Справа № 358/926/25 Провадження № 1-кп/358/204/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2025 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000736 від 11.04.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с Біївці Богуславського району Київської області, українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні має неповнолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, а саме 01.05.2023 Богуславським районними судом Київської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.357 КК України до позбавлення волі строком 5 років 3 місяці, 20.08.2024 звільнений на підставі ухвали Коростенського міськрайонного суду Житомирської області умовно-достроково на 1 рік 7 місяців 22 дні, без засобів зв`язку, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.289 КК України,

В С Т А Н О В И В:

На розгляд із Обухівської окружної прокуратури Київської області до Богуславського районного суду Київської області 06.06.2025 надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке 11.04.2025 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000736, у якому ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України разом із клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В підготовче судове засідання потерпілий ОСОБА_7 не з`явився, про час та місце слухання справи належним чином не повідомлений у зв`язку із тим, що справа надійшла до суду 06.06.2025 та призначена до розгляду на 06.06.2025 року.

Прокурор заявив клопотання про відкладення підготовчого судового засідання у зв`язку з неприбуттям до суду потерпілого ОСОБА_7 , крім цього прокурор просить продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів та тримати його в ДУ «Київський слідчий ізолятор» посилаючись на наявність ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України та неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, оскільки вони не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого. Додатково зазначив, що 20.08.2024 ОСОБА_4 звільнений на підставі ухали Коростенського міськрайонного суду Житомирської області умовно-достроково на 1 рік 7 місяців 22 дня, на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків не зробив та знову обвинувачується у вчиненні нового умисного злочину при наступних обставинах.

Так, 11.04.2025 близько 02 години 05 хвилин, ОСОБА_4 проходив повз приміщення магазину, що розташоване по вул. Загрибельна, 22, с. Біївці Обухівського району Київської області, де в цей час був припаркований транспортний засіб марки «ВАЗ - 2103», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого являється ОСОБА_7 , який в цей час знаходився поряд у свого знайомого ОСОБА_8 за адресою АДРЕСА_2 , де відпочивав.

В цей час, 11.04.2025 близько 02 години 10 хвилин, ОСОБА_4 підійшов до вищевказаного транспортного засобу марки «ВАЗ - 2103», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого являється ОСОБА_7 , та виявив, що він не зачинений на ключ.

Після чого у ОСОБА_4 , виник умисел на незаконне заволодіння вищевказаним транспортним засобом марки «ВАЗ - 2103», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого являється ОСОБА_7 , з метою подальшого обернення його на власну користь.

В подальшому, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на незаконне заволодіння транспортним засобом з метою подальшого обернення його на власну користь, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, скориставшись відсутністю власника, який в цей час відпочивав та очевидців своєї злочинної діяльності, через незамкнені водійські дверцята автомобіля, проник в середину до транспортного засобу марки «ВАЗ - 2103», реєстраційний номер НОМЕР_1 , де за допомогою ключа, який знаходився в замку запалення, запустив двигун автомобіля, встановивши таким чином контроль над цим транспортним засобом, тобто заволодів ним.

Після чого, 11.04.2025 близько 02 години 15 хвилин., ОСОБА_4 поїхав на вказаному автомобілі в с. Заріччя, Звенигородського району, Черкаської області, тим самим ОСОБА_4 довів свій злочинний умисел до кінця.

Своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_4 , відповідно до висновку складеного за результатами проведення автотоварознавчої експертизи, завдав потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду н суму 30 640 гривень.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець с. Біївці Богуславського району Київської області, українець, громадянин України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , з базовою загальною середньою освітою, раніше судимий, а саме: 01.05.2023 Богуславським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч. 1 ст. 357 КК України до позбавлення волі строком 5 років 3 місяці, 20.08.2024 звільнений на підставі ухали Коростенського міськрайонного суду Житомирської області умовно-достроково на 1 рік 7 місяців 22 дня, без засобів зв`язку - ч. 2 ст. 289 КК України.

Ухвалою (слідчого судді) Богуславського районного суду Київської області 11.04.2025 відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» - до 09.06.2025 включно.

Вважає, що попередньо встановлені судом ризики не змінились та продовжують існувати.

Станом на цей час існує необхідність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 оскільки ризики, передбачені п.п.1, 2, 5 ч. 1 ст.177 КК України не втратили актуальності і продовжують існувати, та які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 , з метою уникнення відповідальності, може переховуватись від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно п.1 ч.1 ст.177 КПК України, переховуватися від органів досудового розслідування та суду: підозрюваний ОСОБА_4 , не маючи сталих тісних соціальних зав`язків, який ніде не працює, розуміючи наслідки вчиненого ним діяння (можливе покарання у вигляді позбавлення волі) з місця вчинення злочину зник з метою уникнення кримінальної відповідальності, тому може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, що призведе до перешкоджання швидкого, повного та неупередженого розслідування і призведе до затягування або неможливості виконання процесуальних рішень.

Крім того, ОСОБА_4 , засуджений останнього разу 01.05.2023 Богуславським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 357 КК України до позбавлення волі строком 5 років 3 місяці, 20.08.2024 звільнений на підставі ухали Коростенського міськрайонного суду Житомирської області умовно-достроково на 1 рік 7 місяців 22 дня, маючи не зняту та не погашену у законному порядку судимість, на шлях виправлення та перевиховання не став та знову підозрюється у вчиненні нового умисного злочину, який відповідно до ст. 12 Кримінального Кодексу України відноситься до тяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Відповідно п.3 ч. 1 ст. 177 КПК України незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Відповідно п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, оскільки підозрюваний офіційно не працевлаштований.

Враховуючи викладене, вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вказаному кримінальному правопорушенні, свідчить про неможливість запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Відповідно до ст. 178 КПК України обставини, що необхідно врахувати при обранні запобіжного заходу являються:

вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення: в ході проведення досудового розслідування було зібрано достатньо доказів причетності ОСОБА_4 до вчинення інкримінованому йому діяння;

тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується: злочин вчинений ОСОБА_4 являється тяжким та тягне за собою покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років;

вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого: ОСОБА_4 являється особою молодого віку та в ході досудового розслідування не здобуто будь-яких даних, які б вказували на наявність в нього хвороби, яка б унеможливлювала застосування відносно нього відповідного запобіжного заходу;

міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців: ОСОБА_4 зареєстрований та фактично проживає за адресою АДРЕСА_1 ;

наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання: ОСОБА_4 на даний час не має постійного місця роботи.

Сукупність зібраних доказів під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000736 від 11.04.2025 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 289 КК України, та підтвердження вини ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, наявність ризику вчиняти інші кримінальні правопорушення та переховуватись від суду свідчить про те, що відносно нього може бути застосований лише один запобіжний захід - тримання під вартою.

Так, особисте зобов`язання не може бути застосовано до обвинуваченого ОСОБА_4 тому, що останній не буде виконувати покладені на нього нормами чинного Кримінально-процесуального кодексу України процесуальні обов`язки, так як він ніде не працює.

Застосування особистої поруки не можливо, оскільки ОСОБА_4 на даний час не заслуговує на довіру, та встановити в ході слідства осіб, які могли б поручитися за те, що обвинувачений буде виконувати покладені на нього під час запобіжного заходу кримінально - процесуальним законодавством обов`язки, не представилось можливим.

Застосування застави не можливо, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 , ніде не працює, і встановити в ході слідства джерело його доходу не представилось можливим.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не може бути застосовано, оскільки під впливом розуміння інкримінованого йому правопорушення обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування.

З точки зору ч. 2 ст. 177 КПК України, в якій визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, визначальними пунктами ст. 184 КПК України будуть п. п. 3, 5, 6, 7 ч. 1 ст. 184 КПК України. Тобто, саме виклад обставин, які дають змогу обґрунтовано підозрювати особу у скоєнні злочину, та зробити висновок про наявність ризиків, обґрунтування неможливості запобігти ризикам при застосуванні більш м`яких запобіжних заходів та обґрунтування обов`язків.

Вважається, що застосування запобіжних заходів вже можливо при наявності ризиків. Ризик же в свою чергу це не визначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, в разі застосування до ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, таких як застава, особиста порука, особисте зобов`язання чи домашній арешт, органи досудового розслідування не зможуть в повній мірі забезпечити виконання завдань кримінального провадження та не матимуть можливості запобігти його спілкуванню з іншими учасниками кримінального провадження, здійснення останнім впливу на свідків по кримінальному провадженню з метою ухилення від кримінальної відповідальності, перешкоджанню виконанню процесуальних рішень шляхом неявки для проведення слідчих дій по провадженню.

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечував проти клопотання прокурора про обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Щодо відкладення підготовчого судового засідання не заперечував.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання та застосовувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який на його думку забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Щодо відкладення підготовчого судового засідання не заперечував.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, оцінивши ступінь обґрунтованості заявленого клопотання про застосування запобіжного заходу та долучені до нього матеріали, - приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу. При цьому, положення третього речення ч. 3 ст. 315 КПК України щодо автоматичного продовження строку тримання під вартою чи домашнього арешту без наявності відповідних клопотань учасників кримінального провадження рішенням Конституційного суду України № 1-р/2017 від 23.11.2017 року визнано неконституційним. Конституційний Суд України виходить з того, що зміна процесуального статусу особи з підозрюваного на обвинуваченого (підсудного) та початок стадії судового провадження у суді першої інстанції виключають автоматичне продовження застосування запобіжних заходів, обраних слідчим суддею до такої особи на стадії досудового розслідування як до підозрюваного. У вказаному рішенні зазначено, що такий запобіжний захід як тримання під вартою, який обмежує гарантоване частиною першою статті 29 Конституції України право людини на свободу та особисту недоторканність, може бути застосований судом на новій процесуальній стадії - стадії судового провадження у суді першої інстанції, зокрема під час підготовчого судового засідання, за наявності клопотання прокурора.

З урахуванням вказаного, суд відмічає, що продовження строків тримання під вартою згідно норм діючого кримінального процесуального законодавства передбачено: 1) слідчим суддею під час досудового розслідування (ст.ст. 197, 199 КПК України); 2) судом під час саме судового розгляду (ст.ст. 315, 331 КПК України). Таким чином, на стадії підготовчого судового засідання суд має право розглянути клопотання учасників судового провадження про обрання, зміну, продовження чи скасування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Заявлене прокурором клопотання про продовження запобіжного заходу в виді тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою за процесуальним змістом і формою відповідають вимогам ст. 184 КПК України.

З дотриманням ч.2 ст.184 КПК України клопотання вручене обвинуваченому ОСОБА_4 , про що в матеріалах справи є відповідне підтвердження.

Підставами для застосування заходів забезпечення кримінального провадження ст. 194 КПК України визначає: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Суд, при наданні оцінки наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого кримінального правопорушення за ознаками ч. 2 ст.289 КК України враховує положення статей 368, 369, 371, 374 КПК України, змістом яких передбачено, що надання оцінки доказів у справі відбувається в нарадчій кімнаті на стадії постановлення вироку. Зазначене свідчить про те, що суд на стадії проведення підготовчого судового засідання не може робити висновок щодо «обґрунтованості підозри» шляхом надання оцінки всіх доказів у справі, а повинен виходити з поняття наявності відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення, що узгоджується з висновками Європейського суду з прав людини. На думку суду, відомості, викладені в Реєстрі матеріалів досудового розслідування, а також посилання прокурора в клопотанні на матеріали можуть свідчити про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим інкримінованого кримінального правопорушення. Вагомість таких доказів наразі не викликає сумнівів.

Таким чином, суд на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначає, що причетність обвинуваченого до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього запобіжного заходу з огляду потреб судового розслідування.

В судовому засіданні прокурором доведено наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, тобто обвинувачений без застосування до нього запобіжного заходу зможе переховуватися від суду. Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі строком від п`яти до 8 років. Вказане свідчить, що обвинувачений, перебуваючи на волі зможе залишити місце проживання та ймовірніше за все прийме спроби переховування від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Жодних стримуючих факторів, які б свідчили, що обвинуваченим не будуть вживатися перешкоди у відправленню правосуддя в спосіб неявки в судові засідання, - судом не встановлено.

Також, суд вважає, що зазначений прокурором у клопотанні ризик незаконного впливу на свідків є обґрунтованим та продовжує існувати до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків.

При наданні оцінки ступеню ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд враховує, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого умисного злочину, якій він скоїв вже після звільнення 20.08.2024 на підставі ухали Коростенського міськрайонного суду Житомирської області умовно-достроково на 1 рік 7 місяців 22 дня, маючи не зняту та не погашену у законному порядку судимість, тобто на шлях виправлення та перевиховання не став, що свідчить про бажання обвинуваченого ОСОБА_4 продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення. Суд з огляду на вказане, вважає, що ризик вчинення іншого кримінального правопорушення обвинуваченим є реальним.

Перевіряючи наявність законних підстав вважати, що застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою буде достатнім для запобігання встановленим ризикам кримінального провадження, суд, відповідно до ст. 178 КПК України, оцінено в сукупності фактори, пов`язані з характером особи обвинуваченого, моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, особистими та соціальними обставинами його життя, сімейними зв`язками та зв`язками з суспільством.

Так, судом враховано, що:

1) за способом життя та економічним становищем: обвинувачений не працює, не має постійного джерела доходу, суспільно-корисною працею не займається, соціально стійких зав`язків не має, не одружений;

2) за віком: обвинувачений є повнолітньою особою, тому має повну кримінально-процесуальну дієздатність;

3) за станом здоров`я: відсутні відомості про наявність захворювань у обвинуваченого, які унеможливлюють застосування до нього попереднього ув`язнення.

Вказані обставини, за переконанням суду, мають бути оцінені як такі, що жодним чином не будуть стримуючими факторами для вживання обвинуваченим перешкод запобігання відправлення правосуддя в спосіб неявки в судові засідання та для запобігання встановленим ризикам кримінального провадження. В зв`язку з чим, жодний інший вид запобіжного заходу ніж тримання під вартою не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_4 у кримінальному провадженні.

Згідно ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати 60 днів.

Відповідно до ст.183 ч.3 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави достатній для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків, передбачених ч.4 цієї статті.

Згідно з п.2 ч.5 ст.182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину визначається в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З урахуванням обставин кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, його майнового стану, наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, суддя вважає можливим визначити ОСОБА_4 заставу відповідно до ч.5 ст.182 КПК України у розмірі сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 121 120,00 грн.

Такий розмір застави є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Крім того, суд вважає необхідним відповідно до ст.183 ч.3 КПК покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст.194 цього Кодексу, у разі внесення ним застави.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 314- 315, 177, 194 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора про продовження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор», строком на 60 днів, тобто до 04.08.2025 року, включно.

Продовження цього строку можливе у порядку передбаченому ст.199 КПК України.

Визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 121 120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) гривень 00 копійок у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як обвинуваченими, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на рахунок отримувач - ТУ ДСАУ в Київській області, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 26268119, Банк отримувача - ДКСУ, м. Київ, Код банку отримувача (МФО) - 820172, Рахунок отримувача - р/р UA0018661, призначення платежу - застава, № ухвали суду та назва суду, прізвище, ім`я, по-батькові платника застави, сума застави, дата внесення застави.

У разі внесення застави зобов`язати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибувати до суду за першою вимогою у рамках цього кримінального провадження та у відповідності до положень ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти наступні обов`язки:

- прибувати до суду із встановленою періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- здати при наявності на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Визначити 2-х місячний термін дії обов`язків покладених судом, у разі внесення застави, з дня її внесення.

З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Попередити, що у разі невиконання даних обов`язків, згідно зі ст.182 ч.8 КПК України, заставодавцем, а також якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого суді, суду без поважних причин, чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Відкласти підготовче судове засідання на 17 червня 2025 року з 10 год. 30 хв.

Викликати в судове засідання учасників кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. А особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення. Подача апеляційної скарги на ухвалу не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали проголошено - 09.06.2025 року о 16 год. 00 хв.

Головуючий: суддя ОСОБА_1