УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2025 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю прокурора: ОСОБА_2 , підозрюваного: ОСОБА_3 , його захисника: ОСОБА_4 , при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ ВП №1 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження за №0001002 від 04 липня 2025р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання до підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

в с т а н о в и в :

08 липня 2025р. до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло зазначене клопотання.

Клопотання мотивоване тим, що у провадженні слідчого відділу ВП № 1 Шевченківського УП ГУ Національної поліції у м. Києві знаходиться кримінальне провадження № 0001002 від 04 липня 2025р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_3 , маючи умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту у великих розмірах, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вчинив кримінальне правопорушення у сфері незаконного обігу наркотичних засобів за наступних обставин.

Так, ОСОБА_3 , у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, однак не пізніше 15 год. 35 хвил. 04 липня 2025р., придбав та почав зберігати наркотичний засіб, обіг якого обмежено - кокаїн (метиловий ефір бензоїлекгоніну), який поклав у власний рюкзак темно-синього кольору.

Продовжуючи свою злочину діяльність, того ж дня приблизно о 15 год. 35 хв., ОСОБА_3 , незаконно зберігаючи при собі у власному рюкзаку темно-синього кольору наркотичний засіб, обіг якого обмежено - кокаїн (метиловий ефір бензоїлекгоніну), був зупинений працівниками СКП ВП №1 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві за адресою: АДРЕСА_1, з метою перевірки документів, яким повідомив, що має при собі наркотичний засіб.

Того ж дня, в період часу з 18 год. 13 хв. до 18 год. 39 хв., за адресою: АДРЕСА_1, в ході затримання в порядку ст. 298-2 КПК України, під час проведення особистого обшуку ОСОБА_3 з рюкзака темно-синього кольору, що належить останньому, дізнавачем СД ВП № 1 Шевченківського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_7 , було виявлено та вилучено два поліетиленові зіп-пакети з кристалічною речовиною, які містять в собі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - кокаїн (метиловий ефір бензоїлекгонін) масою 1,522 г.

05 липня 2025р. ОСОБА_3 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

В клопотанні зазначено, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_3 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному проваджені доказами, а саме: - протоколом затримання особи; - протоколом допиту свідків; - протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_3 .

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_3 , з метою гарантування виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків слідство вважає, що відносно підозрюваного необхідно обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, беручи до уваги те, що підозрюваний раніше не судимий, має постійне місце проживання, про те не має постійного місця роботи, тобто джерела отримання прибутку, що свідчить про наявність ризику того, що останній може вчинити інше кримінальне правопорушення. З метою запобігання цього ризику виникла необхідність у застосуванні до ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на нього додаткових обов`язків, що є найбільш м`яким запобіжним заходом. На думку органу досудового розслідування вказаний запобіжний захід із покладенням на підозрюваного додаткових обов`язків, є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти спробам вчинити новий злочин.

В ході розгляду клопотання, прокурор ОСОБА_2 його підтримав за обставин та підстав викладених у ньому.

Підозрюваний ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_4 не заперечували проти застосування до підозрюваного вказаного запобіжного заходу.

Слідчий суддя, заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали додані до клопотання дійшов до наступних висновків.

Згідно із ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду ; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно із ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Під час розгляду клопотання, слідчим суддею встановлено, що у провадженні слідчого відділу ВП № 1 Шевченківського УП ГУ Національної поліції у м. Києві знаходиться кримінальне провадження № 0001002 від 04 липня 2025р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

05 липня 2025р. ОСОБА_3 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Діяння ОСОБА_3 кваліфіковане за ч. 2 ст. 309 КК України.

З матеріалів клопотання вбачається, що обґрунтованість підозри ОСОБА_3 повністю підтверджується зібраними в кримінальному проваджені доказами, а саме: - протоколом затримання особи; - протоколом допиту свідків; - протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_3 .

Відповідно до п.п. 3, 4) ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканості можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Як видно зі змісту рішення ЄСПЛ (В. проти Швейцарії,14379/88 від 26 січня 1993р.) небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання; її треба визначати з врахуванням низки факторів, які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданням для тримання під вартою. При цьому треба враховувати характер обвинуваченого, його моральні якості, його кошти, зв`язки з державою, у якій його переслідували за законом.

Так, слідчий вказує, що застосування до підозрюваного покладення обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України необхідне у зв`язку з наявністю ризику того, що останній може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, та з метою запобігання цього ризику виникла необхідність у застосуванні до ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на нього обов`язків, що є найбільш м`яким запобіжним заходом.

За викладених обставин, вбачається, що на даний час у кримінальному існують обставини, з якими закон пов`язує можливість перебування особи під одним із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

Разом з цим, слідчий суддя вважає за необхідне зауважити, що питання щодо доведеності вини підозрюваного у вчиненні інкримінованого правопорушення та правильності кваліфікації його дії слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

Так, слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, лише щодо пред`явленої підозри, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити ці правопорушення, що прямо узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, відображеною у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011р. у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990р., п. 32, Series A, №182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994р., «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990р.).

З урахуванням наведеного, тяжкості та специфіки кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_3 , даних про особу підозрюваного, з метою забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків та запобігання наведеним у клопотанні ризикам, слідчий суддя вважає за необхідне задовольнити клопотання слідчого та застосувати до заззначеного підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання в межах строку досудового розслідування до 03 серпня 2025р. включно та покласти на підозрюваного наступні процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду залежно від стадії кримінального провадження;

- не відлучатися за межі міста Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та номеру телефону.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 176, 177, 178, 182, 184, 194, 199, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

Клопотання слідчого СВ ВП №1 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження за №0001002 від 04 липня 2025р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання до підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного наступні процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду залежно від стадії кримінального провадження;

- не відлучатися за межі міста Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та номеру телефону.

Строк дії обов`язків встановити до 03 серпня 2025р. включно.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід, а також може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: