н/п 1-кс/766/3510/25
УХВАЛА

26.05.2025 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представників потерпілого ПП " УКАН" - ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого - ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву прокурора Генічеської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 про відвід судді Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_8 у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР 18.04.2023 року за № 0000610 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст. 289 КК України,-

встановив:

Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 18.04.2023 року за № 0000610 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст. 289 КК України перебуває в провадженні судді Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_8 .

Прокурор Генічеської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 подав заяву про відвід судді Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_8 у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР 18.04.2023 року за № 0000610 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст. 289 КК України.

Мотивуючи заяву про відвід прокурор вказав, що підстава для відводу судді стала відома прокурору вже після початку судового розгляду, а саме після скасування Херсонським апеляційним судом ухвали Херсонського міського суду Херсонської області від 24 вересня 2024 року, постановленої суддею ОСОБА_8 , у частині зменшення розміру застави для обвинуваченого з 7 570 000 грн до 605 600 грн (04 листопада 2024 року); скасування Херсонським апеляційним судом ухвали Херсонського міського суду Херсонської області від 7 листопада 2024 року, також постановленої суддею ОСОБА_8 , у частині зменшення розміру застави для обвинуваченого з 7 570 000 грн до 605 600 грн (03 грудня 2024 року); постановлення суддею ОСОБА_8 ухвали від 10 квітня 2025 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також змінено запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 на цілодобовий домашній арешт.

Прокурор зазначив, що головуючий суддя ОСОБА_8 з початку розгляду справи демонструє упереджене ставлення до судового процесу, що виявляється у діях, спрямованих на покращення правового становища обвинуваченого ОСОБА_7 .

Під час судового розгляду під головуванням судді Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_8 ним неодноразово висловлювалося компліментарне ставлення до обвинуваченого ОСОБА_7 , що проявлялось у наступному.

Так, у судовому засіданні 24 вересня 2024 року суддя ОСОБА_8 заспокоював обвинуваченого, наголошуючи, що до суду надійшли його клопотання, зокрема щодо особистої участі у судовому розгляді, й висловив упевненість у позитивному рішенні такого клопотання в майбутньому. Такі дії свідчать про попереднє формування суддею позиції щодо результату розгляду клопотання ще до його фактичного розгляду, що є ознакою упередженості.

Того ж дня, 24 вересня 2024 року, головуючий суддя розглядав клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із можливістю внесення застави. Судове засідання завершилось оголошенням про вихід до нарадчої кімнати о 09:51. Вже о 09:53 суддя повернувся для оголошення ухвали. Такий короткий час, витрачений на перебування в нарадчій кімнаті (2 хвилини), викликає обґрунтовані сумніви щодо реального та всебічного аналізу клопотання і свідчіть про упереджений підхід до прийняття процесуального рішення.

Окрім того, 24.09.2024 після оголошення ухвали, головуючий суддя ОСОБА_8 вдався до пояснень своєї ухвали і повідомляв зокрема наступне:

«Вважаю час до 10 листопада достатнім, щоб ви визначились зі своїм лікуванням і можливо зібрали гроші на заставу. Суд визначив не максимальну і не мінімальну заставу для цього виду злочину, а середню. Суд дає можливість вам самостійно змінити своє становище. Враховуючи тяжкість правопорушення. Тим більше, ми з вами тільки почали спілкуватися. 10 листопада, якщо все буде добре, зможемо переглянути те, що ми сьогодні прийняли, в одну чи іншу сторону».

Зазначені епізоди поведінки головуючого судді ОСОБА_8 , на думку прокурора, є недопустимими та такими, що свідчать про наявність обставин, що викликають сумніви у його неупередженості.

Також прокурор зазначив, що необхідно врахувати, що 27.06.2024 обвинуваченому ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст. 289 КК України.

У ході ще досудового розслідування ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 23.07.2024 задоволено частково апеляційну скаргу прокурора та було застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 25.08.2024, а також визначено заставу у розмірі 7 570 000 грн.

В подальшому, 21.08.2024 ухвалою Заводського районного суду міста Миколаєва продовжено строк дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою до 27.09.2024 та розмір застави залишено без змін.

Таким чином, на момент розгляду 24.09.2024 суддею

ОСОБА_8 клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 діяв запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначеною заставою у розмірі 7 570 000 грн.

Однак, всупереч таким обставинам, Суд розглянув клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із альтернативою внесення застави та з власної ініціативи безпідставно зменшив розмір застави, який був визначений ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 23.07.2024 у розмірі 7 570 000 гривень до 605 600 гривень відносно обвинуваченого ОСОБА_7 .

В обґрунтування зменшення розміру застави у 12,5 разів головуючий суддя ОСОБА_8 не навів жодних мотивів, що пояснювали б прийняття такого рішення. При цьому суду було достеменно відомо про те, що ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 23 липня 2024 року обвинуваченому ОСОБА_7 було визначено розмір застави у сумі 7 570 000 гривень. Це підтверджується тим, що під час розгляду відповідного клопотання суд допустив обговорення зазначеного рішення з учасниками судового процесу, що свідчить про усвідомлення судом його юридичної значущості.

У зв`язку з постановленням ухвали, обвинувачений ОСОБА_7 вніс кошти у сумі 605 600 грн, після чого був звільнений з-під варти. Зазначене свідчить про те, що рішення судді щодо зменшення розміру застави, яке є явно необґрунтованим та може бути розцінене як упереджене, викликає обґрунтовані сумніви у неупередженості судді ОСОБА_8 під час розгляду даного кримінального провадження.

У свою чергу, ухвалою Херсонського апеляційного суду від 04 листопада 2024 року було скасовано ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 24 вересня 2024 року, постановлену суддею ОСОБА_8 . Апеляційний суд продовжив строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 із визначенням застави у розмірі 7 570 000 гривень відповідно до ухвали Миколаївського апеляційного суду від 23 липня 2024 року. Відповідно до зазначеного рішення, ОСОБА_7 було знову взято під варту.

За результатами розгляду апеляційної скарги прокурора, Херсонський апеляційний суд зробив наступні висновки в своїй ухвалі від 04.11.2024 року:

«Суд допустив істотні порушення вимог Кримінального процесуального закону, що перешкодило йому ухвалити законне і обґрунтоване судове рішення, тому ухвала суду від 24.09.2024 року підлягає скасуванню на підставі п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, ч. 1 ст. 412 КПК України із постановленням апеляційним судом нової ухвали по суті заявленого прокурором клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 »

Зокрема, в ухвалі суд апеляційної інстанції наводив наступні аргументи: «Ухвалою від 24.09.2024 року клопотання прокурора було задоволено частково. продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_7 до 10 листопада 2024 року включно. Разом із тим, зі змісту цієї ухвали суду вбачається, що суд, вирішуючи питання про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою фактично повторно визначив обвинуваченому заставу у розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Однак Суд залишив поза увагою, що застава, як альтернативний запобіжний захід, вже була визначена ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 23.07.2024 року при застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Отже на час надходження кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 до суду першої інстанції щодо нього був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою із альтернативним запобіжним заходом у виді застави у розмірі 7 570 000 грн.

Колегія суддів звертає увагу на те, що зі змісту оскаржуваної ухвали та журналу судового засідання не вбачається, що будь-яка зі сторін кримінального провадження ініціювала питання зміни розміру застави, яка була визначена при застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, тобто зменшення розміру раніше визначеної застави.

Як видно із тексту ухвали та журналу судового засідання, захисник заявляв клопотання про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на більш м`який - домашній арешт і таке клопотання захисника судом залишено без задоволення.

Суд (головуючий суддя ОСОБА_8 ) ухвалою від 24.09.2024 року, продовжуючи строк тримання під вартою обвинуваченого та визначаючи альтернативний запобіжний захід у розмірі 200 (двохсот) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, не навів мотивів та правових підстав для прийняття рішення про повторне застосування застави на стадії вирішення питання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи ту обставину, що альтернативний запобіжний захід вже було визначено при застосуванні до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не навів жодного мотиву у підтвердження висновку про визначення саме такого розміру застави, не навів обставин, які були ним враховані, як то передбачене ч. 4 ст. 182 КПК України і обґрунтування того, що саме такий розмір застави, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених в п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, інкримінованого розміру заподіяної шкоди, може бути достатнім для запобігання встановленим ризикам, які, як зазначив суд, не зменшилися на даній стадії кримінального провадження. При цьому, як видно зі змісту ухвали від 24.09.2024 року, судом вирішувалося питання саме про застосування застави як альтернативного запобіжного заходу, а не зменшення розміру застави, яка була визначена на стадії застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою».

У своїй позиції Херсонський апеляційний суд зазначив, що суд першої інстанції з власної ініціативи порушив питання щодо зменшення розміру застави, визначеної для обвинуваченого ОСОБА_7 , що може свідчити про упереджене ставлення головуючого судді ОСОБА_8 до останнього.

Крім того, суд першої інстанції допустив істотне порушення вимог

КПК України, не обґрунтувавши повторне застосування запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 605 600 гривень.

07 листопада 2024 року, тобто через три дні після скасування ухвали судді ОСОБА_8 від 24 вересня 2024 року, відбулося судове засідання Херсонського міського суду Херсонської області під його головуванням. Під час цього засідання розглядалося клопотання прокурора щодо продовження строку тримання під вартою з альтернативою внесення застави у сумі 7 570 000 гривень.

За результатами розгляду даного клопотання, була винесена ухвала, якою безпідставно зменшено розмір застави, встановлений Миколаївським апеляційним судом 23 липня 2024 року, з 7 570 000 гривень до 605 600 гривень, незважаючи на скасування аналогічної ухвали суду першої інстанції Херсонським апеляційним судом 04 листопада 2024 року.

Суддя ОСОБА_8 , розглядаючи питання продовження запобіжного заходу, фактично проігнорував рішення апеляційної інстанції від 04.11.2024 року, яким було підтверджено раніше встановлений розмір застави. У тексті ухвали суд першої інстанції також вдався до коментування рішення Миколаївського апеляційного суду, висловлюючи сумніви щодо наявності доказів для встановлення відповідного розміру застави, що є неприпустимим, оскільки суд першої інстанції не має повноважень переглядати або ставити під сумнів рішення судів вищої інстанції.

Суддя ОСОБА_8 знову зменшив розмір застави, фактично вийшовши за межі клопотання сторони захисту, яка просила про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, і лише в альтернативному порядку про зменшення застави. Це свідчить про ініціативне вирішення судом питання, яке не було чітко сформульоване стороною захисту, що, в свою чергу, вказує на відсутність об`єктивності при розгляді справи.

Крім того, після виходу з нарадчої кімнати суддя ОСОБА_8 дозволив собі коментар на адресу сторони захисту: «Сторону захисту потрібно повчити писати клопотання». Незважаючи на те, що подане клопотання не відповідало вимогам КПК України, воно було задоволено судом, що свідчить про упереджене ставлення до обвинуваченого.

Під час судового розгляду клопотання головуючий суддя ОСОБА_8 вдавався до пошуку аргументів на користь обвинуваченого, ігноруючи обґрунтовані доводи прокурора та представника потерпілого, що вчергове свідчити про упередженість.

Таким чином, головуючий суддя ОСОБА_8 вкотре виявив вибірковий підхід до оцінки обставин кримінального провадження, намагаючись знайти позитивні риси у поведінці обвинуваченого ОСОБА_7 , що, на думку сторони обвинувачення, мало за мету обґрунтування чергового судового рішення на користь останнього. Такі дії, на переконання сторони обвинувачення, свідчать про порушення принципу неупередженості та відсутність об`єктивності у діях головуючого судді.

Під час судового засідання 07 листопада 2024 року головуючий суддя ОСОБА_8 активно намагався встановити обставини, які не підлягають з`ясуванню судом згідно з положеннями КПК України. Зокрема, в ухвалі суду містяться питання:

-«Чи є докази, що у обвинуваченого зберігається така сума чи є майно такої вартості?»;

-«На підставі яких доказів Миколаївським апеляційним судом було ухвалено рішення щодо визначення застави саме у такому розмірі?».

Зазначені питання виходять за межі компетенції суду першої інстанції та не повинні досліджуватися під час розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу. Проте, суддя ОСОБА_8 у своїй ухвалі від 07.11.2024 року наголосив на їх значущості, чим фактично поставив під сумнів правомірність рішень судів вищої інстанції.

У своїй ухвалі суддя також зазначив, що на дату розгляду клопотання прокурора відсутні докази обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу із визначеним розміром застави 7 570 000 гривень, незважаючи на долучену до матеріалів справи резолютивну частину відповідної ухвали Херсонського апеляційного суду від 04.11.2024 року. Крім того, суддя дозволив собі обговорення мотивів і підстав рішення апеляційної інстанції з учасниками процесу, що суперечить процесуальним нормам.

Крім викладеного прокурор зазначив, що суддя ОСОБА_8 завершив розгляд клопотання прокурора 07.11.2024 року о 10:28 і вже о 10:31 оголосив ухвалу, тобто час перебування у нарадчій кімнаті склав лише три хвилини. Такий короткий період для ухвалення процесуального рішення викликає сумніви щодо його обґрунтованості та належного вивчення матеріалів справи.

Цю ухвалу 03.12.2024 було скасовано Херсонським апеляційним судом та знову збільшено суму застави з 605 600 гривень до

7 570 000 гривень.

Крім того, ґрунтовні сумніви щодо неупередженості судді

ОСОБА_8 викликають ті обставини, що 10.04.2025 Судом при вирішені питання щодо продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 з альтернативною заставою в 7 570 000 гривень, було відмовлено в задоволені такого клопотання прокурора та застосовано до останнього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Що вчергове вказує на дії судді ОСОБА_8 , як на такі що спрямовані на покращення правового становища обвинуваченого ОСОБА_7 , хоча жодних з ризиків, на які посилався прокурором не втратили своєї актуальності з часу винесення Миколаївським апеляційним судом ухвали про застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначеною сумою застави, оскільки у ході судового розгляду не було допитано, а ні потерпілого, а ні жодного зі свідків.

При цьому, вже в черговий раз було винесене судове рішення на користь обвинуваченого ОСОБА_7 , яке йде в супереч рішенням двох суддів апеляційної інстанції. Які у своїх рішеннях вказували на наявність ґрунтовних ризиків переховування обвинуваченого ОСОБА_7 , впливу на потерпілого та більше ніж як на 20-х свідків, які були допитані у ході досудового розслідування і необхідності саме в застосуванні альтернативної застави в розмірі 7 570 000 гривень.

Додаткові сумніви щодо неупередженості судді ОСОБА_8 викликає також той факт, що остання ухвала, винесена ним у межах даного кримінального провадження, не підлягає апеляційному оскарженню. Це фактично позбавило сторону обвинувачення можливості реалізувати своє право на апеляційний контроль за законністю такого рішення. Слід зауважити, що у двох попередніх випадках апеляційне оскарження дійсно призвело до скасування ухвал, які мали очевидний характер сприяння поліпшенню правового становища обвинуваченого ОСОБА_7 . Слід також враховувати, що сумніви щодо неупередженості судді ОСОБА_8 при розгляді цього кримінального провадження були висловлені й потерпілою стороною. Зокрема, нею було ініційовано питання про відвід судді ОСОБА_8 , а також 24 січня 2025 року направлено відповідну скаргу до Вищої ради правосуддя.

Викладені вище обставини, вбачається, як окремо, так і в сукупності свідчать про наявність у судді Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_8 упередженого ставлення до результатів розгляду кримінального провадження № 0000610.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумніви у його неупередженості.

На підставі викладеного, прокурор просив відвести суддю Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_8 від розгляду справи № 766/15049/24 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5

ст. 185, ч. 3 ст. 289 Кримінального кодексу України.

У судовому засіданні прокурор підтримав заяву про відвід судді з підстав викладених у ній.

Крім того, додатково зазначив, що 07 травня 2025 року Друга дисциплінарна палата Вищої ради правосуддя за результатами попередньої перевірки дисциплінарної скарги потерпілого - Приватного підприємства «УКАН» в особі адвоката ОСОБА_5 стосовно судді Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_8 ухвалила відкрити дисциплінарну справу за скаргою Приватного підприємства «УКАН» в особі адвоката ОСОБА_5 стосовно судді Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_8 .

Представник потерпілого ПП " УКАН" - адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні просив задовольнити заяву про відвід судді з підстав , які в ній вказані.

Зазначив, що враховуючи відкриття дисциплінарної справи за скаргою ПП «УКАН» та існування дисциплінарного провадження відносно судді ОСОБА_8 , розгляд якого відбуватиметься паралельно з розглядом справи № 766/15049/24, розгляд суддею ОСОБА_8 справи № 766/15049/24 не може бути об`єктивним та неупередженим у вказаній справі. Оскільки за результатами розгляду дисциплінарної скарги сторони потерпілого на дії судді ОСОБА_8 , суддю може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності, таке рішення стосуватиметься судді ОСОБА_8 особисто, оскільки потенційно матиме вплив на суддівську кар`єру, та за таких обставин, суддя при розгляді справи не може бути об`єктивним до сторони потерпілого, яка таку дисциплінарну скаргу подала.

Вказав, що у поясненнях до дисциплінарної скарги суддя ОСОБА_8 вказував, що сторона потерпілого оцінює обставини упереджено і однобічно, а також ці дії спрямовані на зміну ставлення суду до обвинуваченого на шкоду безсторонності та є способом тиску на суд з метою ухвалення позитивного для потерпілого рішення. Вважає, що такі твердження судді ОСОБА_8 прямо підтверджують наявність у нього упередженого ставлення до сторони потерпілого, попри вже існуюче позитивне ставлення до обвинуваченого, що свідчить про те, що суддя ОСОБА_8 не може розглядати справу № 766/15049/24 об`єктивно та неупереджено, внаслідок чого підлягає відводу.

Також адвокат ОСОБА_5 зазначив, що Другою Дисциплінарною палатою Вищої ради правосуддя в ході розгляду висновку дисциплінарного інспектора, аналізу матеріалів скарги, враховуючи висновки зроблені Херсонським апеляційним судом у своїх ухвалах від 4 листопада 2024 року та 3 грудня 2024 року у справі № 766/15049/24, зроблено висновок про наявність в діях судді Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_8 дисциплінарних проступків передбачених підпунктами «а» та «б» пункту першого частини першої статті 106 Закону України про судоустрій та статус суддів», а саме:

- встановлення без клопотань учасників судового провадження запобіжного заходу у вигляді застави особі щодо якої вже було встановлено заставу апеляційною інстанцією чим суддя ОСОБА_8 самовільно вдався до аналізу та ревізії рішення про застосування запобіжного заходу обраного вищестоящою інстанцією (ухвала від 24 вересня 2024 року) - підпункт «а» пункту першого частини першої статті 106 Закону України про судоустрій та статус суддів», інше істотне порушення норм процесуального права під час здійснення правосуддя;

- не наведення мотивів та правових підстав для прийняття рішення про повторне застосування застави на стадії вирішення питання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою та не наведення підстав та мотивів зменшення раніше встановленого розміру застави, як то передбачене частиною четвертою статті 182 КПК України (ухвали від 24 вересня 2024 року та від 7 листопада 2024 року) - підпункт «б» пункту першого частини першої статті 106 Закону України про судоустрій та статус суддів», не зазначення в судовому рішення мотивів прийняття або відхилення аргументів сторін щодо суті спору».

Вказані обставини, наведені в ухвалі Другої дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 07 травня 2025 року, на думку адвоката ОСОБА_5 лише підтверджують те, що суддя ОСОБА_8 має упереджене ставлення до обвинуваченого ОСОБА_7 , оскільки неодноразово ухвалював рішення на його користь, без наведення підстав для прийняття таких рішень, піддававши сумніву та ревізії рішення судів вищої інстанції, а також з істотними порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Окрім того, вказані події мають значний суспільний резонанс та активно відслідковуються засобами масової інформації.

Представник потерпілого ПП " УКАН" - ОСОБА_4 у судовому засіданні просив задовольнити заяву про відвід судді з підстав , які в ній вказані.

Захисник та обвинувачений висловили думку про необґрунтованість заявленого відводу.

Вирішуючи порушене прокурором питання про відвід судді, суд виходить з такого.

Судом встановлено, що 23 липня 2024 року ухвалою Миколаївського апеляційного суду апеляційну скаргу прокурора задоволено частково. Ухвалу слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва від 11 липня 2024 року щодо ОСОБА_7 - скасовано. Постановлено нову ухвалу. Клопотання слідчого СУ Головного управління Національної поліції в Херсонській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 - задоволено частково. Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Миколаївській слідчий ізолятор» строком до 25 серпня 2024 року. Визначено заставу у розмірі двох тисяч п`ятисот прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 7 570 000 (сім мільйонів п`ятсот сімдесят тисяч) гривень з покладенням обов`язків передбачених частиною п`ятою статті 194 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України).

21 серпня 2024 року ухвалою Заводського районного суду міста Миколаєва продовжено дію запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою до 27 вересня 2024 року.

10 вересня 2024 року ухвалою Миколаївського апеляційного суду залишено без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 , а ухвалу Заводського районного суду міста Миколаєва від 21 серпня 2024 року без змін.

24 вересня 2024 року ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_8 у справі № 766/15049/24 клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою задоволено частково. Продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 до 15 листопада 2024 року, включно. Визначено обвинуваченому ОСОБА_7 заставу у розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 605 600 (шістсот п`ять тисяч шістсот) гривень.

4 листопада 2024 року ухвалою Херсонського апеляційного суду апеляційну скаргу прокурора задоволено частково. Скасовано ухвалу судді Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_8 від 24 вересня 2024 року, якою продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 до 10 листопада 2024 року включно та визначено заставу у розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 605 600 гривень. Постановлено нову ухвалу. Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 задоволено частково. Обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено строк тримання під вартою до 10 листопада 2024 року включно із заставою у розмірі 7 570 000 гривень, визначеному ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 23 липня 2024 року.

7 листопада 2024 року ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області в особі судді ОСОБА_8 клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою задоволено частково. Продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , до 25 грудня 2024 року, включно. Клопотання захисниці обвинуваченого в частині зменшення розміру застави задоволено. Зменшено обвинуваченому ОСОБА_7 розмір застави до 200 (двохсот) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 605 600 (шістсот п`ять тисяч шістсот) гривень. В решті вимог клопотання захисника відмовлено.

3 грудня 2024 року ухвалою Херсонського апеляційного суду апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 залишено без задоволення. Апеляційну скаргу прокурора задоволено частково. Скасовано ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 07 листопада 2024 року, якою продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 до 25 грудня 2024 року включно та зменшено розмір застави до 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 605 600 гривень. Постановлено нову ухвалу. Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 задоволено частково. Обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено строк тримання під вартою до 25 грудня 2024 року включно із заставою у розмірі 7 570 000 грн., визначеному ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 23 липня 2024 року.

10 квітня 2025 року ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області в особі судді ОСОБА_8 у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 у вигляді тримання відмовлено. Застосовано відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, до 08 червня 2025 року.

07 травня 2025 року Друга дисциплінарна палата Вищої ради правосуддя за результатами попередньої перевірки дисциплінарної скарги потерпілого - Приватного підприємства «УКАН» в особі адвоката ОСОБА_5 стосовно судді Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_8 ухвалила відкрити дисциплінарну справу за скаргою Приватного підприємства «УКАН» в особі адвоката ОСОБА_5 стосовно судді Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_8 .

Згідно цієї ухвали, Друга Дисциплінарна палата Вищої ради правосуддя в ході розгляду висновку дисциплінарного інспектора, аналізу матеріалів скарги, враховуючи висновки зроблені Херсонським апеляційним судом у своїх ухвалах від 4 листопада 2024 року та 3 грудня 2024 року у справі № 766/15049/24, дійшла висновку про наявність в діях судді Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_8 дисциплінарних проступків передбачених підпунктами «а» та «б» пункту першого частини першої статті 106 Закону України про судоустрій та статус суддів», а саме:

- встановлення без клопотань учасників судового провадження запобіжного заходу у вигляді застави особі щодо якої вже було встановлено заставу апеляційною інстанцією чим суддя ОСОБА_8 самовільно вдався до аналізу та ревізії рішення про застосування запобіжного заходу обраного вищестоящою інстанцією (ухвала від 24 вересня 2024 року) підпункт «а» пункту першого частини першої статті 106 Закону України про судоустрій та статус суддів», інше істотне порушення норм процесуального права під час здійснення правосуддя;

- не наведення мотивів та правових підстав для прийняття рішення про повторне застосування застави на стадії вирішення питання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою та не наведення підстав та мотивів зменшення раніше встановленого розміру застави, як то передбачене частиною четвертою статті 182 КПК України (ухвали від 24 вересня 2024 року та від 7 листопада 2024 року) - підпункт «б» пункту першого частини першої статті 106 Закону України про судоустрій та статус суддів», не зазначення в судовому рішення мотивів прийняття або відхилення аргументів сторін щодо суті спору.

Статтею 75 КПК України визначено перелік обставин, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні, а саме: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьоюстатті 35 цього Кодексупорядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Відповідно до ст. 76 КПК України, суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, крім випадків перегляду ним в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, яка була постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті. Суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду першої інстанції. Суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді апеляційної інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах першої і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду апеляційної інстанції. Суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді касаційної інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах першої і апеляційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або постанови суду касаційної інстанції.

Отже, враховуючи зміст викладених норм, особа яка подала заяву про відвід судді, повинна довести обставини, які викликають в неї сумнів у неупередженості судді, який розглядає справу по суті.

Верховний Суд неодноразово, зокрема в ухвалі від 23 грудня 2019 року у справі № 9901/526/19, наголошував, що головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

Надаючи оцінку об`єктивності судді під час вчинення ним процесуальних дій, необхідно виходити з таких критеріїв: чи вільний суддя під час виконання ним своїх обов`язків від будь-яких заходів впливу; чи сприяє його поведінка у судовому процесі та за стінами суду підтримці та зростанню довіри суспільства, представників юридичної професії та сторін у справі; чи вчинялись суддею дії, які можуть стати приводом для позбавлення його права брати участь у судовому засіданні та приймати рішення у справах.

Перед розглядом справи суддя повинен утриматись від будь-яких коментарів, які можуть вплинути на перебіг цієї справи чи поставити під сумнів справедливе ведення процесу. Суддя утримується від публічних та інших коментарів, оскільки це може перешкодити неупередженому розгляду справи стосовно певної особи чи питання.

При об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. При цьому, вирішальним є саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною.

Суб`єктивний критерій вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і лише після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.

Суд звертає увагу, що приписами пункту 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006 (Схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 №2006/23) визначено, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи також в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Європейський суд з прав людини, аналізуючи об`єктивний критерій безсторонності судді, у пункті 43 рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland; заява №33958/96) та згодом з посиланням на цю справу у пункті 50 рішення від 09.11.2006 у справі «Білуха проти України» (заява №33949/02) відзначав, що особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Наведені ж прокурором доводи, на думку суду, не вказують на наявність обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви у неупередженості та/або об`єктивності судді ОСОБА_8 , а жодні докази, які б містили належні, достатні, допустимі та достовірні дані щодо порушення цих гарантій вказаним суддею як з погляду суб`єктивного, так і з погляду об`єктивного критерію, яким керується ЄСПЛ, - відсутні.

Як випливає з норм чинного КПК, суддя, який розглядає заяву про відвід, не здійснює перевірку та оцінку рішень, які приймаються суддею, якому заявлено відвід.

Зі змісту поданої заяви про відвід та матеріалів справи вбачається,що фактично прокурор незгодний із процесуальними рішеннями суду та діями головуючого. Проте,суддя при вирішенні питання про наявність підстав для відводу іншому судді не вправі розглядати та вирішувати питання,пов`язані з наданням оцінки обставинам проведення процесуальних дій під час судового розгляду,про законність та обґрунтованість проведення таких дій,а також давати оцінку щодо наслідків таких дій та прийнятих процесуальних рішень головуючого.Тобто, така незгода учасника кримінального провадження не є тими обставинами, що можуть свідчити про упередженість суду та не може бути підставою для його усунення від участі в кримінальному провадженні за наслідками розгляду заяви про відвід.

Тобто, вирішення питань, пов`язаних з встановленням можливих порушень норм КПК в судовому засіданні суду першої інстанції, не належать до компетенції судді місцевого суду під час розгляду заяви про відвід, оскільки законом передбачений окремий порядок та процедура вирішення таких питань.

Також оцінюючи доводи заяви про відвід , суд зазначає, що саме лише покликання на здійснення ВРП дисциплінарного провадження, відкритого стосовно судді , за відсутності будь - яких інших об`єктивних і підтверджених доказами обставин й фактів, які могли б викликати сумнів у неупередженості або об`єктивності зазначеного судді, не утворює самостійної та достатньої підстави для його відводу від розгляду цієї справи.

Твердження про ймовірні результати дисциплінарного провадження щодо судді та їх взаємозв`язок з розглядом цієї справи ґрунтуються на суб`єктивних, не підкріплених доказами, припущеннях.

З огляду на вищезазначене, сама лише наявність у Вищій раді правосуддя дисциплінарного провадження щодо судді , не може бути достатньою і самостійною підставою для висновку про наявність у вказаного судді особистої, прямої чи опосередкованої заінтересованості в результаті справи або інших обставин, що викликають сумнів у його неупередженості та/або об`єктивності при розгляді справи.

Також з матеріалів судового провадження, не вбачається здійснення суддею ОСОБА_8 певних дій чи висловлювань, які свідчили б про його заінтересованість у результатах розгляду справи чи упередженість по відношенню до учасників провадження.

Ураховуючи викладене, суд констатує, що наведені у заяві про відвід мотиви та обставини не свідчать про наявність жодної з передбачених процесуальним законом підстав для відводу судді ОСОБА_8 від участі у розгляді цієї справи, у зв`язку з чим у задоволенні заяви прокурора про відвід вказаного судді належить відмовити.

Керуючись ст.ст.75,81,369 КПК України, суд, -

постановив:

У задоволенні заяви прокурора Генічеської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 про відвід судді Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_8 у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР 18.04.2023 року за № 0000610 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст. 289 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_1