Справа № 467/718/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2025 року Арбузинський районний суд Миколаївської області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка клопотання засудженого

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця смт. Нові Біляри, Комінтернівського району, Одеської

області, громадянина України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

- відбуває покарання у виді позбавлення волі в ДУ «Південноукраїнська виправна колонія ( №83)» згідно із вироком Комінтернівського районного суду Одеської області від 19 липня 2021 року, згідно якого притягнутий до кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 307, ч.2 ст. 307 КК України із застосуванням ч.1 ст. 70 цього ж Кодексу до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, що є його власністю;

- ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 27 липня 2023 року невідбуту частину покарання у виді 1 років 11 місяців 14 днів позбавлення волі замінено на більш м`яке у виді 2 років 11 місяців 14 днів обмеження волі;

- ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 09 листопада 2023 року зараховано в строк покарання у виді обмеження волі час слідування під вартою до виправного центру з 27 липня 2023 року по 08 вересня 2023 року з розрахунку, що одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі,

ВСТАНОВИВ:

Суть порушеного перед судом питання і за чиєю ініціативою воно розглядається

Засуджений ОСОБА_6 направив на вирішення суду клопотання щодо свого умовно - дострокового звільнення від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі в ДУ «Південноукраїнська виправна колонія (№83)».

Позиція учасників справи

Сам засуджений, незважаючи на те, що судом приймалось рішення про здійснення дистанційного судового провадження, направив до суду заяву, якою просив розглянути справу за його відсутності.

Про дату, час і місце судового засідання був сповіщений належно, що беззаперечно підтверджується матеріалами справи.

Представник установи виконання покарань про розгляд справи також повідомлявся належно, однак до суду не прибув, заяв та/або клопотань не направляв, своєї позиції щодо звернення засудженого не висловив.

Разом із цим направив витребувані судом матеріали особової справи засудженого і актуальні дані, що характеризують останнього, а так само і розрахунок дати, із якої у засудженого настало право на умовно дострокове звільнення.

Тому з урахуванням положень абзацу другого частини п`ятої статті 539 КПК України, з огляду на наявність даних про належне сповіщення цих осіб і що їх участь обов`язковою судом не визнавалась, а також на відсутність заперечень з боку прокурора, суд ухвалив розглядати справу за відсутності засудженого та представника установи, що відає виконанням покарання.

Прокурор, у свою чергу, в судовому засіданні проти задоволення клопотання засудженого не заперечував, посилаючись на наявність умов, визначених ч.2, п. 2 ч.3 ст. 81 КК України.

Правове регулювання питання

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Частиною другою статті 81 КК України установлено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

А за правилом п. 2 ч.3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим, зокрема, не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

У контексті сумлінної поведінки засудженого суд піддаватиме оцінці, перш за все, дотримання вимог режиму відбування покарання; правил внутрішнього розпорядку установи; додержання дисципліни; виконання вказівок і розпоряджень адміністрації установи; наявності заохочень/стягнень, їх кількості та обставин, які передували їх застосуванню; участі у самодіяльних організаціях та програмах виховного впливу; поведінку в колі засуджених.

Перевіряючи ставлення до праці, суд зважатиме на факти добропорядного, відповідального та чесного ставлення до покладених на засудженого трудових обов`язків, правил охорони праці та техніки безпеки, бережливого використання обладнання установи та засобів праці, прояву трудової ініціативи.

Водночас, при проведенні аналізу сумлінності в поведінці засудженого та його ставленні до праці, суд братиме до уваги не окремі вчинки засудженого, а безперервну і стабільну лінію його поведінки, так само як і загалом спосіб життя в умовах специфічного режиму проживання.

При цьому, суд враховує, що процес виправлення засудженого не є одномоментним, йому притаманна певна динаміка і поступовість розвитку, зокрема, в бік чи то позитивних, чи то негативних змін, залежно від конкретних обставин.

А відомості про це суд отримуватиме з матеріалів, що характеризують поведінку засудженого, не лише за період, що безпосередньо передує виникненню у нього права на умовно-дострокового звільнення, а за весь час відбування ним покарання.

Безперечно суд проаналізує і усі наявні у нього відомості про ставлення засудженого до скоєного ним правопорушення, що, у свою чергу, вказує на готовність останнього, за можливості, виправити ситуацію і буде являти собою додатковий важіль для правильного прийняття рішення у цій справі.

Установлені судом обставини в рамках цього провадження і їх оцінка у контексті застосованого права

ОСОБА_6 на даний час відбуває покарання в ДУ «Південноукраїнська виправна колонія (№83)».

З урахуванням наявних у матеріалах особової справи судових рішень, право на умовно дострокове звільнення по відбуттю 2/3 строку покарання настало 04 червня 2025 року.

Загалом, ОСОБА_6 в місцях позбавлення волі знаходиться з 11 липня 2019 року.

Під час утримання в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» ( 24 липня 2020 року по 30 березня 2022 року) характеризувався негативно. Заохочень не мав, натомість на засудженого були накладені 4 стягнення за зберігання заборонених предметів.

З 13 квітня 2022 року ОСОБА_6 відбував покарання в ДУ «Одеська виправна колонія ( №14)» , де характеризувався посередньо, працевлаштований не був, але залучався до робіт з благоустрою колонії, мав одне заохочення і до дисциплінарної відповідальності не притягувався.

Отже, про приїзду до місця відбування покарання, поведінка засудженого і його ставлення до умов відбування покарання змінились в бік покращення, про що свідчать відсутність дисциплінарних стягнень та наявність одного заохочення.

При цьому, станом на 23 січня 2023 року ОСОБА_6 характеризується наступним чином: у колі засуджених не конфліктує, дот римується рівних відносин; вимоги персоналу установи виконує належно, дотримується правомірних та ввічливих відносин; прийнятно поводить себе в побуті.

Між тим, комісія установи вважала засудженого таким, що не став на шлях виправлення та відмовила у внесенні подання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

На початок травня 2023 року до засудженого було застосовано ще два заохочення, у той час, як нових стягнень не накладалось і характеризувався за місцем відбування покарання він добре, як в взаємовідносинах з персоналом, так і у колі засуджених, а так само і в побуті.

Отже, станом на 02 травня 2023 року ОСОБА_6 характеризується добре, має чотири стягнення і три заохочення.

Така поведінка засудженого дає Малиновському районному суду м. Одеси підстави прийняти рішення від 23 липня 2023 року про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі на обмеження волі строком на 2 роки 11 місяців 14 днів, як такому, що став на шлях виправлення.

Тому відбуваючи з цього часу покарання у виді обмеження волі, засуджений має проявити таку поведінку і ставлення до праці, щоб довести своє виправлення.

Оцінюючи дані особової справи у цьому контексті, суд звертає увагу, що з початку 2024 року засуджений вже працевлаштований на підставі договорів підряду і водночас постійно залучається до робіт з благоустрою колоні, прилеглої території, поліпшення житлово побутових умов або до допоміжних робіт із забезпечення колонії продовольством.

При цьому, до виконання робіт ставиться відповідально та добросовісно.

Станом на 30 травня 2025 року ОСОБА_6 характеризується позитивно як у колі засуджених, так і у взаємовідносинах з персоналом установи. Прийнятно поводить себе в побуті.

Бере активну участь у програмах і заходах, що організовуються установою.

З 05 липня 2021 року до день розгляду цієї справи, засуджений порушень режиму відбування покарання не допускав. Чотири стягнення, які були застосовані до нього на початку строку відбування покарання на цей час зняті та погашені у встановленому законом порядку.

Натомість ОСОБА_6 має 9 заохочень у виді подяки за сумлінну поведінку та ставлення до праці.

Ризик вчинення ним повторного правопорушення оцінюється як низький, та само, які і ризик ймовірної небезпеки для суспільства.

Загальний бал оцінювання у частині виправлення засудженого становить 94, що вказує на те, що він довів своє виправлення.

Оцінюючи ставлення засудженого до скоєного, суд враховує наявну у матеріалах справи інформацію про те, що він вину визнав, у вчиненому розкаюється, в повній мірі усвідомлює наслідки правопорушення.

Висновки

Засуджений ОСОБА_6 на самому початку відбування покарання негативно характеризувався за місцем його відбування. Не працював, допускав порушення режиму утримання.

Проте, з липня 2021 року засуджений припинив допускати правила установи відбування покарання, натомість почав заохочуватись за відповідальне і добросовісне ставлення до праці у виді робіт з благоустрою, прилеглої території та допоміжних робіт.

Із січня 2024 року по теперішній час ОСОБА_6 працевлаштований на підставі договорів підряду і залучається до робіт за межами дільниці у зв`язку із своїм позитивним ставленням до праці.

Характеристики на засудженого змінювались з негативної на самому початку до цілком позитивної на момент розгляду цієї справи.

Та суд враховує, що процес виправлення засудженого за своєю природою є поступовим, що має місце у даному випадку.

Засуджений в процесі відбування покарання поступово змінював свою поведінку і ставлення до праці в позитивний бік, що чітко простежується із аналізу матеріалів його особової справи.

Таким чином, установлені судом фактичні обставини свідчать про те, що ОСОБА_6 своєю поведінкою і ставленням до праці на цей час довів своє виправлення та перевиховання і що він готовий до сприйняття установлених в суспільстві норм та правил поведінки, так як зробив певні висновки відносно скоєного ним.

Отже, на переконання суду, мета призначеного покарання на даному етапі його відбування досягнута, а тому подальше відбування покарання цим засудженим є недоцільним внаслідок його дострокового виправлення.

З огляду на таке, визначені законом підстави умовно-дострокового звільнення засудженого від подальшого відбування покарання є дійсними і доведеними перед судом, що дає йому підстави прийняти рішення про задоволення клопотання.

З цих мотивів, керуючись ст.ст. 369-372, 537,539 КПК України,суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання задовольнити.

Звільнити ОСОБА_6 від подальшого відбування покарання умовно - достроково на 11 (одинадцять) місяців і 20 (двадцять) днів невідбутого строку покарання.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала суду, яка набрали законної сили, обов`язкова для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Суддя ОСОБА_7