Номер провадження по справі 1-кп/387/120/25
У Х В А Л А

про продовження строку тримання під вартою

05 червня 2025 року селище Добровеличківка

Добровеличківський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_4

захисника (в режимі відеоконференції) ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі засідань Добровеличківського районного суду Кіровоградської області кримінальне провадження зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000355 від 25.11.2024, який надійшов з Добровеличківського відділу Новоукраїнскьої окружної прокуратури за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Вознесенськ Миколаївської області, зареєстрований та фактично проживає АДРЕСА_1 , громадянка України, освіта неповна середня, не працює, на утриманні має малолітніх дітей 2015 року народження та 2017 року народження, раніше судимий 26.06.2024 Кіровським районним судом м.Кропивницький за ч.4 ст.296, ч.1 ст.263 КК України, до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 3 роки ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ч.4 ст.185, ч. 2 ст.263 КК України,

В С Т А Н О В И В :

До Добровеличківського районного суду Кіровоградської області 21 лютого 2025 року надійшов обвинувальний акт зареєстрований у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000355 від 25.11.2024 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ч.4 ст.185, ч. 2 ст.263 КК України.

Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 21 лютого 2025 року призначено підготовче судове засідання.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки, на думку прокурора, ризики, які були підставою для обрання вказаного запобіжного заходу, продовжують існувати, так як обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності за вчинені злочини.

Також прокурор зазначив, що обвинувачений ОСОБА_4 офіційно не працює, не має постійного джерела доходу, офіційно не одружений, має на утриманні двох малолітніх та дітей. Основними доказами у справі є показання свідків, потерпілих, що дає підстави вважати, що обвинувачений може незаконно впливати на потерпілих та свідків з метою зміни їх показань на свою користь.

Також кримінальні правопорушення, які інкримінуються ОСОБА_4 вчиненні в період іспитового терміну.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити.

Потерпілий ОСОБА_6 та законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце слухання справи повідомлені належним чином .

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні та обвинувачений ОСОБА_4

щодо заявленого клопотання прокурора заперечували. Також заявили клопотання про зміну запобіжного заходу із тримання під вартою на проходження військової служби. Зі змісту клопотання захисник зазначає, що у листі зазначено, що положеннями ст. 616 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про ініціювання клопотання про зміну запобіжного заходу із тримання під вартою повинні враховуватись обставини, які свідчать про те, що особа підпадає під проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та висновок про придатність особи до несення військової служби в умовах воєнного стану.

Також, вказано, що у сторони обвинувачення відсутні документи (висновок) щодо придатності ОСОБА_4 до військової служби, тоді як стороною захисту до клопотання надано довідку про стан здоров`я ОСОБА_4 , а не медичний висновок про придатність

останнього до проходження військової служби.

З метою повторного звернення до прокурора про ініціювання зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на проходження військової служби, 02.04.2025 стороною захисту подано до суду клопотання про постановлення ухвали щодо проходження військово-лікарської комісії обвинуваченим ОСОБА_4 , яке 15.04.2025 задоволено судом.

Так, згідно з ухвалою суду, 25.04.2025 обвинуваченого ОСОБА_4 доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження військово-лікарської комісії, з метою встановлення придатності до військової служби, за результатами якої його визнано придатним до військової служби, що підтверджується довідкою військово-лікарської комісії № 2025-0425-1131-1888-0 від 25.04.2025.

Після отримання висновку військово-лікарської комісії, стороною захисту 13.05.2025

на ім`я прокурора направлено клопотання про ініціювання перед судом питання про зміну

запобіжного заходу із триманням під вартою на проходження військової служби у Збройних

Силах України з копіями медичних та інших документів, а саме:

- довідка військово-лікарської комісії № 2025-0425-1131-1888-0 від 25.04.2025;

- згода про можливість проходження військової служби № 4888/окп від 11.05.2025;

- письмова згода № 4052/44/4 від 22.02.2025;

- копія картки обстеження та медичного огляду від 25.04.2025 з додатками.

Усі вказані документи у вигляді копій долучено до клопотання.

Водночас прокурором надано відповідь № 53/01-257ВИХ-25 від 16.05.2025, яка повністю аналогічна попередній відповіді за № 53/01-1517ВИХ-25, у якій стороні захисту відмовлено з тих самих підстав.

Прокурор проігнорував надану довідку військово-лікарської комісії № 2025-0425-1131-1888-0 від 25.04.2025 про стан здоров`я ОСОБА_4 , яка підтверджує можливість проходження військової служби за призовом під час мобілізації, у якій чітко вказано що, вона видана військово-лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_3 з висновком про придатність до військової служби.

При цьому, прокурор не звертаючи уваги на документи про які він зазначав у своїх

відповідях за № 53/01-1517ВИХ-25 від 18.03.2025; № 53/01-257ВИХ-25 від 16.05.2025 стороні захисту повторно відмовлено з тих самих підстав, що дає підстави вважати про формальне відношення до даного клопотання та небажанні досліджувати подані документи.

Отже прокурор відмовив у ініціюванні перед судом питання про скасуванні запобіжного заходу, посилаючись, як на його думку, що не вбачаються підстави для цього, через відсутність належних доказів про придатність ОСОБА_4 до проходження військової служби.

Водночас сторона захисту просить саме змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на проходження військової служби, а не скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, на переконання сторони захисту, у теперішній час відсутні.

Так, ризик переховування від органів досудового розслідування або суду на теперішній час відсутній, з огляду на такі обставини:

1. Стабільне місце проходження служби, так як ОСОБА_4 буде нести військову службу у військовій частини НОМЕР_1 , що підтверджується відповідними документами. Його місцезнаходження є відомим та контрольованим, що виключає можливість самовільного залишення місця перебування без відома командування.

2. Відсутність будь-яких спроб уникнення відповідальності у минулому. Протягом усього часу досудового розслідування ОСОБА_4 з`являвся на виклики, співпрацював зі слідством та не вчиняв жодних дій, які б свідчили про наміри уникати правосуддя. Це свідчить про його належну процесуальну поведінку.

3. Службова дисципліна та відповідальність. Статус військовослужбовця передбачає підвищену відповідальність за порушення режиму перебування, а самовільне залишення військової частини розцінюється як серйозне порушення Статутів Збройних Сил України. Така перспектива дисциплінарної або навіть кримінальної відповідальності стримує будь-які потенційні спроби ухилення.

4. Наявність сталих соціальних зв`язків. ОСОБА_4 має сімейні та соціальні зв`язки, що свідчить про відсутність мотивів до втечі чи уникнення участі у судовому процесі.

5. Військовий облік та контроль.

Також перебування на військовому обліку, а також обов`язок звітувати про будь-яке

переміщення чи зміну місця перебування у межах військової частини, робить неможливим

безконтрольне зникнення з поля зору правоохоронних органів, та усуває ризики незаконного впливу на учасників кримінального провадження, потерпілих, свідків, експерта або спеціаліста в межах цього кримінального провадження.

Крім того сторона захисту вважає, що відсутній ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, так як на цей час відсутні об`єктивні підстави вважати, що ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню будь-яким іншим чином.

Відсутній також ризик у ОСОБА_4 вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується ОСОБА_4 , так як відсутні підстави вважати, що ОСОБА_4 може повторно вчинити кримінальне правопорушення або продовжити те, у якому він обвинувачується.

Суд заслухавши клопотання прокурора, та сторони захисту, доходить до таких висновків.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Як вбачається з матеріалів справи, в судовому провадженні перебуває справа за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 4 ст. 185 та ч. 2 ст. 263 КК України. Суд зазначає, що ухвалою слідчого судді від 26.11.2025, ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із застосуванням застави. В подальшому ухвалою слідчого судді від 20 січня 2025 року запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 продовжувався та триває до 25 лютого 2025 року.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого; вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, ряд інших обставин та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Як встановлено ч.3 ст.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

При цьому, у відповідності до ч. 5 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Суд дослідивши матеріали справи вважає, що процесуальні ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були заявлені під час попереднього застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися, не перестали існувати, й виправдовують подальше тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою.

Суд зазначає, що обвинуваченому ОСОБА_4 у даному кримінальному продовженні обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначення застави, у справі наразі проводиться судовий розгляд.

При цьому необхідно враховувати, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжку), вчинена в умовах воєнного стану; у заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння двом особам; у носінні іншої холодної зброї, без передбаченого законом дозволу. Кримінальне правопорушення відноситься до класифікації тяжких злочинів.

Суд зазначає, що обвинувачений ОСОБА_4 , житель АДРЕСА_1 , громадянка України, освіта неповна середня, не працює, на утриманні має малолітніх дітей 2015 року народження та 2017 року народження, раніше судимий 26.06.2024 Кіровським районним судом м.Кропивницький за ч.4 ст.296, ч.1 ст.263 КК України, до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 3 роки, за місцем проживання характеризується посередньо. При цьому суд вважає, що має місце ризик уникати ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із тяжкістю інкримінованого кримінального правопорушення, а також впливати на потерпілих, свідків, які ще не допитувалися в судовому засіданні. Отже наявні ризики передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Наразі суд зазначає, що у справі не допитані потерпілі та свідки. Крім того, із змісту вироку Кіровського районного суду м. Кіровограда від 26.06.2024 випливає, що кримінальні правопорушення, інкриміновані ОСОБА_4 , були вчинені в період іспитового терміну, що також вказує на безальтернативну можливість відбувати реальний термін покарання обвинуваченим, що зумовлює ризик переховування від органів досудового розслідування та суду.

Щодо клопотання захисника про зміну ОСОБА_4 запобіжного заходу для проходження військової служби, то суд вважає його передчасним, оскільки, у відповідності до приписів ч.1 ст. 616 КПК України, у разі введення воєнного стану, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та/або інших держав проти України обвинувачений, який під час судового розгляду тримається під вартою, має право звернутися до прокурора з клопотанням про ініціювання перед судом питання про скасування цього запобіжного заходу для продовження та/або проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та/або військової служби за контрактом осіб рядового, сержантського і старшинського та офіцерського складу.

За результатами розгляду такого клопотання, прокурор має право звернутися до суду, який розглядає кримінальне провадження, з клопотанням про скасування цій особі запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для продовження та/або проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та/або військової служби за контрактом осіб рядового, сержантського і старшинського та офіцерського складу.

За таких обставин, суд дійшов переконання, що у клопотанні обвинуваченого необхідно відмовити, а клопотання прокурора - задовольнити та продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 на строк 60 діб.

Враховуючи, що суд не розглянув справу по суті, а тому на даний час інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть усунути зазначені судом ризики, отже на даному етапі судового розгляду зазначені відносно обвинуваченого ризики не зменшилися.

Доводи сторони захисту з приводу відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, - спростовуються зазначеними у клопотанні обставинами та підставами. Більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст.176 КПК України, не зможуть забезпечити належне виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, а також запобігти встановленим ризикам, а тому не буде забезпечено виконання завдань кримінального судочинства.

З огляду на зазначене, суд доходить до висновку, що клопотання прокурора є обґрунтованим, а тому підлягає до задоволення. Водночас в клопотанні захисника про зміну запобіжного заходу суд відмовляє за безпідставністю.

Керуючись ст.ст.176, 177, 178, 182, 616 КПК України суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу задовольнити, а в клопотанні захисника про зміну запобіжного заходу відмовити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ч.4 ст.185, ч. 2 ст.263 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят днів) тобто до 11 години 35 хвилин 03 серпня 2025 року, з визначенням застави в розмірі п`ятдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 151400 (сто п`ятдесят одну тисячу чотириста ) гривень.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у разі внесення застави такі обов`язки:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, у якому він перебуває без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- уникати спілкування зі свідками та потерпілими в даному кримінальному провадженні.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні застави обов`язки, застава звертається в дохід держави.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, та направити для відома та виконання начальнику Державної установа «Кропивницький слідчий ізолятор».

Дату закінчення дії ухвали суду встановити до 11 години 35 хвилин 03 серпня 2025 року.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення до Кропивницького апеляційного суду.

Повний текст складено 09 червня 2025 року о 08 год. 30 хвилин.

Суддя

Добровеличківського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1