Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А

10 вересня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у межах кримінального провадження внесеного до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0001639 від 18.07.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332, ч.2 ст.369-2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

слідчий СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 звернувся з клопотанням, погодженим прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вороньків, Київської обл., громадянина України, одруженого, на утриманні перебуває двоє малолітніх дітей 2015 р.н. та 2018 р.н., та одну неповнолітню доньку 2008 р.н., зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332, ч.2 ст.369-2 КК України.

В обґрунтування клопотання його автор зазначив, що слідчими СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0001639 від 18.07.2025, в межах якого 09.09.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч.2 ст.369-2 КК України.

Статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Пунктом 3 вказаного вище Указу Президента визначено, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України, а також вводяться тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про державний кордон України» перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Згідно з повідомленням Державної прикордонної служби України від 24.02.2022, розміщеної на сайті Урядового порталу, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану, тимчасово, обмежено виїзд з України окремою категорією громадян. Зокрема, заборонено виїзд за межі України громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років. Така норма діятиме на період правового режиму воєнного стану.

Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995 встановлено вичерпний перелік осіб, які мають право у період дії воєнного стану перетинати державний кордон України.

Будучи обізнаним з вказаними вище положеннями чинного законодавства у ОСОБА_5 разом з іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, в невстановленому досудовим розслідуванням місці та час, виник злочинний умисел, спрямований на створення механізмів щодо організації незаконного переправлення через державний кордон України осіб призовного віку від 18 до 60 років поза пунктами пропуску, яким в умовах правового режиму воєнного стану обмежено виїзд за кордон, з метою власного збагачення.

З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_5 разом з іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами почали підшуковувати осіб призовного віку від 18 до 60 років з метою організації переправлення останніх через державний кордон України, за грошову винагороду.

На виконання спільного злочинного умислу, ОСОБА_5 ініціював зустріч з ОСОБА_7 , з метою доведення останньому можливості незаконного переправлення його через державний кордон України.

В подальшому, на виконання спільного умислу, заздалегідь домовившись про зустріч, 02.08.2025 в денний час ОСОБА_5 в ході розмови, знаходячись біля сервісного центру МВС України за адресою: м. Київ, вул. Усенка, 8, повідомив ОСОБА_7 про можливість організації незаконного переправлення його через державний кордон України за грошову винагороду.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу спрямованого на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, з метою особистого протиправного збагачення, ОСОБА_5 02.09.2025, о 12 годині 20 хвилин, перебуваючи біля сервісного центру МВС України за адресою: м. Київ, вул. Усенка, 8, за попередньою домовленістю провів зустріч із ОСОБА_7 , під час якої ОСОБА_5 проінформував ОСОБА_7 , про механізм та особливості його протиправного переправлення через державний кордон України, зокрема: повідомив що він разом з невстановленими досудовим розслідуванням особами згідно розподілених заздалегідь ролей здійснюють організацію та безпосереднє переправлення через державний кордон, а саме, невстановлені особи здійснять перевезення ОСОБА_7 з міста Києва до м. Чернівці, звідти в подальшому інші невстановлені досудовим розслідуванням особи мають сприяти перетину кордону в пішому порядку з Румунією, при цьому виказав останньому вимогу, що за виконання вищевказаних дій щодо організації у незаконному переправленні ОСОБА_7 через державний кордон України, останньому необхідно буде надати ОСОБА_5 грошову винагороду у розмірі 13 500 (тринадцять тисяч п`ятсот) Євро.

Після цього, не зупиняючись на вчиненому, а продовжуючи свої протиправні дії, 09.09.2025 приблизно о 11 годині 30 хвилин, перебуваючи біля сервісного центру МВС України за адресою: м.Київ, вул. Усенка, 8,

ОСОБА_5 за попередньою домовленістю, провів зустріч із ОСОБА_7 , при цьому достовірно знаючи, що останній, в умовах правового режиму воєнного стану обмежений у виїзді за межі України повторно запевнив ОСОБА_7 щодо організації його протиправного переправлення через державний кордон України, після чого під час вказаної зустрічі,

ОСОБА_5 отримав від ОСОБА_7 грошові кошти у розмірі 13 500 (тринадцять тисяч п`ятсот) Євро, що згідно з курсом НБУ станом на 09.09.2025 становить 653 154 грн, чим довів свій злочинний умисел до кінця.

Після отримання грошових коштів ОСОБА_5 був затриманий працівниками правоохоронних органів із вказаними грошовими коштами.

Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, за попередньою змовою групою осіб, вчинене з корисливих мотивів, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

У зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 починаючи з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб, який неодноразово продовжено та триває дотепер.

Статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Пунктом 3 вказаного вище Указу Президента визначено, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України, а також вводяться тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про державний кордон України» перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Згідно з повідомленням Державної прикордонної служби України від 24.02.2022, розміщеної на сайті Урядового порталу, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану, тимчасово, обмежено виїзд з України окремою категорією громадян. Зокрема, заборонено виїзд за межі України громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років. Така норма діятиме на період правового режиму воєнного стану.

Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995 встановлено вичерпний перелік осіб, які мають право у період дії воєнного стану перетинати державний кордон України.

Будучи обізнаним з вказаними вище положеннями чинного законодавства у ОСОБА_5 разом з іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, в невстановленому досудовим розслідуванням місці та час, виник злочинний умисел, спрямований на створення механізмів щодо організації незаконного переправлення через державний кордон України осіб призовного віку від 18 до 60 років поза пунктами пропуску, яким в умовах правового режиму воєнного стану обмежено виїзд за кордон, з метою власного збагачення.

З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_5 разом з іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами почали підшуковувати осіб призовного віку від 18 до 60 років з метою організації переправлення останніх через державний кордон України, за грошову винагороду.

На виконання спільного злочинного умислу, ОСОБА_5 ініціював зустріч з ОСОБА_7 , з метою доведення останньому можливості незаконного переправлення його через державний кордон України.

Крім того, 02.08.2025 ОСОБА_5 перебуваючи біля сервісного центру МВС України за адресою: м. Київ, вул. Усенка, 8, в ході розмови повідомив ОСОБА_7 про можливість організації незаконного переправлення його через державний кордон України за грошову винагороду. Під час вказаної розмови ОСОБА_5 повідомив, що за отримання винагороди для себе та працівників Державної прикордонної служби він може здійснити вплив на останніх задля безперешкодного перетину кордону ОСОБА_7 .

26.08.2025 ОСОБА_5 перебуваючи біля Сервісного центру МВС України за адресою: м. Київ, вул. Усенка, 8 за попередньою домовленістю провів зустріч із ОСОБА_7 , де у ході проведення вказаної зустрічі ОСОБА_5 проінформував ОСОБА_7 , що на кордоні під час незаконного переправлення останнього, за неправомірну вигоду -

ОСОБА_5 може вплинути на працівників Державної прикордонної служби, за допомогою яких в подальшому ОСОБА_7 зможе безперешкодно перетнути державний кордон.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу спрямованого на одержання неправомірної вигоди для себе та впливу на прийняття рішення працівниками Державної прикордонної служби України, з метою особистого протиправного збагачення, ОСОБА_5 02.09.2025, о 12 годині 20 хвилин, перебуваючи біля Сервісного центру МВС України за адресою:

м. Київ, вул. Усенка, 8, за попередньою домовленістю провів зустріч із ОСОБА_7 , де у ході проведення вказаної зустрічі ОСОБА_5 проінформував ОСОБА_7 , про механізм та особливості його впливу на працівників Державної прикордонної служби України та незаконне переправленні ОСОБА_7 через державний кордон України. Для вчинення вищевказаних дій ОСОБА_7 необхідно буде надати ОСОБА_5 грошову винагороду у розмірі 13 500 (тринадцять тисяч п`ятсот) Євро.

Після цього, не зупиняючись на вчиненому, а продовжуючи свої протиправні дії, 09.09.2025 приблизно о 11 годині 30 хвилин, перебуваючи біля сервісного центру МВС України за адресою: м. Київ, вул. Усенка, 8,

ОСОБА_5 за попередньою домовленістю провів зустріч із ОСОБА_7 при цьому достовірно знаючи, що останньому, в умовах правового режиму воєнного стану обмежено виїзд за межі України, та у ході проведення вказаної зустрічі ОСОБА_5 , з метою реалізації раніше досягнутих домовленостей щодо його впливу на працівників Держаної прикордонної служби України задля протиправного переправлення через державний кордон України, під час вказаної зустрічі, ОСОБА_5 отримав від ОСОБА_7 грошові кошти у розмірі 13 500 (тринадцять тисяч п`ятсот) Євро, що згідно з курсом НБУ станом на 09.09.2025 становить 653 154 грн, чим довів свій злочинний умисел до кінця.

Після отримання грошових коштів ОСОБА_5 був затриманий працівниками правоохоронних органів із вказаними грошовими коштами.

Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України.

Вважає, що наявні ризики того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення покарання, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення, про що свідчить тяжкість кримінального правопорушення у якому він підозрюється; впливати на свідків у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме вживати заходи, спрямовані на недопущення зібрання та перевірки доказів по кримінальному провадженню, а також щодо штучного створення доказів.

Стверджує, що менш суворі запобіжні заходи не можуть запобігти наведеним ризикам.

Просить застосувати стосовно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів з визначенням застави у розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 605 600 грн.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні проти вказаного клопотання заперечили, просили застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, зазначають, що ризики є необґрунтовані, а на утриманні у підозрюваного перебуває троє неповнолітніх дітей та дружина, про що надали підтверджуючі документи.

Заслухавши доводи сторони обвинувачення та захисту, перевіривши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до такого.

За приписами ч. 2 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

З`ясовано, що слідчими СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0001639 від 18.07.2025 року, в межах якого 09.09.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч.2 ст.369-2 КК України.

Слідчий суддя перевірив наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 дослідивши надані стороною обвинувачення копії матеріалів кримінального провадження, а саме: протокол прийняття заяви від 17.07.2024; протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 18.07.2025; протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 28.08.2025 року; протокол додаткового допиту свідка ОСОБА_7 від 09.09.2025 року; протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 09.09.2025 року; протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 09.09.2025 року; протокол ідентифікації (огляду), помітки та вручення грошових коштів від 09.09.2025; протокол затримання ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України; протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 09.09.2025; протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 09.09.2025; протокол про проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 26.08.2025, іншими доказами зібраними під час досудового розслідування у їх сукупності.

Фактичні дані, які містяться в досліджених матеріалах, дають слідчому судді підстави для висновку про наявність достатніх даних підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч.2 ст.369-2 КК України.

Розглянувши доводи, сторони обвинувачення щодо наявності ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК слідчий суддя зауважує наступне.

Оцінюючи ризик можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду слідчий суддя виходить насамперед з тяжкості покарання, яке йому загрожує, у разі доведення вини.

Так, санкція ч. 3 ст. 332 КК допускає призначення покарання у вигляді позбавленням волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Відтак актуальним є настання ризику його переховування від органів досудового розслідування та суду.

Поряд з цим, слідчий суддя вважає актуальним ризик вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, у зв`язку з відсутністю даних про його постійне місце роботи чи легальні джерела заробітку.

Також, з урахуванням кримінального правопорушення, яке розслідується слідчий суддя вважає, що ризик впливу на свідків, а також перешкоджання кримінальному провадженню шляхом вжиття заходів, спрямованих на недопущення зібрання та перевірки доказів по кримінальному провадженню, не виключається.

Отже прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри і ризиків наведених в ч.2 ст. 177 КПК України, що є підставою для застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Перевіряючи доводи клопотання щодо застування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя дійшов до такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 176 КПК запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу (ч. 1 ст. 183 КПК).

Згідно вимог ч. 1 ст. 197 КПК строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті (ч. 3 ст. 183 КПК).

Оцінивши в сукупності всі обставини, наведені в ст. 178 КПК, врахувавши вимоги ст.183 КПК, слідчий суддя зазначає, що підозра у вчиненні умисного, корисливого, тяжкого кримінального правопорушення, а також характеризуючі дані підозрюваного, свідчать що більш м`якші запобіжні заходи ніж тримання під вартою не зможуть запобігти встановленим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Крім того, в умовах триваючого широкомасштабного вторгнення, вказане кримінальне правопорушення становить підвищену суспільну небезпеку, а тому наявність на утриманні трьох неповнолітніх дітей не може бути підставою, яка виключає застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З урахуванням обставин і обстановки вчинення кримінальних правопорушень у яких підозрюється ОСОБА_5 , враховуючи пояснення сторони обвинувачення щодо наявності інших епізодів злочинної діяльності, враховуючи що за незаконне переправлення через державний кордон України розмір неправомірної вигоди становив 13500 євро (що згідно з курсом НБУ станом на 09.09.2025 становить 653 154,00 грн), слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав, передбачених абз. 2 п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК, для визначення застави у розмірі, який перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У зв`язку з цим, слідчий суддя вважає, що розмір застави має становити 200 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що складає 605 600, 00 грн та у разі її внесення необхідно покласти на підозрюваного строком на 60 днів в межах строку досудового розслідування обов`язки, передбачені ст. 194 КПК, а саме: прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їх викликом та вимогою; не відлучатися за межі міста Києва та Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; утримуватись від спілкування із свідками у цьому кримінальному провадженні щодо обставин викладених у повідомленні про підозру; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали про тримання підозрюваної під вартою слід визначити тривалістю 60 днів та обчислювати з 09 вересня 2025 року (момент затримання) до 07 листопада 2025 року.

У зв`язку з наведеним, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 196, 197 КПК, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_6 погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , у межах кримінального провадження внесеного до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0001639 від 18.07.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332, ч.2 ст.369-2 КК України - задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вороньків, Київської обл., громадянина України, одруженого, на утриманні перебуває двоє малолітніх дітей 2015 р.н. та 2018 р.н., та одну неповнолітню доньку 2008 р.н., зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимому, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі строком на 60 днів, тобто до 07.11.2025 із можливістю внесення застави у розмірі двісті прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що складає 605 600, 00 грн (шістсот п`ять тисяч шістсот) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави зобов`язати ОСОБА_5 :

1. прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їх викликом та вимогою;

2. не відлучатися за межі міста Києва та Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3. повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

4. утримуватись від спілкування із свідками у цьому кримінальному провадженні щодо обставин викладених у повідомленні про підозру;

5. здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Зазначені обов`язки в разі внесення застави покладаються на ОСОБА_5 строком на 60 днів, який починається з моменту звільнення з-під варти, в межах строку досудового розслідування.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на вказаний депозитний рахунок коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Строк дії ухвали слідчого судді становить 60 днів, обчислюється з 09 вересня 2025 року і припиняє свою дію 07 листопада 2025 року.

Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження - для відома.

Копію ухвали направити ДУ «Київський слідчий ізолятор» - для виконання.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, що перебуває під вартою, у той самий строк з моменту вручення їй ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1