні свідок повідомив, що у вказаного чоловіка на ім`я ОСОБА_10 є особлива прикмета, це шрам або над оком або під оком, яку він запам`ятав, оскільки спілкувався з ним раніше. Свідок пояснив, що він тоді перевірив, чи є цей мобільний телефон в списку викрадених, а такі списки вони отримають від правоохоронних органів, оскільки є випадки продажу викрадених телефонів, виявивши, що такий в списках відсутній, він погодився купити приблизно за 500 грн. Свідок повідомив, що мобільний телефон запам`ятав, оскільки був червоного кольору та модель мобільного телефону Samsung Galaxy J6 Plus була розповсюджена в ремонті. Свідок повідомив, що вказаний мобільний телефон він продав на наступний день невідомому чоловіку у військовій формі приблизно за 1000 грн. Свідок повідомив, що в приміщенні майстерні ведеться відеоспостереження в режимі онлайн, однак без функції записування та при прийомці товару на той час облік не вівся. Свідок впізнав в особі обвинуваченого ОСОБА_3 того самого ОСОБА_10 , який приніс до магазину мобільний телефон Samsung Galaxy J6 Plus червоного кольору в середині жовтня в обідній час та продав йому. В судовому засіданні свідку для огляду був наданий протокол місця події від 22.10.2024 року з фототаблицею, на якій відображений мобільний телефон, який належить потерпілій, що знаходився в сумці, яку 12.10.2024 року було відкрито викрадено обвинуваченим ОСОБА_3 . Так, свідок підтвердив, що саме таку модель мобільного телефону йому приносив обвинувачений ОСОБА_3 в середині жовтня 2024 року та продав йому.

Крім показів потерпілої, свідків, вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, а саме:

-протоколом прийняття заяви про кримінальнеправопорушення та іншу подію від 14.10.2024 року відповідно до якого ОСОБА_6 просить органи поліції прийняти міри до невстановленої особи, яка 12.10.2024 року близько 06.40 год. за адресою: м. Дніпро, вул. Гідропаркова, відкрито шляхом ривку, в умовах воєнного стану викрала належне їй майно;

-протоколом огляду місця події від 14.10.2024 року та фототаблиці до нього, згідно якого огляд проводився за адресою: м. Дніпро, вул. Гідропаркова, 3, об`єктом огляду є відкрита земельна ділянка місцевості навпроти території дитячого учбового закладу № 244 «Незабудка». На вказаній ділянці місцевості асфальтове покриття, з правої сторони від оглядаємої ділянки місцевості на відстані 15 метрів, розташований житловий будинок, котрий має адресу: м.Дніпро, вул.Гідропаркова, 1; прямо від оглядаємої ділянки місцевості на відстані 20 метрів розташований магазин «Варус», котрий має юридичну адресу: м.Дніпро, провулок Парусний, 10-Д;

-протоколом про зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції відеозапису від 16.10.2024 року, згідно якого слідчий СВ ВП №3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_11 у присутності понятих зняв показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції відеозапису, а саме відеозаписів з камер відеоспостереження, розташованих у приміщенні та на фасаді магазину «АТБ», який належить ТОВ «АТБ_маркет» за адресою: м.Дніпро, вул.Гідропаркова, буд.17 за 12.10.2024, шляхом запису на CD-R диск, на яких зафіксовано факт розрахунку банківською карткою ОСОБА_3 ;

-протоколом огляду диску CD-R диску від 16.10.2024 року, фототаблицею до нього, згідно якого встановлено, що на початку відео зазначено дату та час: 12/10/2024 14:30:05, де о 14:30:05 на касовій зоні самообслуговування з`являється особа чоловічої статті, віком близько 30 років, з короткою зачіскою темного кольору, одягнутий в чорні бриджі, светр темно-синього кольору з біло-синіми полосами на руках, темні кросівки з білою підошвою та сірою сумкою через плече. Вказаний чоловік підходить до каси та починає пробивати товар, після чого дістає з гаманця банківську картку та підводить її до касового терміналу для безготівкового розрахунку. Потім касовий термінал видає квитанцію, однак він повторно проводить банківську картку по терміналу для безготівкового розрахунку. Після чого чоловік дістає з кишені гаманець звідки дістає іншу банківську картку та підводить її до касового терміналу для безготівкового розрахунку після чого до касового апарату підходить особа жіночої статі, одягнутої в фірмовий жилет з написом «АТБ», в цей час чоловік забирає товар та повертається до торгівельної зали;

-диском CD-R з написом «АТБ» 12.10.2024 «Грабіж», який був відтворений та продемонстрований в судовому засіданні, на якому видно як 12.10.2024 14:30:05 на касовій зоні самообслуговування з`являється ОСОБА_3 та підходить до каси, починає пробивати товар, після чого дістає з гаманця банківську картку та підводить її до касового терміналу для безготівкового розрахунку. Потім касовий термінал видає квитанцію, однак він повторно проводить банківську картку по терміналу для безготівкового розрахунку. Після чого ОСОБА_3 дістає з кишені гаманець звідки дістає іншу банківську картку та підводить її до касового терміналу для безготівкового розрахунку після чого до касового апарату підходить особа жіночої статі, одягнутої в фірмовий жилет з написом «АТБ», в цей час чоловік забирає товар та повертається до торгівельної зали;

-протоколом про зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції відеозапису від 16.10.2024 року, згідно якого слідчий СВ ВП №3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_11 у присутності понятих зняв показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції відеозапису, а саме відеозаписів з камер відеоспостереження, розташованих у приміщенні та на фасаді аптеки «Шара» за адресою: м.Дніпро, вул.Велика Діївська, буд.36 за 12.10.2024, шляхом запису на CD-R диск, на яких зафіксовано факт розрахунку банківською карткою ОСОБА_3 ;

-протоколом огляду диску CD-R від 16.10.2024 року, фототаблицею до нього, згідно якого встановлено, що на початку відео зазначено дату та час: 12/10/2024 Сб, 17:02:00, де о 17:02:55 до аптеки входить особа чоловічої статті, віком близько 30 років, з короткою зачіскою темного кольору, одягнутого в чорні бриджі, кофту чорного кольору, темні кросівки з білою підошвою. Вказаний чоловік підходить до каси та з кишені штанів дістає гаманець, звідки дістає правою рукою банківську картку. Далі чоловік правою рукою, в якій тримає банківську картку, підводить ближче до каси. Подальшому огляду перешкоджає наявна в аптеці шафа поруч з касою. О 17:03:31 чоловік ховає банківську карту в гаманець та дістає звідти іншу карту та підводить руку з картою ближче до каси. Після чого, ховає банківську картку в гаманець, забирає придбаний товар на касі та направляється в сторону виходу з приміщення аптеки;

-диском CD-R з написом «Аптека», який був відтворений та продемонстрований в судовому засіданні, згідно якого видно, що 12.10.2024 о 17:02:55 до аптеки входить ОСОБА_3 та підходить до каси, з кишені штанів дістає гаманець, звідки дістає правою рукою банківську картку. Далі він правою рукою, в якій тримає банківську картку, підводить ближче до каси. Подальшому огляду перешкоджає наявна в аптеці шафа поруч з касою. О 17:03:31 ОСОБА_3 ховає банківську карту в гаманець та дістає звідти іншу карту та підводить руку з картою ближче до каси. Після чого, ховає банківську картку в гаманець, забирає придбаний товар на касі та направляється в сторону виходу з приміщення аптеки;

-протоколом про зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції відеозапису від 16.10.2023 року, згідно якого слідчий СВ ВП №3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_11 у присутності понятих зняв показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції відеозапису, а саме відеозаписів з камер відеоспостереження, розташованих у приміщенні та на фасаді магазину «Аврора», який належить ТОВ «Вигідна покупка» за адресою: м.Дніпро, Набережна Заводська, 99, за 12.10.2024, шляхом запису на CD-R диск, на яких зафіксовано ОСОБА_3 ;

-протоколом огляду диску CD-R від 16.10.2024 року, фототаблицею до нього, згідно якого встановлено, що у верхньому лівому куту розташований напис із позначенням дати та часу. На початку відео зазначено: «10-12-2024 Сб, 18:08:54, де о 18:09:25 до магазину входить особа чоловічої статті, віком близько 30 років, з короткою зачіскою темного кольору, одягнутого в чорні бриджі, футболку темно-синього кольору, темні кросівки з білою підошвою. Вказаний чоловік проходить далі торгівельною залою. О 18:12:42 чоловік з`являється на касовій зоні після чого направляється до виходу з магазину.

-диском CD-R з написом «Аврора», який був відтворений та продемонстрований в судовому засіданні, згідно якого видно, що 12.10.2024 о 18:09:25 до магазину входить ОСОБА_3 та проходить далі торгівельною залою. О 18:12:42 ОСОБА_3 з`являється на касовій зоні після чого направляється до виходу з магазину;

-протоколом тимчасового доступу до речей та документів (інформації) від 31.10.2024 року, описом речей і документів, які були вилучені на підставі постанови прокурора, а саме: CD-R диск «Mg Media», протоколом огляду від 07.11.2024 року, а саме, інформаційного носія CD-R «Mg Media» на якому містяться електронні документи, та копією документів до нього, CD-R диском, згідно яких вбачається, що на потерпілу ОСОБА_6 був відкритий картковий рахунок в АТ КБ «ПриватБанк», згідно виписки з карткового рахунку за період з 12.10.2024 по 14.10.2024 року видно одну транзакцію за 14.10.2024;

-протоколом тимчасового доступу до речей та документів (інформації) від 11.11.2024 року, описом речей і документів, які були вилучені на підставі постанови прокурора, а саме, CD-R диск; протоколом огляду інформаційного носія, а саме, диску CD-R від 13.11.2024 року, фототаблицею до нього, та копією документів до нього, CD-R диском на якому містяться електронні документи, згідно яких вбачається, що на ОСОБА_7 був відкритий картковий рахунок в АТ «А-Банк», згідно виписки «Avtorizatsiya» вбачається, що з 12.10.2024 по 14.10.2024 здійснювалась авторизація з відповідного номеру телефону;

-висновком експерта судово-товарознавчої експертизи № 3643 від 18.10.2024 року, складеним судовим експертом ОСОБА_12 , згідно якого ринкова вартість, з урахуванням зносу, станом на 12.10.2024 року, мобільного телефону «Samsung Galaxy J6 Plus 2018», червоного кольору, придбаного 31.10.2018 року в робочому стані без видимих ушкоджень, становить 2326,50 грн.;

-протоколом огляду місця події від 22.10.2024 року та фототаблиці до нього, складеного за участю понятих, згідно якого огляд проводиться за адресою: м. Дніпро, вул. Старокозацька, 63, поблизу військового шпиталю. Під час огляду присутня особа ОСОБА_13 , який добровільно надав для огляду свій мобільний телефон. Під час огляду мобільного телефону встановлено, що це мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J6 Plus 2018», червоного кольору, зайшовши в налаштування, виявлено номер моделі, серійний номер, IMEL 1 та IMEL 2. Вказаний мобільний телефон було вилучено, опечатано до паперового конверту;

-речовим доказом, яким було визнано мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J6 Plus 2018», червоного кольору, згідно постанови про визнання речових доказів від 22.10.2024 року, що переданий під зберігальну розписку потерпілій ОСОБА_6 ;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.10.2024 року, згідно якого свідок ОСОБА_8 у присутності двох понятих впізнав за сукупністю зовнішніх рис обличчя, формою вух, носу, обличчя, а саме, круглою формою обличчя, темною зачіскою, тонкими губами, прямокутним носом, на фотознімку № 1 особу - чоловіка, а саме, ОСОБА_3 який 12.10.2024 року за адресою: м. Дніпро, вул. Велика Діївська 32 - Н, запропонував викупити у нього мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J6 Plus 2018», червоного кольору;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.10.2024 року, згідно якого свідок ОСОБА_9 у присутності двох понятих впізнав за сукупністю зовнішніх рис обличчя, трішки смуглявого кольору обличчя, формою носа, вух, зачіскою на фотознімку № 3 особу - чоловіка, а саме, ОСОБА_3 , який 12.10.2024 року, близько 07.00 год., перебуваючи поблизу дитячого садочка «Незабудка», по вул. Гідропаркова, здійснив відкрите викрадення чужого майна;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 23.10.2024 року, CD-R диском до нього, згідно якого слідчий за участю свідка ОСОБА_9 , перебуваючи за адресою: м.Дніпро. вул.Гідропаркова, 3, поблизу дитячого садочка «Незабудка», провів слідчий експеримент з метою перевірки і уточнення відомостей, із застосуванням технічних засобів фіксації, під час якого свідок ОСОБА_9 показав обставини вчинення кримінального правопорушення, яке мало місце 12.10.2024 року приблизно о 07.00 год., поблизу адреси: м. Дніпро, вул. Гідропаркова, 3, біля дитячого садочка «Незабудка»;

-протоколом огляду місця події від 25.10.2024 року та фототаблиці до нього, складеного за участю понятих, потерпілої ОСОБА_6 , згідно якого огляд проводився в приміщенні службового кабінету № 100, за адресою: м. Дніпро, вул. Павлова, 3/5 в СВ ВП № 1 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області. Під час проведення огляду ОСОБА_6 добровільно надала для огляду ремінець від жіночої сумки, який залишився у ОСОБА_6 після подій, які мали місце 12.10.2024 року, та оглядом встановлено, що вказаний ремінець чорного кольору, виготовлений з шкіряного замісника та на одному з кінців ремінця знаходиться металева скоба, на іншому кінці ремінця наявні пошкодження цілісності, а саме, наявний рівний відріз, трохи вище від краю пошкодження у виді надрізу, вказаний надріз не повний;

-речовим доказом, яким визнано ремінець від жіночої сумки, чорного кольору, згідно постанови про визнання речових доказів від 25.10.2024 року, який запаковано до спец.пакету та направлено на зберігання до камери схову ВП № 1 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання від 25.10.2024 року, згідно якого потерпіла ОСОБА_6 , у присутності понятих, впізнала під № 4 чоловіка, а саме, ОСОБА_3 , який 12.10.2024 року о 06.40 год., в м. Дніпро по вул. Гідропаркова, неподалік дитячого садку «Незабудка» відкрито заволодів її майном, вказана слідча дія проводилась із застосуванням технічних засобів фіксації;

-відеозаписом слідчої дії пред`явлення особи для впізнання, який міститься на інформаційному носії CD-R диску, який був відтворений та продемонстрований в судовому засіданні.

Отже, зазначені докази не містять суперечностей, узгоджуються між собою та дозволяють об`єктивно встановити обставини кримінального провадження.

Статтею 370 КПК України передбачено, що обґрунтованим є таке рішення, що ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Європейський суд з прав людини у рішенні «Перес проти Франції» від 12.02.2004 вказав, що дія статті 6 Конвенції (право на справедливий суд) полягає і в тому, щоб серед іншого зобов`язати суд провести належне дослідження зауважень, доводів і доказів, представлених сторонами по справі, неупереджено вирішуючи питання про їх належність до справи.

Відповідно до ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

За правилами ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 КПК України, процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Так, в судовому засіданні були допитані свідки сторони захисту.

В судовому засіданні допитана свідок ОСОБА_14 , яка є дружиною обвинуваченого ОСОБА_3 , вона повідомила про те, що зі своїм чоловіком та своєю мамою проживають в одному будинку, всі суботи в їх сім`ї проходять однаково, оскільки по суботах вони їздять на базар за м`ясом для собак та продуктами. Свідок повідомила, що її чоловік завжди прокидається близько 06.00 год. ранку, робить каву, виходе на двір, прибирає двір, годує та вигулює собак. Тому, свідок пам`ятає, що 12.10.2024 року вона прокинулася близько о 06.05 год., її чоловік зробив їй каву, після чого він пішов на двір робити свої господарські справи та повернувся близько 06.40 год. до приміщення будинку. Потім, близько 07.00-07.15 год., як завжди, прокинулася її мати. Свідок пояснила, що саме суботу 12.10.2024 року пам`ятає, оскільки 13.10.2024 року вона прохала свого чоловіка купити ліки, а він прийшов до дому пізно, оскільки був в цей день затриманий працівниками поліції, тому свідок стверджує, що її чоловік, а саме, ОСОБА_3 , з 11.10.2024 на 12.10.2024 року ночував дома за місцем їх проживання, спали на одному ліжку, потім близько 09.00 год. поїхали за покупками. Свідок пояснила, що 12.10.2024 року дійсно її чоловік повідомив їй, що знайшов на пляжі банківські картки та взяв їх собі, а також її банківська карта була у нього, підтвердила, що вона з чоловіком в цей день заходила до магазину «Аврора», а окремо чоловік заходив до аптеки, також разом заходили в цей день до магазину «АТБ». Окрім цього, свідок повідомила, що 12.10.2024 року її чоловік був одягнений в чорні шорти та футболку. На запитання, чи був в наявності у її чоловіка мобільний телефон, свідок повідомила, що у нього був в користуванні мобільний телефон, який купив в ломбарді в м.Бердичев, який декілька разів ломався та він здавав йогов ремонт.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 , пояснила, що вона є тещею обвинуваченому ОСОБА_3 , оскільки є мати його дружини. Так, свідок ОСОБА_15 пояснила, що в червні 2024 року до неї за адресою: АДРЕСА_1 , приїхали жити її донька з дитиною та з чоловіком, а саме, ОСОБА_3 , які знаходяться на її повному утриманні, так як вони не працюють, проте ОСОБА_3 допомагає їй по домогосподарству, прибирає у собак та годує їх. Кожна субота в їх сім`ї однакова, оскільки вони їздять в цей вихідний день за покупками, або вона з зятем або зять з її донькою, при цьому, вона дає їм гроші для покупок. Свідок повідомила, що в будинку, в якому вони проживають, чотири кімнати, вона займає окрему кімнату, а її донька з чоловіком іншу окрему кімнату. Так, діти завжди прокидаються раніше ніж вона, приблизно о 06.00 07.00 год. ОСОБА_3 завжди просипається раніше всіх, потім просипається її донька, а потім вже вона. Зранку її зять робить чай, виходить на двір, де займається по господарству, вигулює собак. Свідок стверджує, що 12.10.2024 року, як завжди, вона прокинулася з ранку, та бачила свого зятя в будинку близько до 09.00 год., а після він та її донька поїхали за покупками, впевнена, що він не міг вчинити злочин, який йому інкримінується. Разом з тим, свідок зазначила, що вона не може відокремити цю конкретну суботу 12.10.2024 року, оскільки в їх сім`ї все чітко відбудовано та кожна субота проходить однаково, як завжди, тому стверджує, що 12.10.2024 року було все як завжди.

Також, в судовому засіданні допитана свідок ОСОБА_16 , яка пояснила, що вона знає ОСОБА_14 , оскільки та відвідувала раніше поліклініку, в якій вона працює та 07.10.2024 року домовилася з останньою про те, що вона приїде до них за квітами, які вирощує її мати. Так, 12.10.2024 року вона близько 09.00 год. вийшла з маршрутного таксі №92 та на зупинці зустріла знайому ОСОБА_14 з чоловіком, якого знайома ОСОБА_14 представила як свого чоловіка, дізналася як пройти до їх місця проживання та пішла.

Отже, сторона захисту посилається на наявність у обвинуваченого ОСОБА_3 алібі, яке, на її думку, підтверджується показами свідка ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 .

Аналізуючи покази свідків сторони захисту, суд приходить до наступного.

Так, до показів свідка ОСОБА_14 , в частині свідчень, що її чоловік, ОСОБА_3 , був разом з нею за місцем проживання з 11.10.2024 року по 12.10.2024 весь день, суд ставиться критично та не бере їх до уваги, оскільки вважає її зацікавленою особою у результаті справи та вказаний свідок надала такі покази з метою допомогти обвинуваченому уникнути кримінальної відповідальності за вчинений ним злочин.

Щодо показів свідка ОСОБА_15 суд зазначає, що вказаний свідок сама пояснює про те, що не може конкретно відокремити саме суботу 12.10.2024 року, оскільки всі суботи в їх сім`ї мають однаковий перебіг, тому не змогла чітко вказати час, коли побачила обвинуваченого вдома вранці 12.10.2024 року. Також вона свідчила про те, що прокидається пізніше за обвинуваченого та її доньки, а це, якщо враховувати покази обвинуваченого та його дружини, відбувається після 07.00 год., а тому, навіть, якщо брати до уваги такий час, то такі свідчення не спростовують перебування обвинуваченого ОСОБА_3 на вулиці о 06.40 год.

Таким чином, показання свідка ОСОБА_15 в частині підтвердження його алібі не дають змоги з достовірністю встановити, що обвинувачений на момент вчинення злочину, а саме, о 06.40 год. перебував вдома, а тому суд вважає їх непереконливими та ставиться до них критично.

Щодо показів свідка ОСОБА_16 суд зазначає, що вказаний свідок повідомила про те, що бачила обвинуваченого з дружиною на зупинці маршрутного таксі близько 09.00 год. 12.10.2024 року. Водночас, злочин, як встановлено, було вчинено о 06.40.

Таким чином, покази свідка ОСОБА_16 не підтверджують алібі обвинуваченого на час вчинення злочину, а лише підтверджують його місце знаходження через кілька годин після події, вони не спростовують можливість перебування обвинуваченого на місці злочину саме о 06.40 год., а тому суд не бере до уваги покази вказаного свідка.

Слід відмітити, що алібі, як юридичний термін, означає доказ непричетності особи до правопорушення, оскільки в момент його вчинення вона перебувала в іншому місці. Іншими словами, якщо особа може довести, що в момент скоєння злочину перебувала десь в іншому місці, це може бути використано як доказ її невинуватості.

Проте, суд приходить до висновку, що алібі про яке стверджує обвинувачений є недостовірним, не підтверджується об`єктивними доказами відсутні відеозаписи, дані з геолокації, сторонні свідки, а свідчення стороннього свідка ОСОБА_16 не охоплюють часовий проміжок, необхідний для вчинення кримінального правопорушення.

Захисник вважає що вина обвинуваченого ОСОБА_3 не доведена належними та допустимими доказами поза розумним сумнівом та просила його виправдати.

Окрім цього, захисник подала суду письмове клопотання про визнання недопустимими доказами: протокол пред`явлення осіб для впізнання за участю потерпілої ОСОБА_6 від 25.10.2024 року, протокол пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_8 від 22.10.2024 року, протокол пред`явлення осіб для впізнання за участю свідка ОСОБА_9 від 23.10.2024 року.

К доводам, які, на думку сторони захисту, є підставою для визнання недопустимим доказом, а саме, протоколу пред`явлення осіб для впізнання за участю потерпілої ОСОБА_6 від 25.10.2024 року, які аргументовані тим, що процедура пред`явлення особи для впізнання була проведена з істотним порушенням вимог ст.228 КПК України, оскільки статисти мали відмінності у зовнішності, одязі та зрості, які, на думку сторони захисту, виділяли обвинуваченого ОСОБА_3 серед інших осіб, що підлягали впізнанню, суд ставиться критично з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні був відтворений та продемонстрований відеозапис слідчої дії пред`явлення особи для впізнання за участю потерпілої ОСОБА_6 , яким встановлено, що різких відмінностей між статистами, які б ставили під сумнів об`єктивність упізнання, не було. Всі учасники впізнання загалом відповідали встановленим критеріям і не мали таких відмінностей, які б могли суттєво вплинути на результат упізнання.

Крім того, суд зазначає, що відсутність ідеальної однорідності між зовнішнім виглядом статистів не є істотним порушенням, яке тягне за собою недопустимість цього доказу. На відеозапису видно, що потерпіла ОСОБА_6 на запитання слідчого повідомила, що вона зможе впізнати особу, яка 12.10.2024 року о 06.40 год. по вул.Гідропаркова відкрито заволоділа її майном, після чого потерпіла серед чотирьох осіб чоловічої статті чітко вказала на №4, а саме, на ОСОБА_3 не лише через якісь незначні відмінності, а на підставі сукупності ознак, які вона запам`ятала під час події, а саме, за сукупністю ознак худорлявої статури та зростом.

Відповідно до ч.1 ст. 228 КПК України, перед тим, як пред`явити особу для впізнання, слідчий, прокурор попередньо з`ясовує, чи може особа, яка впізнає, впізнати цю особу, опитує її про зовнішній вигляд і прикмети цієї особи, а також про обставини, за яких вона бачила цю особу, про що складає протокол. Якщо особа заявляє, що вона не може назвати прикмети, за якими впізнає особу, проте може впізнати її за сукупністю ознак, у протоколі зазначається, за сукупністю яких саме ознак вона може впізнати особу. Забороняється попередньо показувати особі, яка впізнає, особу, яка повинна бути пред`явлена для впізнання, та надавати інші відомості про прикмети цієї особи.

Віповідно ч.2 ст.228 КПК України. особа, яка підлягає впізнанню, пред`являється особі, яка впізнає, разом з іншими особами тієї ж статі, яких має бути не менше трьох і які не мають різких відмінностей у віці, зовнішності та одязі.

Відтак, суд дійшов висновку, що процедура впізнання за участю потерпілої відповідає вимогам ст.228 КПК України, судом не встановлено істотних порушень вимог КПК України під час проведення вказаної слідчої дії.

Також, сторона захисту стверджує, що потерпіла при таких обставинах події вчинення відносно неї кримінального правопорушення, які відбувалися миттєво, не мала можливості побачити обличчя злочинця, а тому, на думку сторони захисту, впізнання потерпілою обвинуваченого в судовому засіданні та під час проведення слідчої дії пред`явлення особи для впізнання є сумнівними. При цьому, сторона захисту звертає увагу на заяву потерпілої до органів поліції від 12.10.2024 року з проханням не проводити розгляд її звернення, що вона розібралася в ситуації самостійно, а також на те, що відомості до ЄРДР не були внесені в той день, що на думку сторони захисту, підтверджує той факт, що потерпіла не бачила обличчя злочинця, не могла описати ознаки за якими вона може впізнати особу, яка відкрито викрала її майно, а тому відповідно і впізнати злочинця.

Разом з тим, суд не погоджується з такими твердженнями та висновками сторони захисту з огляду на таке.

Як встановлено матеріалами справи, згідно електронного рапорту 12.10.2024 року о 08.48 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 12.10.2024 о 06.40 зірвали сумку з заявниці ОСОБА_6 , в сумці були банківські картки, телефон Самсунг червоного кольору, 1400 гривень, інші документи. Невідомий чоловік підбіг ззаду та зірвав сумку, був одягнутий в сіру спортивну куртку, темні брюки, худорлявий, зріст невеликий, побіг в арку по вул.Гідропаркова, 1. Згідно того ж електронного рапорту в графі «Результат відпрацювання» вказано, що виїздом СОГ на місце події було зібрано первинний матеріал, який потребує додаткового розгляду, згідно рапорту чергового інспектора ВП №3 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області вказану заяву отримано та зареєстровано ЄО за № 28361 від 12.10.2024 року як «Грабіж».

Суд зазначає, що матеріали кримінального провадження дійсно містять заяву потерпілої від 12.10.2024 року зміст якої зводиться до небажання подальшого розгляду її звернення, але ж вказана заява не спростовує самого факту вчинення кримінального правопорушення. Відповідно до кримінального процесуального законодавства, зокрема з урахуванням положень КПК України, злочини, пов`язані з грабежом, не належать до категорії приватного обвинувачення.

Матеріалами справи встановлено, що 14.10.2024 року до ВП №3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області з заявою звернулася ОСОБА_6 , яка повідомила про вчинення кримінального правопорушення відносно неї.

Також, згідно витягу з ЄРДР вбачається, що відомості про вчинення даного кримінального правопорушення внесені 14.10.2024 о 18.04 по заяві ОСОБА_6 .

В подальшому, потерпіла в судовому засіданні впевнено впізнала обвинуваченого ОСОБА_3 , як особу, яка 12.10.2024 року о 06.40 год. відкрито викрала її майно, її показання є логічними та послідовними, що свідчить про те, що первинна відмова від претензій не впливає на достовірність її показань наданих в суді, а також під час проведення процедури пред`явлення особи для впізнання. Суд зважає на те, що остаточна позиція потерпілої це впевнене її впізнання в собі обвинуваченого ОСОБА_3 , той особи, яка 12.10.2024 року о 06.40 відкрито викрала її майно.

Тому, суд вважає, що вказана заява потерпілої від 12.10.2024 року не спростовує її подальших впевнених свідчень як на стадії досудового розгляду так і на стадії судового розгляду, а тому такі аргументи сторони захисту є необґрунтованими.

Доводи сторони захисту щодо визнання недопустимим протокол пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_8 від 22.10.2024 року, які зводяться до того, що дана слідча дія взагалі була не доцільна і доказового значення немає, оскільки свідок ОСОБА_8 неодноразово раніше спілкувався з обвинуваченим до 12.10.2024 року, знав його анкетні дані, оскільки виписував квитанції, коли ОСОБА_3 приносив йому в ремонт свій мобільний телефон, не заслуговують на увагу з наступних підстав.

Так, згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.10.2024 року зі свідком ОСОБА_8 , вказаний свідок впізнав під №1 особу, яка 12.10.2024 року прийшла до магазину, де свідок працює, та запропонувала викупити у нього мобільний телефон

марки «Samsung Galaxy J6 Plus 2018», червоного кольору, тобто той мобільний телефон, що знаходився в сумці потерпілої, яка була 12.10.2024 року відкрито викрадена у неї. Окрім цього, в судовому засіданні свідок підтвердив свої покази, ідентифікуючи мобільний телефон за його моделлю.

Суд вважає, що сам факт знайомства свідка з обвинуваченим до події не робить протокол впізнання недопустимим, оскільки впізнання було проведено за встановленою процедурою і підтверджує роль обвинуваченого у подальшому розпорядженні викраденим майном.

У зв`язку з чим, судом не встановлено істотних порушень вимог КПК України при проведенні вказаної слідчої дії, а тому протокол пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_8 від 22.10.2024 року є належним та допустимим доказом,

Стосовно визнання недопустимим доказом протоколу пред`явлення для впізнання зі свідком ОСОБА_9 сторона захисту аргументує тим, що покази свідка викликають об`єктивні сумніви в їх достовірності, оскільки він не міг об`єктивно розглянути обличчя злочинця, а тільки статуру та одяг. Крім того, даючи покази в суді, свідок погано орієнтувався на місцевості та сторона захисту ставить під сумнів взагалі його статус як очевидця злочину, на думку, захисту, незрозуміло, як саме поліція виявила цього свідка і чому він був залучений до впізнання.

Суд, проаналізувавши ці доводи, вважає їх необґрунтованими, оскільки вони спростовуються доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Так, свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні дав логічні, чіткі та послідовні покази щодо подій, очевидцем яких він був, пояснив, що після того як він побачив дану подію, він пішов до магазину, а потім повернувся до друга, а приблизно в обід вийшов на вулицю, де побачив поліцейських, які розшукували свідків злочину, підійшовши до них, він повідомив останнім відому йому інформацію. Слід зазначити, що той факт, що поліцейські виїжджали 12.10.2024 року на місце скоєння кримінального правопорушення, підтверджується електронним рапортом, на який суд звертав увагу вище. Таким чином, участь ОСОБА_9 як свідка є обгрунтованою та законною. Окрім цього, свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні підтвердив, що при проведенні слідчої дії він відразу впізнав по фотографії особу, а саме, обвинуваченого ОСОБА_3 .

Судом не встановлено істотних порушень КПК України при проведенні вказаної слідчої дії, протокол пред`явлення для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_9 відповідає вимогам КПК України, а тому є належним та допустимим доказом.

Перевіривши доводи сторони захисту, суд приходить до висновку, що вони не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

У суду не виникло жодного сумніву щодо правдивості показів потерпілої ОСОБА_6 , яка вказала точне місце і час події, описала спосіб вчинення відносно неї кримінального правопорушення, описала злочинця та впізнала його як на стадії досудового розгляду так і безпосередньо при судовому розгляді.

Також, у суду не виникло сумнівів щодо правдивості показів свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , оскільки вониповністю підтверджуються матеріалами справи, узгоджуються між собою, аналогічні покази надавали на стадії досудового розслідування.

Окрім цього, аналізуючи наявні докази, суд встановив, що обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно ідентифікується на відеозаписах з відеокамер спостереження магазину «АТБ», «Аврора», аптеки «Шара», як особа, яка намагалася скористатися чужими банківськими картками, що не заперечує сам обвинувачений, який повідомив суду, що дійсно він намагався розплатитись чужими банківськими картками, які, начебто знайшов на пляжі.

Свідчення свідка ОСОБА_8 підтверджують, що саме ОСОБА_3 12.10.2024 року, звернувся до нього з пропозицією викупити мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J6 Plus 2018», червоного кольору, який належить потерпілій та який знаходився в сумці, яка 12.10.2024 року відкрито була у неї викрадена, і це є прямим зв`язком між обвинуваченим ОСОБА_3 та викраденим майном потерпілої, оскільки мобільний телефон і банківські картки були разом у її сумці.

Отже, підсумовуючи вищевикладене, оскільки мобільний телефон і банківські картки, що знаходились в сумці потерпілої, були викрадені одночасно з її сумкою, а згодом саме цей мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J6 Plus 2018» опинився у володінні та розпорядженні у обвинуваченого, суд вважає, що зв`язок між обвинуваченим ОСОБА_3 і викраденими речами є безпосереднім та доведеним.

Аналізуючи досліджені докази, суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_3 мав можливість і час для вчинення інкримінованого йому злочину о 06.40 год. 12.10.2024 року, скориставшись звичним ранковим проміжком часу, коли він виконує свої ранкові справи, щоб вчинити злочин та повернутися додому до того, як зазвичай він з членами сім`ї їде на базар.

Таким чином, не визнання обвинуваченим вини у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, суд розцінює як спробу ухилитись від кримінальної відповідальності за скоєне, оскільки доводи обвинуваченого не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду даного кримінального провадження, а зібрані у справі докази, що були досліджені судом, суд вважає послідовними, логічними, такими, що узгоджуються між собою та відповідають фактичним обставинам справи, тому покладає їх в основу обвинувального вироку.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011 Європейський суд з прав людини вказує, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Оцінюючи докази безпосередньо досліджені в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що показання потерпілої, свідків, письмові докази, відеозаписи, речові докази у кримінальному провадженні є належними, допустимими та достовірними доказами, а їх сукупність достатньою для доведення поза розумним сумнівом вини ОСОБА_3 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні та ухвалення обвинувального вироку.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, вважає, що вина ОСОБА_3 в скоєному кримінальному правопорушенні знайшла своє повне підтвердження.

Таким чином, вина обвинуваченого ОСОБА_3 повністю підтвердилась під час судового провадження, та його умисні дії, які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, правильно кваліфіковано за ч.4 ст.186 КК України.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , відповідно до ст.66 КК України, судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом встановлено рецидив злочину та вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено, що досліджуючи дані про особу, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле, склад сім`ї, його матеріальний стан тощо.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним діяння, яке відноситься до категорії тяжкого злочину, данні про особу обвинуваченого, який раніше судимий, звільнився 07.06.2024 року по відбуттю строку покарання, проте висновків для себе не зробив, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться, офіційно не працевлаштований, одружений, на утриманні неповнолітніх або малолітніх дітей немає, згідно характеристики на засудженого з ДУ «Райківська ВК №73, ОСОБА_3 , відбуваючи покарання, систематично порушував умови відбування покарання, за що отримував догани та був неодноразово поміщений до дисциплінарного ізолятора, соціально-психологічна характеристика негативна, порушував адміністративний нагляд, встановлений судом, відсутні обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, а також встановлені обставини, що обтяжують його покарання.

Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, суд переконаний, що саме покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті обвинувачення, буде необхідним та достатнім і досягне мети не лише кари за вчинене, а й буде слугувати для виправлення та попередження вчинення нових злочинів обвинуваченим.

Законні підстави для застосування ст.ст.69, 74,75 КК України при призначенні покарання відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні було проведено судову товарознавчу експертизу №3643 від 18.10.2024 року, витрати на яку складають 378,64 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Суд приходить до висновку, що зазначені судові витрати, у відповідності з вимогами ст. ст. 122, 124, 126 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.186 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років 6 (шість) місяців.

Запобіжний захід ОСОБА_3 , до вступу вироку в законну силу, залишити без змін - тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з 15 серпня 2025 року та відповідно до ч.5 ст.72 КК України зарахувати у строк покарання попереднє ув`язнення із розрахунку день за день, а саме, з 26.10.2024 року по 14.08.2025 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 378,64грн. (триста сімдесят вісім гривень 64 коп.), витрати на проведення судової товарознавчої експертизи №3643 від 18.10.2024 .

Речові докази:

-мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J6 Plus 2018», червоного кольору, який повернутий потерпілій під зберігальну розписку вважати повернутим за належністю;

-ремінець від жіночої сумки, чорного кольору, що знаходиться на зберіганні в камері схову ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області знищити.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржено в тридцятиденний строк з дня його проголошення в судову палату по кримінальним справам Дніпровського апеляційного суду через Новокодацький районний суд міста Дніпра.

Копія вироку після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1