Провадження №1-кс/447/2780/25
Справа №447/213/25
У Х В А Л А

про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою

13 червня 2025 р. Миколаївський районний суд Львівської області в складі:

слідчої судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в м. Миколаєві клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Миколаївського відділу Стрийської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000368 від 24.10.2024, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, українця, громадянина України, з вищою освітою, раніше судимого, крайній раз вироком Миколаївського районного суду Львівської області від 20.03.2023 до покарання у виді двох років позбавлення волі, звільненого на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням терміном на два роки , відносно якого направлено 26.03.2024 до Пустомитівського районного суду Львівської області обвинувальний акт за ч. 2 ст. 309 КК України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України

за участю: прокурора ОСОБА_6

слідчого ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_5

захисника ОСОБА_7

встановив:

13 червня 2025 року до суду надійшло клопотання про обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесять днів) із застосуванням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 гривень

В обґрунтування клопотання покликається на те, що ОСОБА_5 , в квітні 2025 року, у невстановлений досудовим розслідуванням точний час та місці умисно, в порушення вимог ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», п. 2 «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576 (з наступними змінами та доповненнями), «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і холощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998 (з наступними змінами та доповненнями), усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, посягаючи на громадську безпеку, що супроводжувалось незаконним поводженням із вогнепальною зброєю та боєприпасами, без передбаченого законом дозволу незаконно придбав, шляхом привласнення знайденого, три гранати, 8 патронів, які переніс та зберігав за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

13.06.2025 працівниками Відділення поліції №2 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області, в ході проведення обшуку санкціонованого ухвалою слідчого судді №447/213/25 від 22.05.2025, за місцем проживання ОСОБА_5 , а саме, за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено вказані вибухові боєприпаси.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у незаконному придбанні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

13.06.2025, о 13 годин 47 хвилин старшим слідчим СВ Стрийського Відділення поліції №2 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області капітаном поліції ОСОБА_3 , у приміщенні будинку АДРЕСА_1 , на підставі п. 1 ч.1 ст. 208 КПК України затримано особу, підозрювану у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а саме: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 276 КПК України, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом обшуку від 13.06.2025, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 13.06.2025, показаннями свідків та іншими матеріалами досудового розслідування в їх сукупності.

Як зазначає слідчий в клопотанні про наявність ризику, передбаченого п.п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_5 може переховуватися від органу досудового розслідування або суду, оскільки він затриманий працівниками поліції в порядку п. 1 ч. 1 ст. 208 КПК України, у зв`язку з тим, що його безпосередньо застали на місці вчинення злочину. Санкція кримінального правопорушення, в якому його підозрюють, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, а тому розуміючи свою вину під страхом можливого застосування покарання у виді реального позбавлення волі, він може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду.

Про наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні, шляхом переконання їх відмовитися давати свідчення, надати інші або змінити їх взагалі, з урахуванням принципу безпосередності дослідження показань, речей і документів (ст. 23 КПК України) такі ще судом не допитані та надані ними під час досудового розслідування показання не можуть лягти в основу обвинувального вироку відносно нього. Зокрема, з метою уникнення передбаченої законом відповідальності підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на понятих, які були залучені до проведення обшуку з метою спотворення чи зміни показань. Вказані вище дії може вчинити як сам підозрюваний, а також і залучити для цього інших осіб.

Наявність ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 раніше вчиняв кримінальні правопорушення, та на даний час має судимість.

Така злочинна поведінка свідчить про неможливість підозрюваному зробити для себе належні висновки та припинити вчиняти подібні кримінальні правопорушення, належним чином виконувати процесуальні обов`язки підозрюваного, нехтування останнім всіма нормами права та моралі, легковажне помилкове усвідомлення про недієвість правоохоронних органів щодо припинення його злочинної діяльності, а тому останній може надалі вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, оскільки обставини вчинення ним злочину свідчать про неможливість застосування до нього запобіжних заходів, передбачених ст. ст. 179 і 181 КПК України, тобто особистого зобов`язання і домашнього арешту, так як вищевикладені обставини в їх сукупності вказують на те, що у разі застосування до нього вказаних запобіжних заходів такі ним з високою ймовірністю можуть бути порушено.

Крім того, з огляду на вказане, а також з огляду на неможливість передати підозрюваного ОСОБА_5 на особисту поруку іншим особам з огляду на відсутність таких осіб, які б висловили згоду на надання суду відповідного письмового зобов`язання, застосування запобіжного заходу, передбаченого ст. 180 КПК України до підозрюваного є неможливим.

Слідчий та прокурор у судовому засіданні клопотання підтримали та просили задовольнити.

Підозрюваний та захисник ОСОБА_7 просили про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги прокурора, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду клопотання і вирішення його по суті, слідчий суддя встановив наступні обставини та надав їм правову оцінку.

Відповідно до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

В ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України і подане клопотання відповідає вимогам ст. ст. 184, 199 КПК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: витягом з ЄРДР за №0000368 від 24.10.2024, протоколом обшуку від 13.06.2025, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 13.06.2025, показаннями свідків та іншими матеріалами досудового розслідування в їх сукупності.

Наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, підтверджується тим, що ОСОБА_5 може переховуватися від органу досудового розслідування або суду, він затриманий працівниками поліції в порядку п. 1 ч. 1 ст. 208 КПК України, у зв`язку з тим, що його безпосередньо виявили на місці вчинення злочину. Санкція кримінального правопорушення, в якому його підозрюють, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, а тому розуміючи свою вину під страхом можливого застосування покарання у виді реального позбавлення волі, він може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду.

Про наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні, шляхом переконання їх відмовитися давати свідчення, надати інші або змінити їх взагалі, свідчить те, що з урахуванням принципу безпосередності дослідження показань, речей і документів (ст. 23 КПК України) такі ще судом не допитані. Зокрема, з метою уникнення передбаченої законом відповідальності підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на понятих, які були залучені до проведення обшуку з метою спотворення чи зміни показань.

Наявність ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 раніше вчиняв кримінальні правопорушення, зокрема раніше судимий, крайній раз вироком Миколаївського районного суду Львівської області від 20.03.2023 за ч.2 ст. 309 КК України до покарання у виді двох років позбавлення волі, звільненого на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням терміном на два роки , відносно якого направлено 26.03.2024 до Пустомитівського районного суду Львівської області обвинувальний акт за ч. 2 ст. 309 КК України, а тому останній може надалі вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Підставою застосування вказаного запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та наявність вищенаведених ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Щодо доводів захисника ОСОБА_7 про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту, то суд такі до уваги не бери, оскільки захисником не надано будь-яких достатніх даних про відсутність ризиків, визначених статтею 177 КПК України а також, що такий запобіжний захід належним чином не буде запобігати вказаним ризикам.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею враховано, що підозрюваний не має постійного місця праці, не одружений, на утриманні дітей не має, суспільно-корисною діяльністю не займається, враховуючи вік та міцність соціальних зв`язків підозрюваного.

При цьому прокурором доведено, що жоден із більш м`яких заходів не зможе запобігти ризикам передбаченим ст.177 КПК України.

Оцінюючи сукупність встановлених обставин, віку та стану його здоров`я, відсутності жодних медичних документів, які б могли підтвердити неможливість утримання підозрюваного в слідчому ізоляторі, слідча суддя дійшла висновку, що клопотання є підставним та підлягає до задоволення, а перебування підозрюваного під вартою буде виправданим за вказаних умов, таким, що не порушуватиме принципу пропорційності, та не буде свавільним.

Відповідно до ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини , передбачені ст.ст. 177 та 178 КПК України має право визначити розмір застави у кримінальному провадженні.

Враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_5 злочину, суд дійшов висновку про доцільність визначення застосування відповідно до ч.5 ст. 182 КПК України застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 182, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України, слідчий суддя, -

ухвалив:

Клопотання задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з утриманням у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№19)», на строк 60 днів - до 11.08.2025 включно.

Визначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 заставу у розмірі 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60 560 ( шістдесят тисяч п`ятсот шістдесять) грн.

Підозрюваний, інші особи як заставодавці мають право внести заставу у вказаному розмірі у будь-який момент протягом строку дії цієї ухвали.

У разі внесення застави у вказаному розмірі покласти на підозрюваного такі обов`язки:

- прибувати до старшого слідчого СВ Відділення поліції №2 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_3 або іншого слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом;

- не відлучатися з м. Миколаєва Львівської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

-утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні №0000368 від 24.10.2024, зокрема з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3

-здати на зберігання в Державну міграційну службу України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (в разі їх наявності.

Попередити підозрюваного, що після внесення застави у разі невиконання покладених на нього обов`язків застава може бути звернута в дохід держави.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора у даному кримінальному провадженні.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку її дії.

Ухвала суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1