Справа №705/4076/25
1-в/705/313/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2025 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3

засудженого

( в режимі відео конференції ) ОСОБА_4

представника установи

ДУ «Старобабанівська ВК №92 »

( в режимі відеоконференції ) ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції між Уманським міськрайонним судом Черкаської області та ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№92)» клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відбуває покарання в Державній установі «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)» за вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 22.02.2024 року, про умовно-дострокове звільнення,

ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, оскільки вважає, що сумлінною поведінкою та ставленням до праці він довів своє виправлення та став на шлях виправлення.

Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні просив клопотання задовольнити, пояснивши, що він змінив свою життєву позицію і заслуговує на умовно дострокове звільнення.

Прокурор у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_4 мотивуючи це тим, що у відповідності з вимогами ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Сумлінність поведінки засудженого полягає в систематичному неухильному дотриманні правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарань. Також, засуджений, який заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання повинен не лише працювати, а ставитись до праці відповідально, бути зразком для слідування іншими засудженими. Для доведення вказаних обставин необхідно, щоб поведінка засудженого була стабільно позитивною протягом тривалого часу.

З матеріалів особової справи вбачається, що ОСОБА_4 має 5 судимостей за вчинення злочинів проти власності. Відбуває покарання за вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області за ч. 2 ст. 390, ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України у виді 1 року 10 місяців позбавлення волі.

Згідно характеристики наданої суду адміністрацією Старобабанівської ВК-92, ОСОБА_4 за час відбування покарання характеризується негативно, не працевлаштований за відсутністю бажання, провину у скоєному злочині не визнає. Не завжди виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Заохочень не має. Має 4 (чотири) непогашених стягнень. В зв`язку з викладеним, рішенням Комісії установи від 06.03.2025 відмовлено в направлені до суду матеріалів про його умовно-дострокове звільнення від покарання. Враховуючи особу засудженого, його стійку схильність до скоєння злочинів проти власності, нестабільну поведінку за весь період відбування покарання (неодноразове притягнення до дисциплінарної відповідальності) існують обґрунтовані сумніви, в тому що ОСОБА_4 виправився та не буде скоювати нових злочинів після звільнення з установи виконання покарання.

Представник ДУ «Старобабанівська ВК (№92)» в судовому засіданні з приводу задоволення клопотання покладався на думку суду.

Представник спостережної комісії в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просить суд справу розглядати у його відсутність.

Суд, вислухавши засудженого ОСОБА_4 прокурора, представника ДУ «Старобабанівська ВК №92» та вивчивши письмові матеріали клопотання та особової справи, вважає, що клопотання не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Під сумлінною поведінкою необхідно розуміти не тільки пасивну форму поведінки засудженого, яка полягає у стримуванні від порушень режиму покарання, порушення правил внутрішнього розпорядку, а й активна його участь у суспільному житті і сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, позитивна поведінка у побуті, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин та постійну свідому участь у суспільно корисній праці.

Як вбачається з матеріалів особової справи засудженого, наданої для вивчення ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№92), ОСОБА_4 відбуває покарання у вигляді позбавлення волі в ДУ «Старобабанівська ВК-92» за вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 22.02.2024 року, за ч.2 ст. 390, ч. 1 ст. 71, ст.. 72 КК України до 1 року 10 місяців позбавлення волі. Початок строку відбування покарання 01.12.2023 року, кінець строку відбування покарання 01.10.2025 року.

З матеріалів особової справи вбачається, що ОСОБА_4 має 5 судимостей за вчинення злочинів проти власності. За час відбування покарання в ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№92)» з 14.05.2024 характеризується негативно, Має 4 непогашених стягнення, заохочень немає. На виробництві установи не працевлаштований за відсутністю бажання. У взаємовідносинах з іншими засудженими стриманий. На профілактичному обліку в установі не перебуває.

Рішенням Комісії установи ДУ «Старобабанівська ВК (№92)» від 06.03.2025 року відмовлено в направлені до суду матеріалів про умовно-дострокове звільнення від покарання ОСОБА_4 .

Засуджений, який заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання повинен не лише працювати, а ставитись до праці відповідально, бути зразком для слідування іншими засудженими. Для доведення вказаних обставин необхідно, щоб поведінка засудженого була стабільно позитивною протягом тривалого часу.

Із наведеного вище вбачається, що засуджений ОСОБА_4 не довів своє виправлення, оскільки його поведінка упродовж всього терміну відбування покарання є негативною та не може бути прикладом для інших засуджених, не працевлаштований, порушував режим утримання в колонії, за що неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності, має чотири непогашені стягнення. Відповідно до характеристики засудженого, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення засудженим ОСОБА_4 оцінюється як середній, відсутність мотивації у засудженого до виконання заходів, не виявлено потреби у плануванні нових завдань. Тобто з матеріалів особової справи вбачається, що поведінка засудженого в установі полягала у стримуванні від порушень режиму покарання, правил внутрішнього розпорядку, що не засвідчує факту готовності засудженого до самокерованої правослухняної поведінки, щирого каяття, повного перевиховання та не підтверджує його становлення на шлях виправлення.

Несправедливе застосування до засудженого ст. 81 КК України є не тільки умовою для вчинення вказаним засудженим нових злочинів, а й демонструє іншим засудженим можливість звільнення без суворого дотримання вимог режиму та працюючи епізодично, тобто без докладання зусиль. Цим зводиться нанівець соціально-психологічна робота із засудженими та організація їх працевлаштування, на які держава витрачає значні ресурси.

За таких обставин суд не вбачає підстав для задоволення клопотання засудженого ОСОБА_4 про його умовно-дострокове звільнення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 81, 107 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про його умовно-дострокове звільнення - відмовити.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Черкаського апеляційного суду протягом семи діб з дня проголошення ухвали.

Суддя ОСОБА_6