Провадження 1-кс/201/3661/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2025 року м.Дніпро

Слідчий суддя Соборного районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого від 28.05.2025 про закриття кримінального провадження № 000009, внесеного в ЄРДР 06.03.2025,

ВСТАНОВИВ:

19.08.2025 ОСОБА_3 звернувся до Соборного районного суду м.Дніпра зі скаргою на постанову від 28.05.2025 слідчого СВ відділу поліції №2 Дніпровського районного управління поліції №1 ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 000009, внесеного в ЄРДР 06.03.2025.

В обґрунтування заяви вказував, що постанову про закриття справи не отримував взагалі. Про закриття кримінального провадження йому стало відомо з відповіді на його клопотання від 18.08.2025. Після цього він надіслав клопотання до ВП №2 про надання йому постанови про закриття кримінального провадження на електронну поштову скриньку 19.08.2025, тому строки на звернення до суду вважав не пропущеними.

Вважав, що слідчий некваліфіковано встановив йому статус свідка, неправомірно опитав як свідка, а повинен був залучити потерпілим бо йому завдано матеріальну та моральну шкоду. Подане ним клопотання за ст.55 залучити його потерпілим, слідчим не розглядалось. Рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області справа № 22ц-11819/2011 від 27.10.2011 року в частині виплати йому вартості за 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 не виконане. Державний виконавець ОСОБА_5 Соборного відділу державної виконавчої служби м.Дніпро втратив виконавчі листи по виконанню вказаного рішення. Вважав постанову про закриття кримінального провадження № 0000009 від 06.03.2025 року такою, що винесена передчасно, без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення у зв`язку невиконанням судового рішення і незаконних дій державного реєстратора.

22.08.2025 ОСОБА_3 було подане клопотання про обрання запобіжного заходу, в якому останні просив застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 ОСОБА_7 , 1963 року народження та ОСОБА_8 , 1970 року народження. В обґрунтування вказував, що вказані особи ввели в оману державного реєстратора щодо виконання рішення суду, на підставі чого було змінено власника його частки квартири.

25.08.2025 ОСОБА_3 подане клопотання про залучення його потерпілим у кримінальному провадженні № 000009, внесеного в ЄРДР 06.03.2025, оскільки, на його думку, йому спричинені матеріальна та моральна шкода.

29.08.2025 ОСОБА_3 подане клопотання про поновлення процесуального строку, в якому вказував, що він не був обізнаний щодо матеріалів кримінального провадження та ознайомився з ними лише після того як звернувся зі скаргою та ознайомився через Електронний суд. Оскільки він не має доступу до реєстрів майнових прав, а також мав зайнятість, оскільки був учасником кримінальних проваджень, які на теперішній час завершені.

29.08.2025 ОСОБА_3 було подане клопотання про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , яке обґрунтував, тим, що рішення суду Апеляційного суду Дніпропетровської області справа № 22ц-11819/2011 від 27.10.2011 року в частині виплати йому вартості за 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 не виконане.

Заявник у судовому засіданні наполягав на задоволенні скарги, а також всіх клопотань, які були ним заявлені та просив їх задовольнити.

Представник СВ ВП №2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Матеріали кримінального провадження були надані суду

Слідчий суддя, дослідивши скаргу, додані до неї документи, матеріали кримінального провадження, приходить до такого висновку.

Завданнями кримінального провадження, відповідно до ст. 2 КПК України, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

На підставі ч. 2 ст. 9 КПК України керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні СВ ВП №2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області перебувало кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 06.03.2025за № 000009, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365-2 КК України.

Постановою слідчого СВ ВП № 2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 від 28.05.2025 вказане кримінальне провадження закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Мотивуючи свою постанову слідчий зазначив, що в ході досудового розслідування встановлено відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365-2 КК України, що зумовлюється проведеної перевірки обставши викладеним ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1 у заяві про вказане кримінальне правопорушення через зняття останнього з місця реєстрації.

Так як дії органу реєстрації відбувались в межах правового поля, що зумовлюється надходженням заяви, поданої власником житла про зняття з реєстрації особи, як попереднього власника, що втратив право користування житловим приміщенням у зв?язку з його відчуженням (рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 27.10.2011 року по справі № 22ц-11819/2011). - тобто під час здійснення досудового розслідування встановлено відсутність об?єктивної сторони, що є підставою для закриття кримінального провадження у зв?язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Оцінюючи правомірність звернення ОСОБА_3 зі скаргою про скасування постанови про закриття кримінального провадження, в строках, передбачених КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що строки заявником пропущені не були, виходячи з наступного.

В матеріалах кримінального провадження, наданих для огляду в судовому засіданні, вбачається, що копія постанови про закриття кримінального провадження, ухвалена 28.05.2025 року ОСОБА_3 не надсилалася безпосередньо після її ухвалення ( відсутній супровідний лист з датою та вихідним номером).

Після постанови про закриття кримінального провадження, ухваленої 28.05.2025 року в матеріалах кримінального провадження наявне клопотання ОСОБА_3 про залучення його потерпілим, датоване 09.08.2025 та наявна відповідь на клопотання від 18.08.2025, з якої вбачається, що правові підстави для задоволення клопотання відсутні, оскільки кримінальне провадження закрито на підставі п.2.ч.1 ст.284 КПК України.

Наступний документ в матеріалах кримінального провадження заява ОСОБА_3 про надання йому копії вищевказаної постанови про закриття кримінального провадження від 19.05.2025.

У відповідь на заяву ОСОБА_3 21.08.2025 було направлено копію відповідної постанови.

Таким чином, оскільки заявник отримав копію постанови про закриття кримінального провадження 21.08.2025, а звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову про закриття кримінального провадження 19.08.2025, строк звернення заявником не пропущений.

Згідно положень п.4 ч.1 ст.91 КПК України, у кримінальном у провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження. У відповідності до ч.2 ст.91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. При цьому, положеннями ст.92 КПК України регламентовано, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, на потерпілого.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим, прокурором всіх зібраних та перевірених доказів (ст. 2, ст. 284 КПК України).

Постанова слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Проте, з мотивувальної частини постанови вбачається, що поза увагою слідчого залишилася відсутність оцінки щодо виконання судового рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області справа № 22ц-11819/2011 від 27.10.2011 року в частині виплати компенсації вартості ОСОБА_3 за 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , а також можливості встановлення осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу, що питання правової кваліфікації кримінального правопорушення належить до повноважень органу досудового розслідування.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про недотримання слідчим вимог ст.110 КПК України при ухваленні постанови від 28.05.2025 року, що є порушенням змісту та форми загальних засад кримінального провадження, визначених ст. 7 КПК України.

Крім того, згідно ч.2 ст.8 та ч.5 ст.9 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальному процесуальному законодавстві України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Такі приписи процесуального закону узгоджуються із Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», якою зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

Практика Європейського Суду з Прав Людини щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі, «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

В рішенні ЄСПЛ у справі «Бучинська проти України» Суд констатував факт того, що не може дійти висновку, що органи влади зробили усе від них залежне для забезпечення оперативного та всебічного вжиття заходів для збору доказів, встановлення місцезнаходження та притягнення до відповідальності винних (див. рішення у справі «Бучинська проти України» заява № 35493/10 від 30.04.2015, п. 49), бо за потреби зростаючих високих стандартів у сфері захисту прав людини та основоположних свобод, неминуче вимагається більша рішучість при оцінці порушень основоположних цінностей демократичного суспільства (див. рішення у справі «Сельмуні проти Франції, заява № 235803/94, параграф 95, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява №42310/04, параграфи 148, 149), оскільки тягар доведення можна покласти на органи влади, адже саме вони мають надати задовільні та переконливі пояснення (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини, заява №21986/93, п. 100, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява №42310/04, параграф 150).

Крім того, статтею 284 КПК України визначено вичерпний перелік підстав закриття кримінального провадження, згідно якої кримінальне провадження закривається в разі, якщо, зокрема, встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Разом з тим, в постанові про закриття кримінального провадження слідчим не надана правова оцінка встановленим під час досудового розслідування обставинам та не наведено аналізу проведеного розслідування.

В матеріалах кримінального провадження наявна вимога слідчого від 14.05.2025 адресована директору Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради щодо надання інформації про підстави зняття з реєстрації ОСОБА_3 та інше. Відповідь на вказану вимогу в матеріалах відсутня та наступним документом від 28.05.2025 постановою слідчого, вказане кримінальне провадження закрито.

На думку слідчого судді, під час судового розгляду, слідчим не доведено, що під час досудового розслідування були проведені всі необхідні слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії з метою виявлення обставин кримінального правопорушення, збору відповідних доказів для підтвердження або спростування наявності складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365-2 КК України.

Вказані обставини свідчать про те, що в процесі проведення досудового розслідування слідчим не були належним чином досліджені всі обставини кримінального провадження та не зібрані докази відповідно до ст. 93 КПК України, на підставі яких, слідчий мав би встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Отже, на думку слідчого судді, в ході досудового розслідування слідчим допущена істотна неповнота, усунення якої потребує застосовування всіх передбачених законом заходів для забезпечення ефективності досудового розслідування і виконання слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, спрямованих на збирання та перевірку доказів, а слідчим без дослідження всіх обставин вчинення вказаного кримінального правопорушення, передчасно було прийнято рішення про закриття кримінального провадження з підстав відсутності складу кримінального правопорушення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що прийнята постанова є передчасною і такою, що винесена без дотримання вимог ст.ст. 9,91-94,110,284 КПК України, а досудове розслідування, що проведене слідчим не було ретельним, безстороннім і сумлінним.

При цьому, слідчий суддя, виходячи з ч. 5 ст. 40 КПК України, позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) слідчому щодо проведення конкретних слідчих дій, адже слідчий є самостійним у своїй процесуальній діяльність, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних дізнанням доказів на етапі розслідування, однак він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 22 КПК України). Однак, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що слідство зобов`язане провести у провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, а зроблені ним висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, а не ґрунтувались на припущеннях.

При здійсненні відновленого досудового розслідування цього провадження органу досудового розслідування необхідно перевірити викладені заявником обставини, виконати необхідні дії і в залежності від встановленого прийняти законне та обґрунтоване рішення відносно подальшого провадження у даному провадженні, яке має бути належним чином вмотивованим з всебічним, повним аналізом доводів викладених представником скаржника.

Тому, вимога скаржника щодо скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження, підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Згідно вимог п.18 ч.1 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Вирішуючи клопотання заявника, подане ним 22.08.2025 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , 1963 року народження та ОСОБА_8 , 1970 року народження, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити заявнику положення ч.4 ст. 176 КПК України, згідно вимог якої, запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора. Враховуючи викладене, оскільки заявник ОСОБА_3 не є суб`єктом звернення до слідчого судді з таким клопотанням, в цій частині скарги, необхідно відмовити.

Розглядаючи клопотання ОСОБА_3 від 25.08.2025 про залучення його потерпілим у кримінальному провадженні № 000009, слід зазначити, що згідно зі ст. 55 КПК України, особа набуває статусу потерпілої після визнання її такою слідчим або прокурором у рамках розпочатого кримінального провадження. Така вимога не підлягає задоволенню, з огляду на те, що не є предметом розгляду слідчого судді в розумінні ст.303 КПК України.

Щодо клопотання ОСОБА_3 від 29.08.2025 про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , слід зазначити, що оскільки згідно вимог ч.1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач, в клопотанні ОСОБА_3 про накладення арешту слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись п. 18 ч.1 ст. 3, ст.ст.2,7,110, 117,171,176,284, 303, 306, 307, 369-372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

СкаргуОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 000009, внесеного в ЄРДР 06.03.2025 , задовольнити частково.

Постанову слідчого СВ ВП №2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 28.05.2025 про закриття кримінального провадження № 000009, внесеного в ЄРДР 06.03.2025за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 365-2 КК України, скасувати.

В іншій частині вимог, відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1