КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретарів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу з доповненнями захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 08 травня 2025 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 08.05.2025 задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_9 , погоджене прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , та продовжено ОСОБА_7 строк тримання під вартою до 12.06.2025 року.

Цією ж ухвалою визначено підозрюваному ОСОБА_7 заставу у розмірі 113 000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 342 164 000 грн.

У разі внесення застави, зобов`язано підозрюваного ОСОБА_7 прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою, а також виконувати строком до 12.06.2025 року наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України: не відлучатися із м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з підозрюваними, свідками та експертами, перелік яких зобов`язано прокурора ____________________________________________________________________________________

Справа № 757/21122/25 Слідчий суддя - ОСОБА_10

Апеляційне провадження № 11-сс/824/3974/2025 Суддя-доповідач - ОСОБА_1

вручити ОСОБА_7 під підпис; здати на зберігання до Центрального

міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

Строк дії ухвали визначено до 12.06.2025 року.

Ухвалою відмовлено у задоволенні заяв ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 про взяття на поруки підозрюваного ОСОБА_7 .

Цією ж ухвалою в порядку ст. 206 КПК України, зобов`язано уповноважених осіб Київської міської медичної частини Філії Державної установи «Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України» в м. Києві та Київській області провести медичний огляд (обстеження) ОСОБА_7 на предмет його скарг щодо стану здоров`я та в разі необхідності забезпечити лікування, про що невідкладно повідомити слідчого суддю.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого, та застосувати щодо підозрюваного більш м`який запобіжний захід, у виді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 .

Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги, захисник посилалася на істотне порушення слідчим суддею вимог КПК України, з тих підстав, що слідчий суддя в судовому засіданні, на прохання підозрюваного та захисника, відмовилася виконувати вимоги ч. 2 ст. 345 КПК України та роз`яснити перелік їх прав та обов`язків.

Також, зазначала, в порушення вимог ч. 1 ст. 199 КПК, клопотання про продовження підозрюваному ОСОБА_7 строку тримання під вартою було подано до суду 08.05.2025, у той час як мало бути подане не пізніше ніж 04.05.2025. При цьому, копія клопотання з додатками не були вручені захиснику, що свідчить про недотримання вимог ч. 2 ст. 184 КПК.

Після початку судового засідання 08.05.2025 секретар судового засідання не виконала передбачені законом обов`язки щодо вручення учасникам судового провадження пам`ятки про їхні права та обов`язки, у зв`язку із чим захисником було заявлено відвід секретарю судового засідання. Однак слідчий суддя відмовилась вирішувати питання відводу секретаря і продовжила розгляд справи.

Крім того, у подальшому слідчий суддя категорично відмовилась вирішувати у встановленому законом порядку питання щодо заявленого захисником відводу судді від розгляду справи, і продовжила розгляд справи незаконним складом суду.

Також, апелянт посилалась на непомірність визначеного слідчим суддею розміру застави підозрюваному, враховуючи відсутність у матеріалах справи жодного доказу наявності підстав для визначення застави в розмірі, більшому ніж це передбачено вимогами п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК.

На переконання апелянта, у випаду застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу - цілодобового домашнього арешту, ОСОБА_7 ніяким чином не зможе переховуватись від органу досудового розслідування та суду, перешкоджати органу досудового розслідування здійснювати необхідні на думку органу слідчі дії, вчиняти інші дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК. Доказів іншого стороною обвинувачення не надано.

У ОСОБА_7 наявний ряд хронічних захворювань, які загострились і потребують постійного, невідкладного лікування у стаціонарних спеціалізованих медичних закладах вузькопрофільними лікарями. ОСОБА_7 має погане самопочуття і потребує медичного обстеження і лікування, однак його звернення до лікаря не фіксують, медичне обстеження стану здоров`я не здійснюють, медичної допомоги не надають.

Окрім того, ОСОБА_7 має міцні соціальні зв`язки - дружину та доньок, онука, доглядає батька пенсіонера учасника ліквідації аварії на ЧАЕС, є адвокатом і учасником бойових дій, має відмінні характеризуючі відомості з місця служби, має подяки за зразкову поведінку, грамоти, нагороди.

19.05.2025 від захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 надійшли доповнення до апеляційної скарги, в яких вона зазначала, що долучені до клопотання докази не доводять обгрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри.

Зокрема, свідок ОСОБА_15 у протоколі допиту від 06.03.2025 фактично підтвердив, що перевантаження валіз відбулось не з літака, а із одного автомобіля до іншого, а також підтвердив, що ОСОБА_7 не міг перебувати на території аеропорту із 28.03.2019 по 29.03.2019 і зустрічати приватний літак, оскільки незаконне проникнення до зони прикордонного контролю мало б відповідні наслідки.

Крім того, зміст долученого до клопотання протоколу огляду відеозапису 18.02.2025 дає підстави для висновку, що відеозапис змонтовано та відредаговано органом досудового розслідування, зокрема і в частині підставлення у відеозапис голосу ОСОБА_7 .

Також апелянт посилалась те, що ОСОБА_7 та його родина не спроможні внести непомірну суму застави розміром 113 000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки не мають таких доходів.

Визначення слідчим суддею вищевказаного непомірного розміру застави, за наявності змонтованого та відредагованого відеозапису, та за відсутності інших доказів отримання ОСОБА_7 грошових коштів, зокрема експертизи грошових коштів на підтвердження їх існування та справжності, свідчить про порушення прав ОСОБА_7 , гарантованих йому Конституцією України та Європейською конвенцією з прав людини.

29.05.2025 від захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 надійшли додаткові пояснення до апеляційної скарги, які фактично є доповненнями та змінами до апеляційної скарги, в яких захисник просила скасувати ухвалу слідчого судді у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, та відмовити у задоволенні клопотання слідчого повністю у зв`язку із закінченням процесуальних строків.

У доповненнях апелянт посилалась на те, що секретар судового засідання не вручила особам, які беруть участь у судовому розгляді, пам`ятку про їхні права та обов`язки, а слідчий суддя не виконала обов`язок щодо роз`яснення підозрюваному його прав та обов`язків.

У зв`язку із наведеним, захисник висловила свої заперечення та зауваження слідчому судді, а також заявила відвід слідчому судді у порядку ч. 3 ст. 80 КПК України.

У порушення вимог закону, слідчий суддя не передала відповідну заяву про відвід для здійснення авторозподілу та визначення складу суду для її розгляду.

За таких обставин, на переконання апелянта, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню на підставі п. 2 ч. 2 ст. 412 КПК України, з підстав ухвалення рішення незаконним складом суду, а також, з підстав невиконання вимог про фіксування судового провадження за допомогою технічних засобів.

У судовому засіданні 26.05.2025 під час апеляційного розгляду, надійшли заяви ОСОБА_14 , ОСОБА_13 та народного депутата України ОСОБА_16 про бажання взяти на поруки ОСОБА_7 , в яких останні просили обрати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у виді особистої поруки.

У судовому засіданні 09.07.2025 під час апеляційного розглядунадійшла заява ОСОБА_11 про обрання щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді особистої поруки.

Захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 та прокурор ОСОБА_6 приймали участь у судовому засіданні під час апеляційного розгляду 09.07.2025 у режимі відеоконференцзв`язку.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу з доповненнями, думку прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, заслухавши пояснення ОСОБА_11 , який підтримав подану ним заяву про взяття ОСОБА_7 на поруки, вивчивши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги із поданими доповненнями, дослідивши диск із технічним аудіозаписом судового засідання від 08.05.2025, надай Печерським районним судом міста Києва на запит колегії суддів, дослідивши заяви про взяття ОСОБА_7 на особисту поруку, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як убачається із матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000702 від 20.08.2021 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 426-1 КК України, ОСОБА_17 та ОСОБА_18 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 426-1 КК України, та за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438, ч. 1 ст. 438 КК України.

Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні здійснюють прокурори Офісу Генерального прокурора.

Згідно даних клопотання, органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 , перебуваючи посаді заступника начальника Служби безпеки Президента України Управління державної охорони України згідно наказу № 161-ос від 01.07.2014, будучи, з врахуванням положень примітки 1 до ст. 425 КК України, військовою службовою особою, на яку покладено організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські обов`язки, в силу Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» та Закону України «Про державну охорону органів державної влади України та посадових осіб» являючись працівником правоохоронного органу, прийнявши військову присягу, будучи військовослужбовцем Управління державної охорони України у військовому званні полковника, який за бездіяльність несе відповідальність згідно із законом (ч. 2 ст. 17 Закону України «Про державну охорону органів державної влади України та посадових осіб»), та відповідно до ст. 26 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України залежно від характеру вчиненого правопорушення та провини несе з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України «Про оборону України», юридичну відповідальність згідно із законом, у т.ч. кримінальну, та встановлену законом відповідальність за незабезпечення додержання військової дисципліни та невжиття заходів для її відновлення (ч. 6 ст. 5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України), приблизно о 23 год 24 хв 28.03.2019 року, в умовах особливого періоду, перебуваючи у контрольованій зоні прикордонного контролю з обмеженим доступом, що охороняється на території Міжнародного аеропорту «Київ» імені Ігоря Сікорського («Жуляни»), на борту повітряного судна (адміністративний літак, бізнес-джет) CL-600-2B19, державний та реєстраційний знак D-ALIK, який розташовувався стоянці повітряних суден вказаного аеропорту, діючи протиправно з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання його суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, не бажаючи рахуватись з покладеними на нього законом та іншими нормативно-правовими актами обов`язками, передбаченими ст. 17 Закону України «Про державну охорону органів державної влади України та посадових осіб», отримавши від громадянина російської федерації ОСОБА_19 38 612 000 євро (що згідно з офіційним курсом Національного банку України станом на 28.03.2019 становило 1 177 541 592, 136 грн), у поліетиленових пакунках з банкнотами номіналом 200 євро скріплених банківськими стрічками, які було розміщені у 7 валізах чорного кольору, не дотримуючись встановленого Митним кодексом України та іншими законними, підзаконними нормативно-правовими актами порядку переміщення через митний кордон України валютних цінностей, без декларування транскордонного переміщення фізичними особами валютних цінностей, перевищуючи свої повноваження як військовослужбовця Управління державної охорони України, передбачені ст. ст. 17, 18 Закону України «Про державну охорону органів державної влади України та посадових осіб», протиправно із використанням службового транспорту й безперешкодного проходження авіаційного контролю як військовослужбовцем Управління державної охорони України, залишив охоронювану зону прикордонного контролю аеропорту з вказаною сумою в іноземній валюті, як наслідок перемістив через митний кордон України поза митним контролем, без виконання митних формальностей валютні цінності, що явно виходить за межі наданих йому повноважень, що заподіяло істотну шкоду митним інтересам України (національним інтересам України, забезпечення та реалізація яких досягається шляхом здійснення державної митної справи) та митній безпеці України, нормальному функціонуванню органу з охорони державного кордону та митних органів.

Згідно даних протоколу затримання від 12.03.2025, цього ж дня о 06 год. 57 хв. ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208, п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України.

12.03.2025 у межах вказаного кримінального провадження ОСОБА_7 повідомлено про підозру у перевищенні військовою службовою особою службових повноважень, тобто умисному вчиненні дій, які явно виходять за межі наданих цій особі прав чи повноважень, якщо ці дії заподіяли істотну шкоду, вчинених в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 4 ст. 426-1 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 15.03.2025 застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування на 60 днів, тобто до 10.05.2025 року, із визначенням застави у розмірі 132 500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 401 210 000, 00 грн. та покладенням на підозрюваного, у разі внесення застави, обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Постановою першого заступника Генерального прокурора ОСОБА_20 від 06.05.2025 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000702 до 3 місяців, тобто до 12.06.2025.

07.05.2025 старший слідчий в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва із клопотанням, погодженим прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , про продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою до 12.06.2025 року, із залишенням застави у розмірі 132 500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 401 210 000, 00 грн. та покладенням на підозрюваного, у разі внесення застави, обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 08.05.2025 задоволено клопотання слідчого та продовжено ОСОБА_7 строк тримання під вартою до 12.06.2025 року.

Цією ж ухвалою визначено підозрюваному ОСОБА_7 заставу у розмірі 113 000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що відповідно становить 342 164 000.

У разі внесення застави, зобов`язано підозрюваного ОСОБА_7 прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою, а також виконувати строком до 12.06.2025 року наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України: не відлучатися із м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з підозрюваними, свідками та експертами, перелік яких зобов`язано прокурора вручити ОСОБА_7 під підпис; здати на зберігання до Центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

Строк дії ухвали визначено до 12.06.2025 року.

Вказаною ухвалою відмовлено у задоволенні заяв ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 про взяття на поруки підозрюваного ОСОБА_7 .

В порядку ст. 206 КПК України, зобов`язано уповноважених осіб Київської міської медичної частини Філії Державної установи «Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України» в м. Києві та Київській області провести медичний огляд (обстеження) ОСОБА_7 на предмет його скарг щодо стану здоров`я та в разі необхідності забезпечити лікування, про що невідкладно повідомити слідчого суддю.

Разом з тим, як встановлено колегією суддів, при розгляді даного клопотання слідчим суддею допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Так, згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Доводи апеляційної скарги сторони захисту про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, яке полягало в ухваленні судового рішення незаконним складом суду, колегія суддів вважає обґрунтованими.

Так, згідно ст. 2 КПК України, завданням кримінального провадження в тому числі є забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини

безсторонність (неупередженість) суду в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, враховуючи особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (i) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом установлення того, чи забезпечував сам суд та серед інших аспектів його склад достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland).

Термін «суд, встановлений законом» стосується не тільки правових підстав самого існування суду, але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, а також складу суду в кожній справі (рішення ЄСПЛ у справах «Сокуренко і Стригун проти України», «Бускаріні та інші проти Сан-Марино»).

Обов`язковою умовою прийняття законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення є неухильне дотримання вимог кримінального процесуального законодавства в процесі судового розгляду.

Так, ст. 5 Конвенції визначено, що нікого не може бути позбавлено свободи інакше як компетентним судом відповідно до процедури, встановленої законом.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини "Yefimenko проти Росії" (§§ 109-11), суд не є «компетентним», якщо його склад не було «встановлено відповідно до закону».

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, секретар судового засідання, слідчий суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно з ч. 2 ст. 80 КПК України за цими ж підставами, їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.ч. 4-5 КПК України, заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду.

Відвід повинен бути вмотивованим.

Порядок вирішення заявленого відводу визначений у ст. 81 КПК України.

Зокрема, частинами 1-3 ст. 81 КПК України передбачено, що у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому ч. 3 ст. 35 цього Кодексу.

Усі інші відводи під час досудового розслідування розглядає слідчий суддя, а під час судового провадження - суд, який його здійснює.

При розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні. Питання про відвід вирішується в нарадчій кімнаті вмотивованою ухвалою слідчого судді, судді (суду). Заява про відвід, що розглядається судом колегіально, вирішується простою більшістю голосів.

Згідно з частиною першою статті 321 КПК України, головуючий у судовому засіданні керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності та порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками кримінального провадження їхніх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення з`ясування всіх обставин кримінального провадження, усуваючи з судового розгляду все, що не має значення для кримінального провадження.

Аналіз вищенаведених норм у їх сукупності дає підстави для висновку про те, що до вирішення суддею заяви про відвід цей суддя не може вчиняти будь-яких інших процесуальних дій, пов`язаних із подальшим процесуальним рухом справи.

При цьому, питання про відвід вирішується в нарадчій кімнаті вмотивованою ухвалою слідчого судді, судді (суду).

Проте слідчим суддею зазначені вимоги кримінального процесуального закону не виконані.

Так, як убачається із даних протоколу автоматизованого визначення слідчого судді від 08.05.2025, для розгляду справи № 757/21122/25-к за клопотанням слідчого про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 визначено суддю ОСОБА_10 .

Судове засідання по розгляду вищевказаного клопотання призначено слідчим суддею до розгляду на 08.05.2025.

Як убачається із даних технічного аудіозапису судового засідання від 08.05.2025, після відкриття судового засідання та виконання вимог ст.ст. 344, 345 КПК України щодо оголошення складу суду, роз`яснення права відводу та вручення особам, які брали участь у судовому розгляді, пам`ятки про їхні права та обов`язки, присутні в судовому засіданні захисник ОСОБА_8 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , а також підозрюваний ОСОБА_7 заявили клопотання про роз`яснення прав підозрюваного, передбачених ч. 5 ст. 42 КПК України.

У задоволенні вказаного клопотання головуючий суддя відмовила, унаслідок чого захисник ОСОБА_8 висловила заперечення на дії головуючого із проханням занесення їх до журналу судового засідання, а також заявила відвід секретарю судового засідання.

Вказану заяву слідчий суддя залишила без уваги, не поставивши її на обговорення учасників, та не вирішивши заявлений відвід секретарю судового засідання в нарадчій кімнаті із постановленням вмотивованої ухвали у порядку, передбаченому ч.ч. 2, 3 ст. 81 КПК України, натомість здійснила зауваження захиснику за порушення порядку судового засідання та продовжила судовий розгляд.

Після початку оголошення прокурором змісту поданого клопотання про продовження строку тримання під вартою, захисник ОСОБА_8 звернула увагу слідчого судді на ту обставину, що слідчим суддею не вжито заходів щодо розгляду заявленого секретарю судового засідання відводу, та, посилаючись на порушення слідчим суддею вимог кримінально процесуального закону та незнання норм чинного законодавства, заявила відвід слідчому судді ОСОБА_10 з наведених мотивів.

Разом з тим, не зважаючи на заявлений стороною захисту в судовому засіданні від 08.05.2025 відводу слідчому судді, суддя ОСОБА_10 , посилаючись на закінчення стадії вирішення відводів, продовжила судовий розгляд клопотання слідчого.

На переконання колегії суддів, слідчий суддя дійшла безпідставного висновку про відсутність підстав для розгляду заявленого ОСОБА_8 відводу у зв`язку із закінченням стадії заявлення відводів, не врахувавши вимоги положення ч. 4 ст. 80 КПК України, відповідно до якого, заява про відвід після початку судового розгляду може бути подана у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду, та в порушення положень ч. 1 ст. 81 КПК України, не передала заявлений відвід для здійснення автоматизованого розподілу для визначення іншого судді в порядку ч. 3 ст. 35 цього Кодексу для розгляду даного відводу.

З наведеного убачається, що слідчим суддею ОСОБА_10 розглянуто клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 без вирішення питань відводу секретаря судового засідання та відводу слідчого судді у порядку, визначеному ст.ст. 80, 81 КПК України, що є обов`язковим відповідно до пункту 1 статті 5 Конвенції.

Наведене тягне за собою порушення статті 6 Конвенції щодо права на незалежний і безсторонній суд, а також встановленої чинним кримінальним процесуальним законом України процедури, яка визначає законність складу суду.

Вищенаведені обставини дають підстави для висновку, що слідчим суддею не було забезпечено достатніх гарантій для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності. Слідчий суддя до вирішення заяви про відвід не відповідає вимогам «незалежного та неупередженого суду, встановленого законом» та, відповідно, не може вирішувати жодне процесуальне питання, крім вирішення заявленого відводу.

За правилами п. 2 ч. 2 ст. 412 КПК України, судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо його ухвалено незаконним складом суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 415 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок чи ухвалу суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо встановлено порушення, передбачені пунктами 2, 3, 4, 5, 6, 7 ч.2 ст. 412 КПК.

Оскільки допущені слідчим суддею порушення норм процесуального права дає підстави для висновку про ухвалення оскаржуваного судового рішення незаконним складом суду, ухвала слідчого судді відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 415 КПК України підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду клопотання слідчого в суді першої інстанції.

При цьому колегія суддів враховує, що відповідно до положень ч. 2 ст. 415 КПК, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Васильєв проти України» (заява № 11370/02) від 21.06.2007, повноваження судів вищої інстанції переглядати справи повинне використовуватись для виправлення судових помилок та неправильності у здійсненні правосуддя, а не для проведення нового розгляду справи.

У зв`язку із зазначеним, наведені захисником в апеляційній скарзі з доповненнями доводи, які стосуються відповідності форми та змісту клопотання слідчого про продовження підозрюваному ОСОБА_7 строку тримання під вартою, обґрунтованості заявлених стороною обвинувачення підстав продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, в тому числі обґрунтованості ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, вагомості доказів на підтвердження обгрунтованості підозри, тощо, підлягають вирішенню законним складом суду першої інстанції при новому розгляді вказаного клопотання слідчого.

У протилежному випадку, приймаючи рішення про скасування ухвали із призначенням нового розгляду клопотання в суді першої інстанції, висновки суду апеляційної інстанції щодо наявності або відсутності підстав для задоволення клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_7 , можуть бути сприйняті як вказівки стосовно прийняття в майбутньому певного судового рішення за наслідком повторного розгляду клопотання, що є порушенням принципу незалежності суду при прийнятті судового рішення.

З цих же підстав, ураховуючи встановлення колегією суддів наявність підстав для нового судового розгляду клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу, колегія суддів позбавлена можливості розглянути по суті подані до апеляційного суду заяви ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , народного депутата України ОСОБА_16 та ОСОБА_11 про бажання взяти на поруки ОСОБА_7 , у зв`язку із чим вказані заяви підлягають залишенню без розгляду.

Крім того, як встановлено колегією суддів, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 12.06.2025 року у справі № 757/26919/25-к задоволено клопотання слідчого та продовжено ОСОБА_7 строк тримання під вартою на новий термін - до 09.08.2025 із визначенням застави у розмірі 113 000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що відповідно становить 342 164 000 грн.

Відтак, ураховуючи, що станом на день апеляційного розгляду ОСОБА_7 утримується під вартою на підставі іншого судового рішення - ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 12.06.2025, яка станом на день апеляційного розгляду є чинною, колегія при призначенні нового судового розгляду клопотання слідчого позбавлена процесуальної можливості звільнити підозрюваного ОСОБА_7 з-під варти в залі суду.

За таких обставин, апеляційна скарга з доповненнями захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 підлягає задоволеню частково, а ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про призначення нового судового розгляду клопотання слідчого в суді першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 194, 376, 407, 412, 415, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу з доповненнями захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 08 травня 2025, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_9 , погодженого прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , про продовження ОСОБА_7 у строку тримання під вартою,у суді першої інстанції.

Заяви ОСОБА_14 , ОСОБА_13 та народного депутата України ОСОБА_16 , ОСОБА_11 про бажання взяти на поруки ОСОБА_7 , - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3