Провадження № 1-кп/643/1027/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.09.2025 м. Харків

Салтівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисників - ОСОБА_5 ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Харкова обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 0000426 від 17.04.2025, за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с-ще. Пісочин, Харківського району Харківської області, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , з вищою освітою, завідувача ортопедично-травматологічного відділення стаціонару у ХНМУ ННМЦ «Університетська клініка» ХНМУ, розлученого, має малолітню дитину на утриманні, на обліку в нарколога і психіатра не перебуває, є інвалідом ІІ групи загального захворювання, раніше не судимого,

- у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 28,ч. 1 ст. 114-1, ч.1 ст. 358, ч.3 ст. 358 КК України,

встановив :

22 лютого 2022 року президент РФ, реалізуючи злочинний план, направив до Ради федерації звернення про використання ЗС РФ за межами РФ, яке було задоволено. 24 лютого 2022 року о 5 годині президент РФ оголосив про рішення розпочати військову операцію в Україні.

У подальшому на виконання вищевказаного наказу військовослужбовці ЗС РФ шляхом збройної агресії, із застосуванням зброї незаконно вторглись на територію України через державні кордони України в Автономній Республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, житлові масиви та інші цивільні об`єкти та здійснили окупацію частини території України, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

24 лютого 2022 року указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України.

Цього ж дня у зв`язку з військовою агресією РФ проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України Президентом України видано указ № 69/2022 «Про загальну мобілізацію», яким зокрема зобов`язано місцеві органи виконавчої влади у взаємодії з територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки (далі - ТЦК та СП) за участю органів місцевого самоврядування та із залученням підприємств, установ та організацій усіх форм власності, фізичних осіб - підприємців організувати та забезпечити в установленому порядку своєчасне оповіщення громадян, які призиваються на військову службу.

Строк проведення загальної мобілізації та дії воєнного стану неодноразово продовжувався Указами Президента України і триває дотепер.

Згідно п. п. 44-45 рішення Ради національної безпеки та оборони України від 14.09.2020, основним завданням у сфері воєнної безпеки є розвиток потенціалу стримування. Безумовним пріоритетом є боєздатні Збройні Сили України (далі - ЗСУ), підготовлений і вмотивований військовий резерв та ефективна територіальна оборона, які у поєднанні зі спроможностями інших органів сектору безпеки і оборони здатні завдати таких неприйнятних для противника втрат на землі, у повітрі, на морі та у кіберпросторі, що унеможливить реалізацію його агресивних намірів.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Збройні Сили України», Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності. Збройні Сили України забезпечують стримування збройної агресії проти України та відсіч їй, охорону повітряного простору держави та підводного простору у межах територіального моря України у випадках, визначених законом, беруть участь у заходах, спрямованих на боротьбу з тероризмом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя.

Відповідно до п. 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (далі - Положення), затвердженого Постановою КМУ від 23.02.2022 №154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Пунктом 9 Положення передбачено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань ведуть військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також облік громадян України, які уклали контракт добровольця територіальної оборони, ветеранів війни та військової служби, та інших осіб, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»; оформлюють та видають військово-облікові документи призовникам, військовозобов`язаним та резервістам; взаємодіють з місцевими держадміністраціями, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування з питань військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час; здійснюють заходи оповіщення та призову громадян (крім військовозобов`язаних та резервістів СБУ та Служби зовнішньої розвідки): на військову службу за призовом осіб офіцерського складу; на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (зарахованих до військового оперативного резерву); на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (незалежно від місця їх перебування на військовому обліку); надають командирам військових частин інформацію про військовозобов`язаних, які перебувають на військовому обліку, з метою добору громадян для проходження служби у військовому резерві та військової служби за контрактом; розробляють плани проведення мобілізації людських і транспортних ресурсів, удосконалення системи оповіщення, збору та поставки зазначених мобілізаційних ресурсів на відповідній території; ведуть на відповідній території облік підприємств, які залучаються до виконання мобілізаційних завдань, а також облік людських і транспортних ресурсів, призначених для задоволення потреб оборони держави; беруть у межах своїх повноважень участь у здійсненні контролю за виконанням мобілізаційних заходів у місцевих держадміністраціях, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, а також на підприємствах, здійснюють заходи, спрямовані на задоволення потреб Збройних Сил, інших військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення, Держспецзв`язку у людських і транспортних ресурсах, а також забезпечують виконання інших покладених на них завдань.

Положеннями ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Згідно п. 5 ст. 22 вказаного Закону призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади.

Пунктами 1, 3 цієї ж статті Закону зобов`язано громадян з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період; під час мобілізації з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин.

Пунктом 2 ст. 26 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено настання відповідальності громадян за невиконання своїх обов`язків щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Згідно ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Громадяни України чоловічої статі, придатні до проходження військової служби за станом здоров`я і віком, а жіночої статі - також за відповідною фаховою підготовкою, повинні виконувати військовий обов`язок згідно із законодавством. Громадяни проходять військову службу, службу у військовому резерві та виконують військовий обов`язок у запасі відповідно до законодавства.

Громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень про приписку до призовних дільниць, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

У ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачені випадки відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, в тому числі п. 2 - визнані в установленому порядку особами з інвалідністю або відповідно до висновку військово-лікарської комісії тимчасово непридатними до військової служби за станом здоров`я на термін 6-12 місяців (з наступним проходженням військово-лікарської комісії).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні» особа з інвалідністю - повнолітня особа зі стійким обмеженням життєдіяльності, якій у порядку, визначеному законодавством, встановлено інвалідність. Медико-соціальна експертиза - встановлення ступеня стійкого обмеження життєдіяльності, групи інвалідності, причини і часу їх настання, а також доопрацювання та затвердження індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю (дитини з інвалідністю) в рамках стратегії компенсації на основі індивідуального реабілітаційного плану та комплексного реабілітаційного обстеження особи з обмеженням життєдіяльності.

Згідно з ст. 7 Закону України «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні», медико-соціальна експертиза осіб з обмеженнями повсякденного функціонування та осіб з інвалідністю проводиться медико-соціальними експертними комісіями. Залежно від ступеня стійкого розладу функцій організму, зумовленого захворюванням, травмою (її наслідками) або вродженими вадами, та можливого обмеження життєдіяльності при взаємодії із зовнішнім середовищем внаслідок втрати здоров`я особі, визнаній особою з інвалідністю, встановлюється перша, друга чи третя група інвалідності.

Відповідно до Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» інвалідність як міра втрати здоров`я визначається шляхом експертного обстеження в органах медико-соціальної експертизи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я.

Згідно п. 2 Порядку надання первинної медичної допомоги, затвердженого Наказом МОЗ №504 від 19.03.2018, лікар з надання ПМД - професіонал у галузі лікувальної справи (лікар загальної практики - сімейний лікар, лікар-педіатр, лікар-терапевт), який перебуває у трудових відносинах із надавачем ПМД або провадить господарську діяльність з медичної практики як фізична особа -підприємець та особисто надає ПМД.

Згідно інструкції щодо заповнення форми первинної облікової документації № 027/о "Виписка із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого", затвердженої наказом МОЗ №110 від 14.02.2012, передбачено видачу на руки пацієнту такої облікової форми, як Виписка із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого (далі - форма № 027/о). Форма № 027/о заповнюється лікарями закладів охорони здоров`я, які надають амбулаторно-поліклінічну допомогу, при направленні хворого на консультацію в інші заклади охорони здоров`я, на стаціонарне лікування та лікарями стаціонарів при виписці або у випадку смерті хворого.

Згідно з п. 2.1 Порядку організації медичного обслуговування та направлення пацієнтів до закладів охорони здоров`я, що надають вторинну (спеціалізовану) та третинну (високоспеціалізовану) медичну допомогу, затвердженим Наказом Міністерства охорони здоров`я №646 від 05.10.2011, направлення до закладу ВМД у плановому порядку можуть здійснювати: лікарі загальної практики - сімейні лікарі (далі - лікарі ЗП-СЛ), лікарі-терапевти дільничні та лікарі-педіатри дільничні центрів первинної медико-санітарної допомоги (далі - ЦПМСД).

Згідно п. 2 Інструкції щодо заповнення форми первинної облікової документації № 088/о "Направлення на медико-соціально-експертну комісію (МСЕК)", затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я України №110 від 14.02.2012форма № 088/о заповнюється лікуючим лікарем закладу охорони здоров`я за місцем проживання чи лікування хворого, підписується головою і членами лікарсько-консультаційної комісії і надсилається в медико-соціально-експертну комісію (далі - МСЕК), п. 3 - підставами для направлення на МСЕК є, зокрема, наявність ознак інвалідності, закінчення терміну інвалідності, необхідність продовження листка непрацездатності.

Згідно з п. 3 Положення Про медико-соціальну експертизу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 р. № 1317 медико-соціальна експертиза проводиться особам, що звертаються для встановлення інвалідності, за направленням лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності відомостей, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності. Медико-соціальну експертизу проводять медико-соціальні експертні комісії.

Відповідно до п. 15 вказаного положення, комісії проводять своєчасно огляд (повторний огляд) осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, за місцем їх проживання або лікування, за направленням відповідного лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я після пред`явлення паспорта чи іншого документа, що засвідчує особу.

Відповідно до п. 17 вказаного положення, медико-соціальна експертиза проводиться після повного медичного обстеження, проведення необхідних досліджень, оцінювання соціальних потреб особи з інвалідністю, визначення клініко-функціонального діагнозу, професійного, трудового прогнозу, одержання результатів відповідного лікування, реабілітації за наявності даних, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.

Відповідно до п. 18 вказаного положення, відповідальність за якість медичного обстеження, своєчасність та обґрунтованість направлення громадян на медико-соціальну експертизу покладається на керівника лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я. Голова комісії або керівник закладу охорони здоров`я у разі виявлення фактів зловживання службовим становищем, службового підроблення або службової недбалості під час направлення хворих лікарсько-консультативними комісіями на огляд до комісій для встановлення інвалідності інформують у триденний строк про це правоохоронні органи.

Відповідно до п. 19 вказаного положення, комісія проводить засідання у повному складі і колегіально приймає рішення. Відомості щодо результатів експертного огляду і прийнятих рішень вносяться до акта огляду та протоколу засідання комісії, що підписуються головою комісії та її членами і засвідчуються печаткою.

Відповідно до п. 20 вказаного положення Комісія під час встановлення інвалідності керується Інструкцією про встановлення груп інвалідності, затвердженою МОЗ за погодженням з Мінсоцполітики та Радою Федерації незалежних профспілок України.

Відповідно до п. 7 вказаного положення, комісія проводить огляд тимчасово непрацездатної особи, що звернулася для проведення медико-соціальної експертизи, протягом п`яти робочих днів з дня надходження направлення лікарсько-консультативної комісії та приймає рішення про наявність чи відсутність інвалідності. За наявності підстав для заочного проведення медико-соціальної експертизи, визначених у пункті 5 цього Положення, комісія проводить експертизу протягом трьох робочих днів з дня надходження направлення лікарсько-консультативної комісії.

Відповідно до п. 5 вказаного положення, у разі коли особа, що звертається для встановлення інвалідності, не може прибути на огляд до комісії за станом здоров`я згідно з висновком лікарсько-консультативної комісії у зв`язку з тим, що проживає у віддаленій місцевості, огляд проводиться за місцем проживання (вдома), у тому числі за місцем проживання у стаціонарних установах для громадян похилого віку та осіб з інвалідністю, закладах соціального захисту для бездомних осіб та центрах соціальної адаптації осіб або в закладах охорони здоров`я, в яких така особа перебуває на лікуванні.

У разі подання письмової заяви особою, що звертається для встановлення інвалідності (її законним представником), у якої наявні захворювання, дефекти, необоротні морфологічні стани, порушення функцій органів та систем організму, за яких група інвалідності встановлюється безстроково, перелік яких затверджується МОЗ, комісія може приймати рішення про встановлення інвалідності заочно на підставі направлення лікарсько-консультативної комісії.

Разом з цим, у громадянина України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у невстановлений час, але не пізніше 16.08.2024, (більш точної дати та часу не встановлено), який перебуваючи на території Харківського національного медичного університету філія «Університетська лікарня» ХНМУ, за адресою: м. Харкова, вул. Олександра Шпейєра, 4 виник злочинний умисел спрямований на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, шляхом сприяння особам призовного віку, уникнути призову під час мобілізації та як наслідок ухиленню від виконання конституційного обов`язку захищати Вітчизну, її незалежність та територіальну цілісність.

Реалізуючи вищезазначений злочинний умисел, ОСОБА_7 займаючи посаду завідувача ортопедично-травматологічного відділення у Харківському національному медичному університеті філії «Університетська лікарня» ХНМУ не пізніше 16.08.2024, діючи з умислом, спрямованим на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, з корисливих мотивів, налагодив зв?язок з громадянином України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , узгодив та у подальшому здійснив документальне оформлення стаціонарного лікування ОСОБА_8 у період з 16.08.2024 по 30.08.2024 з метою подальшого отримання останнім довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії форми 157-1/0, яка є підтверджуючим документом щодо встановлення особі статусу інваліда, що згідно до п. 2 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» надає можливість уникнути призову під час мобілізації, при цьому чітко усвідомлюючи, що останній не потребує медичного нагляду та за таких підстав відповідне медичне лікування проходити не буде.

ОСОБА_7 , розуміючи складність вчинення запланованих злочинів, вступив в злочинну змову з раніше знайомою йому особою, з якою запровадив схему перешкоджання здійснення мобілізації військовозобов`язаних осіб під час воєнного стану, та яка є зацікавленою з корисливих мотивів у здійсненні вищезазначеної протиправної діяльності, а саме з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який є лікарем-неврологом, завідуючим Міжрайонної Слобідської медико-соціальної експертної комісії Комунального закладу охорони здоров`я «Обласний центр медико-соціальної експертизи» (далі міжрайонна Слобідська МСЕК КЗОЗ «ОЦМСЕ»), яка знаходиться за адресою: м. Харків, пр-т. Героїв Харкова, 195.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вирішив вчиняти дії, спрямовані на створення реальних перешкод законній діяльності Збройним Силам України та іншим військовим формуванням, в частині їх обов`язку з підтримання належної мобілізаційної готовності, тобто сприяння особам призовного віку ухиленню від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, шляхом забезпечення проходження медико-соціальної експертної комісії вказаними особами та отримання кінцевих недостовірних документів, зокрема, довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії форми 157-1/о, які є підтверджувальними документами, щодо отримання особою статусу інваліда.

Разом з тим, 10.09.2024, ОСОБА_7 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, перебуваючи в приміщені міжрайонної Слобідської МСЕК КЗОЗ «ОЦМСЕ» за адресою: м. Харків, пр-т. Героїв Харкова, 195, реалізуючи свій протиправний умисел, узгодив з ОСОБА_9 , організацію фіктивного проходження медико-соціальної експертної комісії громадянином України ОСОБА_8 , та узгодив проведення засідання членами комісії міжрайонної Слобідської МСЕК КЗОЗ «ОЦМСЕ» стосовно ОСОБА_8 на 12.09.2024.

12.09.2024 у період з 12:02 по 12:08 члени міжрайонної Слобідської МСЕК КЗОЗ «ОЦМСЕ» у складі: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , перебуваючи в приміщені міжрайонної Слобідської МСЕК КЗОЗ «ОЦМСЕ» за адресою: м. Харків, пр-т. Героїв Харкова, 195, при проведені медико-соціальної експертизи ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в порушення вимог: ст. 3 Закону України «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні», п.п. 3, 15, 17, «Положення про медико-соціальну експертизу», п. 1.10 «Інструкції про встановлення груп інвалідності», без належного обстеження та оцінки стану всіх систем організму, необхідних лабораторних, функціональних та інших методів дослідження, прийняли необґрунтоване рішення про встановлення військовозобов`язаному ОСОБА_8 другої групи інвалідності, про що склали акт №2307 огляду медико-соціальною експертною комісією за формою № 157/о до якого внесли завідомо неправдиві відомості щодо об`єктивного обстеження та оцінки стану всіх систем організму ОСОБА_8 , підписали та засвідчили печаткою міжрайонної Слобідської МСЕК КЗОЗ «ОЦМСЕ».

Відповідно до висновку розширеної експертної комісії КЗОЗ «Обласний центр медико-соціальної експертизи» №142 від 24.12.2024 рішення щодо встановлення ОСОБА_8 другої групи інвалідності строком на 1 рік, загальне захворювання не підтверджено та не відповідає нормативним документам, які регламентують проведення медико-соціальної експертизи України.

Згідно з отриманими відомостями, які надійшли від ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 користувався правом на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п.2 ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» з 13.11.2024 по 01.10.2025, що призвело до перешкоджання законної діяльності територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки щодо виконання обов`язків з питань мобілізаційної підготовки та мобілізації, функціонування системи військового обліку призовників, призову громадян на військову службу, підготовки та проведення в особливий період мобілізації людських ресурсів.

Окрім цього, у ОСОБА_7 у невстановлений час, але не пізніше 02.10.2023, (більш точної дати та часу не встановлено), перебуваючи на території Харківського національного медичного університету філія «Університетська лікарня» ХНМУ, за адресою: м. Харкова, вул. Олександра Шпейєра, 4 виник злочинний умисел спрямований на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, шляхом сприяння особам призовного віку, уникнути призову під час мобілізації та як наслідок ухиленню від виконання конституційного обов`язку захищати Вітчизну, її незалежність та територіальну цілісність.

Реалізуючи вищезазначений злочинний умисел, ОСОБА_7 працюючи у Харківському національному медичному університеті філії «Університетська лікарня» ХНМУ не пізніше 02.10.2023, діючи з умислом, спрямованим на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, з корисливих мотивів, налагодив зв?язок з громадянином України ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , узгодив та у подальшому здійснив документальне оформлення стаціонарного лікування ОСОБА_14 у період з 02.10.2023 по 11.10.2023 з метою подальшого отримання останнім довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії форми 157-1/0, яка є підтверджуючим документом щодо встановлення особі статусу інваліда, що згідно до п. 2 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» надає можливість уникнути призову під час мобілізації, при цьому чітко усвідомлюючи, що останній не потребує медичного нагляду та за таких підстав відповідне медичне лікування проходити не буде.

ОСОБА_7 , розуміючи складність вчинення запланованих злочинів, вступив в злочинну змову з раніше знайомою йому особою, з якою запровадив схему перешкоджання здійснення мобілізації військовозобов`язаних осіб під час воєнного стану, та яка є зацікавленою з корисливих мотивів у здійсненні вищезазначеної протиправної діяльності, а саме з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який є лікарем-неврологом, завідуючим Міжрайонної Слобідської медико-соціальної експертної комісії Комунального закладу охорони здоров`я «Обласний центр медико-соціальної експертизи» (далі міжрайонна Слобідська МСЕК КЗОЗ «ОЦМСЕ»), яка знаходиться за адресою: м. Харків, просп. Героїв Харкова, 195.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вирішив вчиняти дії, спрямовані на створення реальних перешкод законній діяльності Збройним Силам України та іншим військовим формуванням, в частині їх обов`язку з підтримання належної мобілізаційної готовності, тобто сприяння особам призовного віку ухиленню від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, шляхом забезпечення проходження медико-соціальної експертної комісії вказаними особами та отримання кінцевих недостовірних документів, зокрема, довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії форми 157-1/о, які є підтверджувальними документами, щодо отримання особою статусу інваліда.

Разом з тим, 28 травня 2024 о 10 год. 52 хв., ОСОБА_7 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, перебуваючи в приміщені міжрайонної Слобідської МСЕК КЗОЗ «ОЦМСЕ» за адресою: м. Харків, пр-т. Героїв Харкова, 195, реалізуючи свій протиправний умисел, узгодив з ОСОБА_9 , організацію фіктивного проходження медико-соціальної експертної комісії громадянином України ОСОБА_14 , та узгодив проведення засідання членами комісії міжрайонної Слобідської МСЕК КЗОЗ «ОЦМСЕ» стосовно ОСОБА_14 на 31.05.2024.

31.05.2024 у період з 14:26 по 14:32 члени міжрайонної Слобідської МСЕК КЗОЗ «ОЦМСЕ» у складі: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , перебуваючи в приміщені міжрайонної Слобідської МСЕК КЗОЗ «ОЦМСЕ» за адресою: м. Харків, пр-т. Героїв Харкова, 195, при проведені медико-соціальної експертизи ОСОБА_14 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в порушення вимог: ст. 3 Закону України «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні», п.п. 3, 15, 17, «Положення про медико-соціальну експертизу», п. 1.10 «Інструкції про встановлення груп інвалідності», без належного обстеження та оцінки стану всіх систем організму, необхідних лабораторних, функціональних та інших методів дослідження, прийняли необґрунтоване рішення про встановлення військовозобов`язаному ОСОБА_14 другої групи інвалідності, про що склали акт №1467 огляду медико-соціальною експертною комісією за формою № 157/о до якого внесли завідомо неправдиві відомості щодо об`єктивного обстеження та оцінки стану всіх систем організму ОСОБА_14 , підписали та засвідчили печаткою міжрайонної Слобідської МСЕК КЗОЗ «ОЦМСЕ».

Відповідно до довідки експертної групи КНП ХОР «Обласна клінічна лікарня» №01/2284 від 12.05.2025 рішення щодо встановлення ОСОБА_14 другої групи інвалідності строком на 1 рік, загальне захворювання не підтверджено відповідними медичними документами.

Згідно з отриманими відомостями, які надійшли від ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 користувався правом на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п.2 ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», що призвело до перешкоджання законної діяльності територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки щодо виконання обов`язків з питань мобілізаційної підготовки та мобілізації, функціонування системи військового обліку призовників, призову громадян на військову службу, підготовки та проведення в особливий період мобілізації людських ресурсів.

Таким чином ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України, а саме перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, ОСОБА_7 , виконуючи свою роль у злочинній змові із раніше знайомим йому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який є лікарем-неврологом, завідуючим Міжрайонної Слобідської медико-соціальної експертної комісії Комунального закладу охорони здоров`я «Обласний центр медико-соціальної експертизи» (далі міжрайонна Слобідська МСЕК КЗОЗ «ОЦМСЕ»), не пізніше початку жовтня 2023 року, точний час не встановлено, діючи умисно, перебуваючи на своєму робочому місці в філії «Університетська лікарня» Харківського національного медичного університету за адресою: Харківська область, м. Харків, вул. О. Шпейєра, буд. 4, на персональному комп`ютері склав підроблену медичну документацію з недостовірними даними про перебування ОСОБА_14 на стаціонарному лікуванні та встановлення у нього ознак обмеження життєдіяльності, спричиненої порушенням здоров`я, зі стійким розладом функцій організму, а саме: виписку із медичної картки стаціонарного хворого № 2385 за формою № 027/о від імені філії «Університетська лікарня» Харківського національного медичного університету у період з 02.10.2023 по 11.10.2023, за фактичної відсутності на лікуванні ОСОБА_14 у вищевказаному медичному закладі.

Продовжуючи реалізацію злочинного умислу направленого на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України ОСОБА_7 із урахуванням медичних документів про наявність у ОСОБА_14 стійкого порушення функцій організму, отриманих за сприяння інших невстановлених на даний час осіб, та на підставі виписки із медичної картки стаціонарного хворого № 2385 за формою № 027/о від імені філії «Університетська лікарня» Харківського національного медичного університету, достовірно знаючи, що ОСОБА_14 у лікувально-профілактичних закладах обстеження та лікування не проходив, склав направлення на медико-соціально-експертну комісію за формою №088/о, додаток до направлення на медико-соціально-експертну комісію за формою №088/о щодо ОСОБА_14 про наявність у останнього стійкого порушення функцій організму.

Виписка із медичної картки стаціонарного хворого за формою № 027/о, направлення на медико-соціально-експертну комісію за формою № 088/о, відповідно до примітки до ст. 358 КК України, є офіційними документами, що містять інформацію, яка підтверджує певні події, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру.

Таким чином, ОСОБА_7 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 358 КК України, а саме підроблення офіційного документу, який видається підприємством, і який надає право з метою використання іншою особою.

Також, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу та не змінивши свої попередні міркування щодо злочинних дій, спрямованих на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, ОСОБА_7 , діючи повторно вчинив підроблення офіційного документа, який видається підприємством, і який надає право з метою використання іншою особою, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_7 , виконуючи свою роль у злочинній змові із раніше знайомим йому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який є лікарем-неврологом, завідуючим Міжрайонної Слобідської медико-соціальної експертної комісії Комунального закладу охорони здоров`я «Обласний центр медико-соціальної експертизи» (далі міжрайонна Слобідська МСЕК КЗОЗ «ОЦМСЕ»), не пізніше початку серпня 2024 року, точний час не встановлено, діючи умисно, повторно, перебуваючи на своєму робочому місці в філії «Університетська лікарня» Харківського національного медичного університету за адресою: Харківська область, м. Харків, вул. О. Шпейєра, буд. 4, на персональному комп`ютері склав підроблену медичну документацію з недостовірними даними про перебування ОСОБА_8 на стаціонарному лікуванні та встановлення у нього ознак обмеження життєдіяльності, спричиненої порушенням здоров`я, зі стійким розладом функцій організму, а саме: виписку із медичної картки стаціонарного хворого № 2835 за формою № 027/о від імені філії «Університетська лікарня» Харківського національного медичного університету у період з 16.08.2024 по 30.08.2024, за фактичної відсутності ОСОБА_8 на лікуванні у вищевказаному медичному закладі.

Продовжуючи реалізацію злочинного умислу направленого на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України ОСОБА_7 із урахуванням медичних документів про наявність у ОСОБА_8 стійкого порушення функцій організму, отриманих за сприяння інших невстановлених на даний час осіб, та на підставі виписки із медичної картки стаціонарного хворого № 2835 за формою № 027/о від імені філії «Університетська лікарня» Харківського національного медичного університету, достовірно знаючи, що ОСОБА_8 у лікувально-профілактичних закладах обстеження та лікування не проходив, склав направлення на медико-соціально-експертну комісію за формою №088/о, додаток до направлення на медико-соціально-експертну комісію за формою №088/о щодо ОСОБА_8 про наявність у останнього стійкого порушення функцій організму.

Виписка із медичної картки стаціонарного хворого за формою № 027/о, направлення на медико-соціально-експертну комісію за формою № 088/о, відповідно до примітки до ст. 358 КК України, є офіційними документами, що містять інформацію, яка підтверджує певні події, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру.

Таким чином, ОСОБА_7 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 358 КК України, а саме підроблення офіційного документу, який видається підприємством, і який надає право з метою використання іншою особою, вчинене повторно.

01.09.2025 підчас підготовчого судового засідання прокурором повідомлено, що відповідно до вимог ст. 472 КПК України, між прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 , який на підставі ст. 37 КПК України, наділений повноваженнями прокурора у кримінальному провадженні № 0000426 від 17.04.2025 та ОСОБА_7 , за участю захисника - адвоката ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 укладена угода про визнання винуватості.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.2 ст. 28,ч. 1 ст. 114-1, ч.1 ст. 358, ч.3 ст. 358 КК України.

Обвинувачений у суді розкаявся у скоєному, визнав всі фактичні обставини, які викладені у формулюванні обвинувачення, наполягав на затвердженні укладеної між ним та прокурором, за участю захисника угоди про визнання винуватості від 01.09.2025.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді міри покарання та інші передбачені угодою заходи.

Захисники в судовому засіданні прохали затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене покарання.

За умовами угоди про визнання винуватості сторони, а саме прокурор ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_7 за участю захисника - адвоката ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст. 28,ч. 1 ст. 114-1, ч.1 ст. 358, ч.3 ст. 358 КК України та істотних для цього кримінального провадження обставин, ОСОБА_7 беззастережно визнав свою винуватість у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях. Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке має понести ОСОБА_7 , а саме: за ч. 1 ст. 358 КК України у вигляді пробаційного нагляду строком на 2 роки, за ч. 3 ст. 358 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 70 КК України визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді позбавлення волі строком на 5 років, з урахуванням особи підозрюваного, наявності щирого каяття та активного сприяння розкриттю злочину у якому підозрюється із застосуванням положення ст. ст. 75, 76 КК України - звільнити ОСОБА_7 від відбування основного (позбавлення волі) покарання з визначенням судом тривалості іспитового строку та обов`язків, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угод про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки їх невиконання.

Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень ст. ст. 50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого ОСОБА_7 обвинувачення, даних про особу обвинуваченого.

Суд визнає, обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 , щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, що передбачене п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України.

Суд визнає, обставинами, що обтяжують покарання, вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб, що передбачене п. 2 ч. 1 ст. 67 КК України.

Так, обвинувачений ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець с-ща Пісочин, Харківського району Харківської області, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , з вищою освітою, завідувач ортопедично-травматологічного відділення стаціонару у ХНМУ ННМЦ «Університетська клініка» ХНМУ, розлученого, маючого малолітню дитину на утриманні, на обліку в нарколога і психіатра не перебуває, є інвалідом ІІ групи загального захворювання, раніше не судимий.

Судом встановлено, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених діючими нормами КК України, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами угоди про визнання винуватості покарання.

Вирішуючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд враховує таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 474 КПК України якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Згідно зі ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до вимог ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Суд встановив, що ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 28,ч. 1 ст. 114-1, ч.1 ст. 358, ч.3 ст. 358 КК України, відповідно ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України, згідно ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 358 КК України є проступком, а передбачене ч. 3 ст. 358 КК України, відносяться до нетяжких злочинів.

Шкода нематеріального характеру від даного правопорушення завдана державним та суспільним інтересам, потерпілих у кримінальному проваджені немає. Матеріальна шкода злочином не заподіяна.

При цьому, суд з`ясував, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Крім цього, суд переконався, що укладання угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також суд встановив, що умови цієї угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.

Враховуючи наведене суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченим узгодженого сторонами покарання.

Ухвалою слідчого судді Салтівського районного суду міста Харкова від 06.06.2025 відносно ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб з моменту затримання, без визначення розміру застави. Строк тримання під вартою визначено рахувати з 9 год. 43 хв., 05.06.2025. Строк дії ухвали встановлено до 03.08.2025.

Ухвалою слідчого судді Салтівського районного суду міста Харкова від 31.07.2025 відносно ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою. Строк дії ухвали встановлено до 05.09.2025.

Враховуючи думку сторони обвинувачення, сторони захисту, а також те, що суд дійшов висновку про звільнення ОСОБА_7 від призначеного покарання з випробуванням, суд також вважає за необхідне до набрання вироком законної сили змінити ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше застосований до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на особисте зобов`язання, звільнивши обвинуваченого з-під варти в залі суду.

Цивільний позов та процесуальні витрати в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 174 КПК України, суд вирішує питання про скасування арешту майна.

На підставі ч.15 ст. 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд обмежується проголошенням його резолютивної частини.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, статтями 373, 374, 474, 475, 615 КПК України, суд,-

ухвалив:

Затвердити угоду від 01.09.2025 по кримінальному провадженню за № 0000426 від 17.04.2025, про визнання винуватості, укладену між прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , за участю захисника - адвоката ОСОБА_5 .

ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 358 КК України і призначити йому узгоджене покарання у виді пробаційного нагляду строком на 2 (два) роки.

ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 3 ст. 358 КК України і призначити йому узгоджене покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого за ч.2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України і призначити йому узгоджене покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з випробуванням та призначити йому 3 (три) роки іспитового строку, поклавши на нього наступні обов`язки, передбачені ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Початок відбування іспитового строку рахувати з дня проголошення вироку, тобто з 02.09.2025 року.

Зарахувати ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 у строк відбування покарання період з моменту затримання та попереднього ув`язнення в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» з 05.06.2025 року по 02.09.2025 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили змінити ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше застосований до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на особисте зобов`язання, звільнивши обвинуваченого з-під варти в залі суду.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Салтівського районного суду м. Харкова від 10.06.2025 у справі 643/9204/25 - скасувати.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Салтівського районного суду м. Харкова від 10.06.2025 у справі 643/9187/25 - скасувати.

Після набрання вироком законної сили речові докази по справі, а саме:

виписка № 334 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого на ім`я ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , на 1 арк.; виписка № 333 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого на ім`я ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , на 1 арк.; медична документація стосовно ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , на 11 арк., разом з DVD-R диском; виписка із медичної карти стаціонарного хворого № 574 на ім`я ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , на 3 арк. зберігати в матеріалах кримінального провадження.

мобільний телефон марки Samsung, моделі Galaxy M15 5G, imei: НОМЕР_1 , іmеі2: НОМЕР_2 , із сім картами мобільного зв`язку з номерами телефону НОМЕР_3 , НОМЕР_4 повернути власнику ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Салтівський районний суд міста Харкова з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ст. 473 КПК України.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення ОСОБА_7 та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1