Провадження №1-кс/127/4429/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницького області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність четвертого СВ (з дислокацією у м. Вінниця) ТУ ДБР, розташованого у місті Хмельницькому, щодо невнесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 від 21.01.2025, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність органу досудового розслідування, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Скарга мотивована тим, що ОСОБА_3 21.01.2025 звернувся до Територіального управління ДБР розташованого у місті Хмельницькому із заявою про вчинення прокурором кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 та ст. 364 КК України. Проте 18.03.2025 ним отримано лист заступника керівника четвертого СВ (з дислокацією у м. Вінниця) ТУ ДБР, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_4 від 20.02.2025 за №382зкп/х/14-01-04-13178/2025 з якого встановлено, що заява про вчинення злочину не була внесена в ЄРДР. Заявник вважає, що в даному випадку органом досудового розслідування допущено бездіяльність, а тому просить зобов`язати уповноважену особу ТУ ДБР розташованого у місті Хмельницькому внести відомості до ЄРДР згідно заяви ОСОБА_3 21.01.2025 про скоєння кримінального правопорушення.

ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримав та просив задовольнити з підстав, що у ній наведено. На запитання суду зазначив, що він вважає, що в діях прокурора, який проводив перевірку за його заявою, щодо безпідставного вилучення у нього речей з приміщення камерного типу, в якому він утримується наявний склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366 та ст. 364 КК України. Свою позицію мотивував тим, що у відповіді прокурора на його скаргу щодо незаконності проведеного обшуку викладені недостовірні дані, щодо того, що таких речей у нього не було.

Представник четвертого СВ (з дислокацією в м. Вінниця) ТУ ДБР розташованого у місті Хмельницькому в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, враховуючи стислі строки розгляду даної категорії справ, слідчий суддя вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника органу досудового розслідування.

Вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Відповідно до статті 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора - є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора можуть бути подані протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

Згідно з положеннями частини 1 статті 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Зокрема, відповідно до п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

ОСОБА_3 21.01.2025 звернувся до Територіального управління ДБР розташованого у місті Хмельницькому із заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 та ст. 364 КК України.

Зміст заяви зводиться до того, що прокурором Вінницької окружної прокуратури за результатами розгляду скарги (заяви) ОСОБА_3 у відповіді на таку скаргу (заяву) було повідомлено ОСОБА_3 неправдиві відомості, які були встановлені під час проведення перевірки в установі відбування покарань.

Листом заступника керівника слідчого відділу ТУ ДБР розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_5 від 20.02.2025 за №382зкп/х/14-01-04-13178/2025 повідомлено ОСОБА_3 , що заява про вчинення злочину була розглянута проте не внесена до ЄРДР, оскільки вказана заява не містила об`єктивних даних, що могли свідчити про наявність ознак злочину в діях службової особи, відносно якої проводилась перевірка.

Відповідно до ч.1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Відповідно до ст. 11 КК України, злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину. Не є злочином дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.

Обов`язковими елементами складу будь-якого злочину є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона. Відсутність хоча б одного з цих елементів свідчить про те, що дії (бездіяльність), які оцінюються, не є злочином.

Системний аналіз положень наведених норм законодавства свідчить про те, що підставами для внесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення є наявність об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, підтверджують реальність конкретної події злочину, яка має бути очевидною і не викликати сумнівів. Тобто сама заява (повідомлення) про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей до ЄРДР та для початку досудового розслідування і вказана заява (повідомлення) має містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.

Відповідно до п. 2 глави 1 Розділу ІІ «Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань», відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 Кримінального процесуального кодексу України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

ОСОБА_3 у скарзі порушує питання про внесення відомостей до ЄРДР, однак зі змісту заяви ОСОБА_3 від 21.01.2025 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 та ст. 364 КК України, з якою останній звертався до Територіального управління ДБР розташованого у місті Хмельницькому, слідчим суддею не встановлено об`єктивних даних, що підкріплені належними доказами, які дійсно свідчать про наявність обов`язкових ознак злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину.

Як вбачається з матеріалів скарги, зміст відповіді прокурора ОСОБА_3 гуртувався на об`єктивних даних, які отримано в ході проведення відповідної перевірки, незгода особи, за скаргою якої проводилась перевірка зі змістом відповіді не свідчить про наявність в діях (бездіяльності) прокурора ознак кримінальних правопорушень, що передбачено ст.ст. 364, 366 КК України.

Системний аналіз положень ст.ст. 214, 303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні і такі заява чи повідомлення повинні містити достатні дані про наявність ознак кримінально караного діяння.

Таким чином, невнесення відомостей до ЄРДР по заяві ОСОБА_3 від 21.01.2025, яка за своєю суттю не є заявою про кримінальне правопорушення, не може розцінюватись як бездіяльністю слідчого, в розумінні положень п.1 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Статтею 94 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно ч. 1 ст. 307 КПК України слідчий суддя за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляє ухвалу згідно з правилами цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи вищезазначене, слідчий суддя приходить до висновку, що невнесення органом досудового розслідування відомостей до ЄРДР по заяві ОСОБА_3 від 21.01.2025 є обґрунтованим, а тому у задоволенні скарги слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 303, 305, 306, 307, 309, 370, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність четвертого СВ (з дислокацією у м. Вінниця) ТУ ДБР, розташованого у місті Хмельницькому, щодо невнесення відомостей до ЄРДР по заяві ОСОБА_3 від 21.01.2025 про вчинення кримінального правопорушення - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя