Справа № 201/6223/25
Провадження № 1-кс/201/2349/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Соборного районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі Соборного районного суду міста Дніпра клопотання прокурора у кримінальному провадженні начальника Новопсковського відділу Старобільської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000097 від 11.09.2024 стосовно підозрюваної ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 111-1, ч. 2 ст. 110 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до суду із клопотанням про арешт майна підозрюваного.

В обґрунтування заявленого клопотання посилався на те, що слідчим відділом 3 управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях проводиться досудове розслідування у кримінальному проваджені за № 0000097 від 11.09.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 111-1, ч. 2 ст. 110 КК України за фактом того, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період воєнного стану, перебуваючи на тимчасового окупованій території Білолуцької селищної територіальної громади Старобільського району, перейшла на бік ворога, вчинила дії, спрямовані на зміну меж території України та порушення порядку встановленого Конституцією України, зайняла посаду голови незаконно створеної окупаційною владою рф «дільничної виборчої комісії», яка розташована за адресою: смт Білолуцьк, вул. Чернишової, 15 А та здійснювала організацію та проведення незаконного референдуму про входження "лнр" до складу російської федерації.

Прокурором 25.02.2025 з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, повідомлено ОСОБА_4 про підозру у відповідності та у спосіб, передбачений діючим кримінальним процесуальним законодавством України.

04 березня 2025 року, у зв`язку із не встановленням місцезнаходження, ОСОБА_4 оголошено у розшук, оскільки досудовим розслідуванням встановлено, що підозрювана ухиляється від явки до органу досудового розслідування, що перешкоджає проведенню за її участі слідчих і процесуальних дій та унеможливлює своєчасне прийняття законного процесуального рішення по даному кримінальному провадженню у розумні строки.

Досудовим розслідуванням та зібраними матеріалами кримінального провадження встановлено, що станом на теперішній час підозрювана ОСОБА_4 перебуває на тимчасово окупованій території Луганської області, а саме у селищі Білолуцьк Старобільського району, яке відповідно до Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затвердженого Наказом Міністерства розвитку громад та територій України 28.02.2025 № 376 , є тимчасово окупованою територією України.

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно підозрюваній ОСОБА_5 на праві власності належить:

- земельна ділянка, кадастровий номер :12:003:0132, площею 1,79 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 233, номер відомостей про речове право 44971848;

- земельна ділянка, кадастровий номер :11:001:0022, площею 7,06 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 233, номер відомостей про речове право 40459726.

Згідно з інформацією Єдиного Державного реєстру транспортних засобів підозрюваній ОСОБА_5 на праві власності належить:

- автомобіль ВАЗ 217230, 2009 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , номер VIN: НОМЕР_2 .

У поданому клопотанні прокурором зазначено, що з урахуванням вищевикладеного, а також враховуючи те, що санкція ч. 5 ст. 111-1 КК України, за якою підозрюється ОСОБА_4 передбачає конфіскацію майна, є всі підстави для арешту майна з метою його подальшої конфіскації за рішенням суду та недопущення можливості його відчуження.

Також враховуючи те, що територія селища Білолуцьк Білолуцької селищної громади Старобільського району Луганської області тимчасово окупована російськими окупаційними військами та т.зв. «Л/ДНР», є всі підстави накласти заборону розпоряджатися вказаним майном, оскільки можуть настати наслідки, які перешкоджатимуть розслідуванню та судовому розгляду кримінального провадження.

На підставі викладеного, прокурор просив накласти арешт майно підозрюваної ОСОБА_4 з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання та враховуючи положення ч. 2 ст. 172 КПК України, у зв`язку з тим, що існує реальна загроза зміни та приховування вказаного майна шляхом зміни його власника, з метою забезпечення арешту майна проводити розгляд даного клопотання без участі власника.

Прокурор у судове засідання по розгляду клопотання не з`явився, про час та місце його розгляду повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд клопотання про арешт майна у його відсутність, на його задоволенні наполягав, неприбуття прокурора в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

З метою забезпечення арешту майна, клопотання розглядається без повідомлення підозрюваної.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання за відсутності осіб, що не з`явилися.

Вивчивши матеріали клопотання та долучені до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Розглядом клопотання встановлено, що слідчим відділом 3 управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000097 від 11.09.2024 стосовно підозрюваної ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 111-1, ч. 2 ст. 110 КК України.

Прокурором 25.02.2025 повідомлено ОСОБА_4 про підозру у відповідності та у спосіб, передбачений діючим кримінальним процесуальним законодавством України.

Доведено, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта належить ОСОБА_5 на праві власності належить: земельна ділянка, кадастровий номер :12:003:0132, площею 1,79 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 233, номер відомостей про речове право 44971848; земельна ділянка, кадастровий номер :11:001:0022, площею 7,06 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 233, номер відомостей про речове право 40459726.

Також доведено, що відповідно до інформації з ТСЦ №1249 ГСЦ МВС ОСОБА_4 на праві власності належить автомобіль ВАЗ 217230, 2009 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , номер VIN: НОМЕР_2 .

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання (п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України).

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна (ч. 5 ст. 170 КПК України).

Вказана норма передбачає можливість накладення арешту на майно підозрюваного щодо якого здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

За положеннями ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Санкція ч. 2 ст. 110 КК України, за якою зокрема підозрюється ОСОБА_4 , передбачає додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Санкція ч. 5 ст. 111-1 КК України, за якою зокрема підозрюється ОСОБА_4 , передбачає додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Окрім того, згідно з п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Пунктами 4, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу). У положеннях пункту 4 цієї ж статті йдеться про те, що у разі задоволення клопотання слідчий суд, застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна, суд зобов`язаний застосовувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Отже, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Таким чином, за наявності усіх підстав для арешту майна, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, шляхом накладення арешту на зазначене в клопотанні майно.

Керуючись ст. ст.117, 170-173 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000097 від 11.09.2024, із забороною користування, розпорядження та відчуження на майно, належне підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , особа якої посвідчується паспортом громадянина України НОМЕР_4 , виданим 30.09.2010 Ленінським РВ ЛМУ УМВС України в Луганській області, а саме: земельну ділянку, кадастровий номер :12:003:0132, площею 1,79 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 233, номер відомостей про речове право 44971848; земельну ділянку, кадастровий номер :11:001:0022, площею 7,06 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 233, номер відомостей про речове право 40459726; автомобіль ВАЗ 217230, 2009 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , номер VIN: НОМЕР_2 .

Роз`яснити, що відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1