Провадження № 1-р/761/56/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2025 року м. Київ

Слідча суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву керівника відділу Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 про роз`яснення ухвали слідчої судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21 березня 2025 року (справа №761/10781/25),

ВСТАНОВИЛА:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла заява керівника відділу Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 про роз`яснення ухвали слідчої судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21 березня 2025 року (справа №761/10781/25).

Дана заява обґрунтовується тим, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21.03.2025 по справі №761/10781/25 частково задоволено скаргу адвоката ОСОБА_4 , подану в інтересах ОСОБА_5 , та зобов?язано уповноважену особу Державного бюро розслідувань виконати вимоги ч. 1 ст. 214 КПК України та невідкладно, але не пізніше 24 годин, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення, викладене у заяві ОСОБА_5 від 05.02.2025, а також здійснити інші процесуальні дії.

Однак, ознайомившись із вищевказаною ухвалою встановлено, що зазначене рішення слідчого судді є не зрозумілим (неясним) в частині її виконання Державним бюро розслідувань.

Так, у своїй заяві ОСОБА_5 повідомляє про ряд обставин, які на його думку, свідчать про факт вчинення детективом Національного антикорупційного бюро України та прокурором Спеціалізованої прокуратури України Генеральної прокуратури України неправомірних дій. При цьому, автор одночасно та однозначно надає кваліфікацію можливим неправомірним діям, відповідно до Кримінального кодексу України, зокрема посилається на ч. 2 ст. 372, ч. 2 ст. 366 КК України.

При цьому, відомості, викладені у зверненні ОСОБА_5 , не містять достовірних даних, які б вказували на ознаки будь-якого кримінального правопорушення, проте можуть свідчити про ймовірні окремі порушення законодавства, зокрема кримінально-процесуального, використання здобутих в ході досудового розслідування доказів тощо.

Водночас, в мотивувальній частині ухвали зазначено про те, що уповноважена особа Державного бюро розслідувань зобов?язана внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань саме про вчинення кримінального правопорушення.

Разом з тим, положення КПК України (зокрема ст. 3 КПК України) не надає визначення «уповноважена особа», хоча Кодекс містить посилання на неї, однак ставить вказаного суб?єкта поручь зі слідчим, прокурором та наділяє окремими повноваженнями (ст. ст. 168, 191, 202, 208, 210, 213, 276 КПК України та інші), тому з урахуванням наведеного є неясним, яка особа органу досудового розслідування повинна виконати вказане судове рішення.

Крім того, із вказаного судового рішення вбачається, що у ньому відсутні відомості про короткий виклад обставин, встановлені слідчим суддею, які підлягають внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а також попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Оскільки внесення відомостей до Єдиного реєстру досудовим розслідувань приймається на виконання вказаної ухвали слідчого судді, слідчий суддя повинен внести уточнення до неї та роз?яснити, який короткий виклад обставин, що може свідчити про вчинення кримінального правопорушення, встановлений слідчим суддею та попередню правову кваліфікацію, що підлягають внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Таким чином, для належного виконання ухвали слідчого судді та дотримання норм кримінально-процесуального законодавства керівник відділу Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 просить роз?яснити ухвалу слідчої судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21 березня 2025 року (справа №761/10781/25) з урахування вище зазначених обставин.

Заявник ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленим про дату і час судового засідання, у призначений час до суду не прибув. Разом з тим, у скерованій до суду заяві просив проводити її розгляд по суті без його участі.

Адвокат ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомленою про дату та час судового засідання, до суду не прибула. Разом з тим, до початку судового розгляду через канцелярію суду надійшли письмові заперечення адвоката, в яких остання вказує, що слідчим суддею у ході судового розгляду вирішувалося питання чи має місце бездіяльність суб`єкта, вказаного у скерованій до суду скарзі. Так, за результатами розгляду скарги слідчою суддею встановлено наявність в діях уповноважених осіб ДБР бездіяльності, яка полягає у невнесені відомостей до ЄРДР, а відтак, ухвалою від 21.03.2025 таких осіб зобов`язано виконати вимоги ст. 214 КПК України.

Разом з тим, адвокат вказує, що прохання керівника відділу ДБР ОСОБА_3 стосовно роз`яснення короткого викладу обставин, які необхідно відобразити в ЄРДР, виходить за межі повноважень слідчої судді, більше того, у самій заяві ОСОБА_5 чітко описав обставини вчинення кримінального правопорушення та вказав на ймовірну правову кваліфікацію дій винних осіб.

Водночас, нормами чинного кримінального процесуального законодавства чітко встановлено, що ухвали, які набрали законної сили, мають бути виконані адресатами, а відтак, дії керівника відділу ГСУ ДБР ОСОБА_3 , на переконання заявниці, є свідомим ухиленням останнього від виконання судового рішення та внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Наостанок, адвокат просила відмовити у задоволенні заяви про роз`яснення ухвали від 21.03.2025 та проводити судовий розгляд заяви без її участі.

Ретельно дослідивши заяву та долучені адвокатом ОСОБА_6 заперечення, а також матеріали судового №1-кс/761/7736/2025, слідча суддя прийшла до таких висновків.

Так, згідно з ч. 1 ст. 380 КПК України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення, приватного виконавця ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.

При цьому суд, здійснюючи роз`яснення судового рішення, викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, суд відмовляє в роз`ясненні рішення. У ході роз`яснення рішення суд повинен тлумачити юридичні терміни, а не загальновживані слова.

Як встановлено у ході судового розгляду заяви керівника відділу ГСУ ДБР ОСОБА_3 , ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21.03.2025 у провадженні за скаргою адвоката ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 , на бездіяльність уповноваженої особи Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, уповноважену особу ДБР зобов`язано виконати вимоги ч.1 ст. 214 КПК України та невідкладно, але не пізніше 24 годин, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві адвоката ОСОБА_5 від 05.03.2025, розпочати досудове розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

У відповідності до положень ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Згідно з ч. 2 ст. 22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Як вбачається зі змісту ухвали слідчої судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21.03.2025, до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_6 , подана в інтересах ОСОБА_5 , на бездіяльність уповноваженої особи Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, в якій адвокат просить зобов`язати уповноважених осіб ДБР внести відомості про кримінальні правопорушення, викладені у заяві ОСОБА_5 від 05.03.2025, яка була отримана та зареєстрована уповноваженою особою ДБР 07.03.2025, до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

При цьому, як у ході судового розгляду скарги по суті, так під час розгляд заяви керівника відділу ГСУ ДБР ОСОБА_3 , уповноваженою особою ДБР не було спростовано факту отримання заяви ОСОБА_5 від 05.03.2025 про вчинення кримінального правопорушення. Відтак, наведене дозволяє дійти висновку, що зміст заяви про вчинення кримінального правопорушення достовірно відомий особі, на виконання якої надійшла ухвала слідчої судді від 21.03.2025 року.

Щодо необхідності роз`яснення судового рішення в частині зазначення правової кваліфікації дій осіб, зазначених у заяві про вчинення кримінального правопорушення, слідча суддя вважає за необхідне зауважити, що в силу вимог ч. 2 ст. 307 КПК України слідча суддя за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може ухвалити рішення про скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову у задоволенні скарги.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, які винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Крім того, положеннями ст. 40 КПК України передбачено, що слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

За таких умов надання слідчому прямих вказівок щодо визначення конкретної кримінально-правової кваліфікації, прийняття конкретних процесуальних рішень чи зобов`язанням вчинити конкретні процесуальні дії - було б невиправданим перевищенням меж повноважень слідчої судді, яке за жодних умов не може бути визнано справедливим та законним в очах стороннього та незацікавленого спостерігача.

Щодо прохання керівника відділу ГСУ ДБР ОСОБА_3 роз`яснити рішення в частині зазначення слідчою суддею доказів, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення, слідча суддя вважає за необхідне зауважити, що питання чи мала місце подія кримінального правопорушення встановлюється безпосередньо у ході досудового розслідування кримінального провадження на підставі зібраних стороною обвинувачення доказів - фактичних даних, отриманих у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Більше того, в силу ч. 1 ст. 91 КПК України подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) підлягає доказуванню, а відтак, надання слідчою суддею даних щодо доказів, які, на її переконання, свідчать про вчинення кримінального правопорушення явно виходить за межі наданих останній у відповідності до положень ст. 307 КПК України повноважень.

В частині прохання заявника роз`яснити, яким особам доручено виконання ухвали від 21.03.2025, слідча суддя вважає за необхідне звернутися до приписів Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого Наказом Офісу Генерального прокурора №298 від 30 червня 2020 року. Так, відповідно до п. 6 частини 2 Розділу І вказаного нормативного акту відомості до ЄРДР вносяться реєстраторами Реєстру, які є уповноваженими службовими особами органів прокуратури та органів досудового розслідування, які за допомогою програмних засобів ведення Реєстру з урахуванням повноважень, визначених КПК України та цим Положенням, створюють (редагують) інформацію (електронні форми) про кримінальні правопорушення, осіб, що їх вчинили, та рух кримінальних проваджень, формують витяг з Реєстру тощо.

Реєстраторами є, зокрема, службові особи органу Національної поліції, органу безпеки, органу Державного бюро розслідувань, органу Бюро економічної безпеки України, Головного підрозділу детективів, підрозділу детективів, відділу детективів, підрозділу внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України, уповноважені в межах компетенції, передбаченої КПК України, здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень.

Із наведеного слідує, що нормативними документами, доведеними до відома посадових осіб ДБР, чітко визначено хто наділений статусом особи, уповноваженої на внесення відомостей до ЄРДР після отримання ухвали слідчого судді, якою вказаний орган досудового розслідування зобов`язано внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Таким чином, зі змісту заяви керівника відділу ГСУ ДБР ОСОБА_3 про роз`яснення рішення вбачається, що фактично заявник не погоджується із прийнятим слідчою суддею рішенням, однак як встановлено у судовому засідання останній, будучи обізнаним із прийнятим рішенням, отримавши повний текст такого судового рішення, з апеляційною скаргою на ухвалу слідчої судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21.03.2025 до суду апеляційної інстанції у передбачений КПК України строк не звертався, своїм правом на перегляд судового рішення судом вищої інстанції не скористався.

У той же час, формулювання заяви про роз`яснення судового рішення дають слідчій судді підстави стверджувати, що сам зміст ухвали слідчої судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21.03.2025 керівнику відділу ГСУ ДБР ОСОБА_3 зрозумілий, а відтак, потреба у його роз`ясненні відсутня. З урахуванням наведеного, є очевидним, що ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21.03.2025 є чітко та ясно викладеною у доступній та зрозумілій формі.

У зв`язку із зазначеним, слідча суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованих підстав для відмови у задоволенні заяви керівника відділу Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 про роз`яснення ухвали слідчої судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21 березня 2025 року (справа №761/10781/25).

Враховуючи наведене, керуючись ст. 380, 395 КПК України, слідча суддя

УХВАЛИЛА:

Відмовити у задоволенні заяви керівника відділу Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 про роз`яснення ухвали слідчої судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21 березня 2025 року (справа №761/10781/25).

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів до Київського апеляційного суду особою, яка звернулась із заявою про роз`яснення судового рішення, та учасниками судового провадження.

Повний текст ухвали оголосити 02 травня 2025 року о 14 год. 55 хв.

Слідча суддя ОСОБА_1