Провадження № 1-кс/344/5471/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2025 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , захисника підозрюваної адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000476 від 18.05.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 28, ч. 5 ст. 361, ч. 2 ст. 361-2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором, в обгрунтування якого покликався на те, що відділом розслідування особливо важливих злочинів СУ ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у межах кримінального провадження № 0000476 від 18.05.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 28, ч. 5 ст. 361, ч. 2 ст. 361-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 13.12.2012, відповідно до протоколу зборів учасників № 1 від 12.12.2012 року ОСОБА_7 заснував Товариство з обмеженою відповідальністю «Вест Сервіс» () (далі ТОВ «Вест Сервіс»), з основним видом діяльності згідно КВЕД «45.11 торгівля автомобілями та легковими автотранспортними засобами».

29 липня 2015 року Департаментом Державтоінспекції МВС України №7252 ТОВ «Вест Сервіс» надано дозвіл № 4-8-3522 на початок діяльності, пов`язаної з торгівлею транспортними засобами та їх складовими частинами за адресою: Волинська область, м. Луцьк, вул. Рівенська, 76А, офіс 302.

Надалі в травні 2022 року директор ТОВ «Вест Сервіс» ОСОБА_8 , діючи відповідно до спільно розробленого з ОСОБА_7 та ОСОБА_9 злочинного плану, відповідно до вимог Постанови КМУ № 1200 від 11.09.2009, отримав від ТОВ «Д.І.О. Трейдер Інтернаціонал» персональні логін та пароль до КП АРМ «Торгівля КТЗ» та від Головного сервісного центру МВС отримав персональні логін та пароль до ЄДР ТЗ МВС України, тим самим одержавши можливість їх подальшого використання та оформлення електронних документів в інформаційних (автоматизованих) системах КП АРМ «Торгівля КТЗ» та ЄДР ТЗ МВС України.

У травні 2023 року ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 з метою незаконного збільшення прибутків від діяльності ТОВ «Вест Сервіс» вирішили організувати на території Львівської та Івано-Франківської областей схему несанкціонованого втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем КП АРМ «Торгівля КТЗ» та ЄДР ТЗ МВС України особами, які не наділені у встановленому законодавством України порядку правом доступу до них, та налагодження схеми внесення цими особами до електронного реєстру інформації про надходження, передачу, реалізацію автомобілів, автобусів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших транспортних засобів вітчизняного та іноземного виробництва, та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, перевірку транспортних засобів по базі даних та видачу довідок щодо наявності обтяжень (арештів), оформлення угод купівлі-продажу транспортних засобів.

З цією метою у травні 2023 року ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 створили та очолили організовану групу, до якої ОСОБА_7 завербував свою співмешканку ОСОБА_5 , а в свою чергу ОСОБА_9 до організованої групи завербував ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ОСОБА_12 , які бажали отримувати особисту матеріальну вигоду від несанкціонованого втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем КП АРМ «Торгівля КТЗ» та ЄДР ТЗ МВС України, довели до них детальний план спільної злочинної діяльності, розподілили між ними ролі, направлені на успішне виконання злочинного плану й досягнення злочинної мети отримання прибутку, визначили загальні правила поведінки та обумовили правила конспірації місць вчинення несанкціонованого доступу та інші організаційні питання.

В подальшому діючи відповідно до відведених ролей, ОСОБА_7 , доручив та передав ОСОБА_5 дублікат носія «Алмаз-1К» із ключем та сертифікатом до нього який був виданий на ім`я директора ТОВ «Вест Сервіс» ОСОБА_8 , для здійснення несанкціонованого втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем КП АРМ «Торгівля КТЗ» та ЄДР ТЗ МВС України, у свою чергу ОСОБА_9 , діючи відповідно до плану доручив та передав дублікати носіїв «Алмаз-1К» із ключем та сертифікатом до нього який був виданий на ім`я директора ТОВ «Вест Сервіс» ОСОБА_8 виконавцям - ОСОБА_10 , ОСОБА_13 та ОСОБА_11 , які останні використовували для протиправного входу до системи.

Упродовж травня 2023 року березня 2024 року учасники організованої групи ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 та ОСОБА_11 , відповідно до відведених їм ролей, здійснювали несанкціоновані втручання в роботу інформаційної (автоматизованої) системи ЄДР ТЗ МВС України, з використанням КП АРМ «Торгівля КТЗ» формували інформаційні картки транспортних засобів на предмет наявності відомостей про їх розшук; акти технічного стану транспортних засобів; підписували договори купівлі-продажу транспортних засобів та акти огляду реалізованих транспортних засобів; надсилати їх в електронному вигляді до інформаційних (автоматизованих) систем КП АРМ «Торгівля КТЗ» та ЄДР ТЗ МВС України для подальшої перереєстрації особами права власності у відповідних підрозділах ГСЦ МВС України, що призвело до витоку інформації.

Як зазначено у клопотанні, проведеним розслідуванням здобуто належні й допустимі докази про вчинення в період з травня 2023 по березень 2024 учасниками організованої групи ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_13 за погодженням із ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , 4994 несанкціонованих втручань у роботу інформаційних (автоматизованих) систем КП АРМ «Торгівля КТЗ» та ЄДР ТЗ МВС України ти самим укладання близько 4 500 договорів купівлі-продажу транспортних засобів з метою отримання прибутків, який склав близько 5 000 000 млн. грн.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Макіївка Донецької області, проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , українка, громадянка України, РНОКПП НОМЕР_1 , не працевлаштована, раніше не судима, обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 5 ст. 361, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до особливо тяжких злочинів.

Обґрунтованість підозри у вчиненні кримінальних правопорушень ОСОБА_5 , на думку органу досудового розслідування, підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, зокрема, відомостями, які містяться у протоколах проведення негласних слідчих (розшукових) дій, протоколами огляду речей та предметів та сукупністю інших матеріалів кримінального провадження.

В ході досудового розслідування слідством встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрювана ОСОБА_5 вчинила особливо тяжкий злочин за яке передбачене максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк понад

10 років та вона усвідомлює про неминучість покарання за вчинення кримінального правопорушення що свідчить про неможливість запобігання цьому ризику шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, може виїхати за межі території України;

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки досудове розслідування триває та підозрювана, з метою ухилення від кримінальної відповідальності може вчиняти такі дії;

- незаконно впливати свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, оскільки, ОСОБА_5 відомі повні анкетні дані свідків та підозрюваних, після чого вона, шляхом вмовляння, погроз зможе впливати на їх показання, що в свою чергу може зашкодити проведенню досудового розслідування.

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки підозрювана ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може приховувати докази її злочинних дій, не з`являтись на виклики до слідчого, прокурора та суду тим самим затягуючи строки досудового розслідування та судового розгляду.

Зазначені вище обставини, тяжкість інкримінованих злочинів, дані про особу ОСОБА_5 , її соціальні зв`язки, дають підстави вважати про те, що застосування до неї більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти заявленим ризикам та дієвості кримінального провадження.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні клопотання підтримали з підстав, викладених в ньому, просили клопотання задовольнити та застосувати щодо підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрювана та її захисник в судовому засіданні заперечили щодо задоволення клопотання та просили відмовити в його задоволенні, та обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Заслухавши прокурора, слідчого, підозрювану, захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю за необхідне зазначити наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.

Згідно з ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як встановлено слідчим суддею, 06 серпня 2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень,передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 5 ст. 361 КК України.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Макіївка Донецької області, проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , українка, громадянка України, РНОКПП НОМЕР_1 , раніше не судима, підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 5 ст. 361, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до особливо тяжких злочинів.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Обґрунтованість підозри у вчиненні кримінальних правопорушень ОСОБА_5 підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, зокрема, відомостями, які містяться у протоколах проведення негласних слідчих (розшукових) дій, протоколами огляду речей та предметів та сукупністю інших матеріалів кримінального провадження.

При вирішенні питання обгрунтованості пред`явленої ОСОБА_5 підозри слідчий судя також враховує зміст протоколів проведених за місцем проживання даної підозрюваної санкціонованих обшуків, в ході яких було вилучено ряд документів, що стосуються діяльності ТОВ «Вест Сервіс», а також носій «Алмаз-1К» із ключем та сертифікатом до нього, що міг використовуватися для входу в систему.

Крім того, як повідомив слідчий в судовому засіданні, аналіз інформації з телефону підозрюваної, який вилучено в ході обшуку, свідчить про те, що підозрювана разом з іншими учасниками організованої групи спілкувалася з приводу діяльності, щодо якої їй оголошено підозру, звітувала щодо такої діяльності.

Отже, враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування певною сукупністю матеріалів кримінального провадження, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, частково наявні підстави для висновку про можливу причетність ОСОБА_5 до злочину, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 5 ст. 361 КК України.

Також в судовому засіданні прокурором доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- можливість ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрювана ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачене максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк понад 10 років та вона усвідомлює про неминучість покарання за вчинення кримінального правопорушення, що свідчить про те, що вона може виїхати за межі території України з метою уникнення відповідальності;

- можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки досудове розслідування триває та підозрювана, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, може вчиняти такі дії;

- можливість незаконно впливати свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, оскільки, ОСОБА_5 відомі повні анкетні дані свідків та підозрюваних, після чого вона, шляхом вмовляння, погроз зможе впливати на їх показання, що в свою чергу може зашкодити проведенню досудового розслідування.

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки підозрювана ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може не з`являтись на виклики до слідчого, прокурора та суду тим самим затягуючи строки досудового розслідування та судового розгляду.

Слідчий судя також враховує те, що ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 28, ч.5 ст. 361 КК України, який згідно ст. 12 КК України належить до категорії особливо тяжких злочинів.

Крім того, у відповідності до вимог п.3 ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у ст. 177 КПК. При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Прокурором в судовому засіданні не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, враховуючи конкретні обставини даного кримінального провадження та особу підозрюваної, не зможе запобігти встановленим слідчим суддею в ході розгляду даного клопотання ризикам.

В той же час, вирішуючи дане клопотання слідчий суддя враховує, що підозрювана є особою жіночої статі молодого віку, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася; має на утриманні малолітню дитину (3,5 роки), яку виховує і утримує самостійно (є одинокою матір`ю), має постійне місце проживання (орендує квартиру у місті Львів); з її слів займається підприємницькою діяльністю з приводу продажу косметики в інтернеті. Батьки підозрюваної, за її словами, проживають в Одеській області.

При розгляді данного клопотання слідчий судя враховує якнайвищі інтереси малолітньої дитини підозрюваної ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на сімейне виховання та не розлучення з матір`ю.

Так, згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.п. 1 та 2 ч. 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 176 КПК України більш м`яким запобіжним заходом є домашній арешт, який згідно з ч. 1 ст. 181 КПК України полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Крім цього, ч. 5 ст. 194 КПК України передбачено обов`язки, які слідчим суддею можуть бути покладені на підозрюваного.

Отже, враховуючи вищенаведене, а також обставини вчиненого кримінального правопорушення, особу підозрюваної та її соціальні зв`язки та вік, зважаючи на те, що підозрювана являється одинокою матір`ю, яка виховує 3,5-річну дитину, вважаю, що до ОСОБА_5 слід застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши їй щоденно в нічний час залишати житло, з покладенням на неї додаткових обов`язків, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання, і саме такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження і не перешкоджатиме досягненню його мети.

На думку слідчого судді, застосування такого запобіжного заходу, як домашній арешт в нічний час з носінням електронного засобу контролю, на даному етапі зможе запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам.

Ч. 6 ст. 181 КПК України передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 193, 194, 196, 205, 309, 376, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та заборонити їй щоденно у період доби з 22 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв. залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду.

Покласти на ОСОБА_5 обов`язки:

- прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора чи суду на визначений час;

- не відлучатися з міста Львова без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування із свідками та іншими підозрюваними у цьому ж кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну,

- носити електронний засіб контролю,

та роз`яснити, що в разі невиконання таких обов`язків щодо неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала слідчого судді діє до 05 жовтня 2025 року включно та підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Виконання ухвали доручити відповідному органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваної ОСОБА_5 , а контроль за її виконанням покласти на прокурора Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено і підписано 11.08.2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_15