Справа № 192/1012/25
Провадження № 1-в/192/322/25
Ухвала

Іменем України

17 червня 2025 року

Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у селищі Солоному Солонянського району Дніпропетровської області подання начальника Державної установи «Солонянська виправна колонія (№ 21)» ОСОБА_3 про визначення остаточного строку покарання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на даний час відбуває покарання у Державній установі «Солонянська виправна колонія (№ 21)»,

встановив:

Начальник ДУ «Солонянська виправна колонія (№ 21)» ОСОБА_3 звернувся до суду з поданням, просить визначити остаточний строк покарання, без урахування ч. 1 ст. 71 КК України, за вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16.05.2022 засудженому ОСОБА_4 з урахуванням ухвали Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 09.12.2024 та ухвали Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 25.03.2025 про застосування до нього Закону України № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 09.08.2024.

Подання обґрунтовується тим, що у Державній установі «Солонянська виправна колонія (№ 21)» відбуває покарання ОСОБА_4 , який попередньо засуджений:

12.04.2021 Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років 7 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання у виді позбавлення волі, призначеного за вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 17.10.2018, більш суворим призначеним за цим вироком і остаточно призначено 2 роки 7 місяців позбавлення волі. Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбування покарання повністю зараховано відбуте покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 17.10.2018 у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України до покарання за даним вироком частково приєднано невідбуте покарання за вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 21.12.2017 і остаточно призначено 2 роки 8 місяців позбавлення волі.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 12.07.2021 вирок Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 12.04.2021 змінено. Призначено покарання за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років 7 місяців позбавлення волі. Відповідно до ч. 4 ст. 72 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Дніпропетровського районного суду м. Дніпродзержинська від 17.10.2018 більш суворим покарання за цим вироком призначено до відбуття 2 роки 7 місяців позбавлення волі. Зараховано в строк покарання повністю відбуте покарання у виді позбавлення волі строком 2 роки 6 місяців позбавлення волі за вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 17.10.2018. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання за новим вироком повністю приєднано невідбуте покарання за вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 21.12.2017 і остаточно призначено 2 роки 1 місяць позбавлення волі. Вирок набрав законної сили: 12.07.2021.

Засуджений 16.05.2022 Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі. За правилами ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання приєднано невідбуте покарання за попереднім вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 21.02.2018 у виді штрафу 850 грн. Згідно з ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково у виді 1 місяця позбавлення волі приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська, зміненого ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 12.07.2021, і остаточно 4 роки 1 місяці позбавлення волі з штрафом в розмірі 850 грн в дохід держави.

Відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн в дохід держави виконувати самостійно.

Початок строку рахується з дня його затримання - 15.07.2021. Вирок набрав законної сили: 15.06.2022.

Засуджений 07.07.2022 Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 185 КК України, призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання за даним вироком більш суворим покаранням за вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 16.05.2022 і остаточно призначено 4 років 1 місяць позбавлення волі. Вирок Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 21.02.2018 року у виді штрафу в розмірі 850 грн - виконується самостійно. Строк покарання обчислюється з 15.07.2021 року з моменту його фактичного затримання. Вирок набрав законної сили 14.11.2022.

Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 09.12.2024 негайно звільнений від покарання, призначеного вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07.07.2022 року за ч. 2 ст. 185 КК України.

Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 25.03.2025 на підставі ч. 2, 3 ст. 74 КК України негайно звільнений від покарання, призначеного вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12.04.2021, який змінено ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 12.07.2021 за ч. 3 ст. 185 КК України та від покарання передбаченого вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 15 ч. 2, ч. 2 ст. 185 КК України.

Начальник установи виконання покарань просив розгляд подання здійснювати без участі представника установи.

Засуджений подав заяву про проведення судового засідання без його участі.

Прокурор звернувся з клопотанням, у якому просить задовольнити клопотання відносно засудженого ОСОБА_4 та визначити остаточний строк покарання за вироком Заводського районного суду м. Дніпропетровська від 16.05.2022 без врахування ст. 71 КК України.

Проводити розгляд клопотання прокурор просив без його участі.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що 12 квітня 2021 року ОСОБА_4 був засуджений вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 7 (сім) місяців.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 6 (шість) місяців, призначеного вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 17.10.2018 більш суворим, призначеним цим вироком, призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 7 (сім) місяців, зарахувавши йому, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, у строк відбування покарання повністю відбуте покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 17.10.2018 у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 6 (шість) місяців.

На підставі ст. 71 КК України, до покарання, призначеного даним вироком суду, приєднано частково у виді 1 (одного) місяця позбавлення волі невідбуте покарання, призначене йому вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 21.12.2017 та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 8 (вісім) місяців.

Строк відбування покарання відраховувати з дати його фактичного затримання на виконання вироку.

Дніпровський апеляційний суд ухвалою від 12 липня 2021 року постановив вирок Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 квітня 2021 року в частині призначеного покарання змінити. Призначив ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 7 (сім) місяців.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворішого покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 жовтня 2018 року, більш суворим покарання за цим вироком, призначив покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 7 (сім) місяців.

Зарахував в строк відбування покарання повністю відбуте покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 6 (шість) місяців за вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 жовтня 2018 року.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання за новим вироком повністю приєднав невідбуте покарання за вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 21 грудня 2017 року та остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 1 (один) місяць.

В іншій частині вирок Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 квітня 2021 року залишив без змін.

Зі змісту вироку Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 квітня 2021 року та ухвали Дніпровського апеляційного суду від 12 липня 2021 року вбачається, що ОСОБА_4 вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 21 грудня 2017 року був засуджений за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.

16 травня 2022 року ОСОБА_4 був засуджений вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 186 КК України 4 років позбавленні волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі.

За правилами ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання приєднано невідбуте покарання за попереднім вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 21.02.2018, у виді штрафу в розмірі 850 гривень.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КК України, до призначеного покарання частково, у виді 1 місяця позбавлення волі, приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська, зміненого ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 12.07.2021, остаточно визначивши до відбуття 4 роки 1 місяць позбавлення волі, з штрафом в розмірі 850 гривень в дохід держави.

Покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн в дохід держави, відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України ухвалено виконувати самостійно.

Початок строку відбуття ОСОБА_4 призначеного покарання, рахувати з дня його затримання, з 16.07.2021.

07 липня 2022 року ОСОБА_4 був засуджений вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання за даним вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська більш суворим покаранням за вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16.05.2022, остаточно призначено покарання у виді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі. ОСОБА_5 звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності. Кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001042 від 13.05.2017 про притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК України закрито. Вирок Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 21.02.2018 у виді штрафу в розмірі 850 гривень 00 копійок ухвалено виконувати самостійно.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з 16 липня 2021 року, тобто з моменту його фактичного затримання.

Солонянський районний суд Дніпропетровської області ухвалою від 09 грудня 2024 року постановив негайно звільнити ОСОБА_4 від покарання передбаченого вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07 липня 2022 року за ч. 2 ст. 185 КК України.

Солонянський районний суд Дніпропетровської області ухвалою від 25 березня 2025 року постановив негайно звільнити ОСОБА_4 від покарання передбаченого вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 квітня 2021 року, який змінений ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 12 липня 2021 року за ч. 3 ст. 185 КК України, та від покарання передбаченого вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 21 грудня 2017 року за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.

Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 05 червня 2025 року постановлено виправити описки, допущені в ухвалі від 25 березня 2025 року, а саме постановлено вважати вірним у мотивувальній частині ухвали, що ОСОБА_4 згідно вироку Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 квітня 2021 року, який змінений ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 12 липня 2021 року, був засуджений за вчинення 09 березня 2018 року кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, вважати вірним у резолютивній частині ухвали, що ОСОБА_4 підлягає негайному звільненню від покарання передбаченого вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 квітня 2021 року, який змінений ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 12 липня 2021 року за ч. 2 ст. 185 КК України.

Суд зазначає, що відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Зважаючи на встановлені судом обставини, враховуючи, що ОСОБА_4 ухвалами Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2024 року та 25 березня 2025 року був звільнений від покарання, призначеного вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07 липня 2022 року за ч. 2 ст. 185 КК України та покарання, призначеного вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 квітня 2021 року, зміненого ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 12 липня 2021 року, за ч. 2 ст. 185 КК України, та від покарання, призначеного вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 21 грудня 2017 року за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, то ОСОБА_4 потрібно вважати засудженим вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16 травня 2022 року за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 186 КК України 4 років позбавленні волі, та відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, до остаточного покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Вирок Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 21.02.2018 у виді штрафу в розмірі 850 гривень 00 копійок виконувати самостійно.

Таким чином подання установи виконання покарань суд задовольняє.

Керуючись ст.ст. 5, 74 КК України, ст. 539 КПК України,

постановив:

Подання начальника Державної установи «Солонянська виправна колонія (№ 21)» ОСОБА_3 задовольнити.

Вважати ОСОБА_4 засудженим вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16 травня 2022 року за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 186 КК України 4 років позбавленні волі, та відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, до остаточного покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Вирок Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 21.02.2018 у виді штрафу в розмірі 850 гривень 00 копійок виконувати самостійно.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим з моменту вручення йому її копії.

Суддя ОСОБА_1