Cправа №991/4274/25
Провадження №11-сс/991/428/25
Слідчий суддя: ОСОБА_1
Суддя-доповідач: ОСОБА_2
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2025 року місто Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

представника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 ,

представника ТОВ «БИСТРИЦЯ ПЛЮС» - адвоката ОСОБА_8 ,

прокурора ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційні скарги ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , представника ТОВ «БИСТРИЦЯ ПЛЮС» - директора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 28 травня 2025 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 28.05.2025 клопотання прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (далі - САП) про арешт майна задоволено частково, накладено арешт на майно шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування, яке було вилучене 09.05.2025 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , та належить ОСОБА_11 , а саме на: мобільний телефон Apple Iphone X, номер моделі MQAK2LL/A, серійний номер НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 , із сім-картою оператора ТОВ «Лайфселл» та абонентським номером НОМЕР_3 ; мобільний телефон Apple Iphone Pro Max, номер моделі MYX03SX/A, серійний номер НОМЕР_4 , ІМЕІ 1: НОМЕР_5 , ІМЕІ 2: НОМЕР_6 , із метою забезпечення збереження речових доказів; кошти у сумі 1 600 000 грн, з метою забезпечення збереження речових доказів та спеціальної конфіскації; у іншій частині клопотання відмовлено.

Рішення суду оскаржили ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , представник ТОВ «БИСТРИЦЯ ПЛЮС» - директор ОСОБА_6 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_10 просить скасувати ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 28.05.2025 та повернути ОСОБА_10 вилучені 09.05.2025 грошові кошти в сумі 1 млн. грн.

Посилається на такі обставини.

ОСОБА_10 немає жодного процесуального статусу у кримінальному провадженні №0000305 від 20.06.2024. Вилучені в ході обшуку 09.05.2025 грошові кошти в сумі 1 млн. грн належать ОСОБА_10 на праві приватної власності, про що останньою було повідомлено під час обшуку, є доходом від її підприємницької діяльності, не пов`язані із будь-якою протиправною діяльністю, відсутні докази їх отримання злочинним шляхом.

ОСОБА_11 не проживає у домоволодінні, де відбувся обшук, воно йому ніколи не належало, а тому не міг мати у ньому на зберіганні свої грошові кошти.

Твердження ОСОБА_11 , зафіксовані у протоколах про результати здійснення зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 30.01.2025, 01.04.2025, про те, що він володіє та керує всією господарською діяльністю його сина та дружини, здійснює безпосереднє управління цією діяльністю, розподілом фінансів, не відповідають дійсності.

ОСОБА_10 задекларовано за період 2023-2024 роки дохід від підприємницької діяльності - 5 975 857,25 грн, і за 2025 рік - 550 тис. грн. Слідчий суддя помилково рахував сукупний дохід ОСОБА_10 та ОСОБА_11 як сім`ї, так як ОСОБА_10 та ОСОБА_11 розлучені з 2023 року, спільного бюджету не мають, не ведуть спільний побут і не мають взаємних прав та обов`язків.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 28.05.2025 та повернути ОСОБА_6 вилучені 09.05.2025 грошові кошти в сумі 600 000,00 грн.

Посилається на таке.

Батьки ОСОБА_6 - ОСОБА_11 та ОСОБА_10 розлучились в 2023 році і не ведуть подружнє життя. Відсутній спільний бюджет ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . ОСОБА_6 є самостійною особою і заробляє сам на себе.

Слідчий суддя помилково припустив що вилучені грошові кошти можуть належати ОСОБА_11 . Вилучені в ході обшуку 09.05.2025 грошові кошти в сумі 600 тис. грн є власністю ОСОБА_6 і ТОВ «БИСТРИЦЯ ПЛЮС», не пов`язані з будь-якою протиправною діяльністю, не відповідають критеріям, визначеним ч.1 ст.98 КПК України, оскільки не є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, не зберігають на собі його сліди, не містять інші відомості.

Частина вказаних коштів в сумі 467 733,00 грн була передана ОСОБА_6 - директору ТОВ «БИСТРИЦЯ ПЛЮС» готівкою від ФОП ОСОБА_12 в якості оплати за постачання вирощених ТОВ «БИСТРИЦЯ ПЛЮС» грибів. Інша частина в сумі 132 267,00 грн є власними заощадженнями ОСОБА_6 , заробленими від діяльності фізичної особи-підприємця, та його підприємства - ТОВ «БИСТРИЦЯ ПЛЮС».

В апеляційній скарзі представник ТОВ «БИСТРИЦЯ ПЛЮС» - директор ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 28.05.2025 та повернути ТОВ «БИСТРИЦЯ ПЛЮС» вилучені 09.05.2025 грошові кошти в сумі 467 733,00 грн.

Посилається на таке.

Вилучені в ході обшуку 09.05.2025 грошові кошти в сумі 467 733,00 грн є власністю ТОВ «БИСТРИЦЯ ПЛЮС». Із вилучених у ОСОБА_6 коштів у сумі 600 тис. грн, їх частина - 467 733,00 грн була передана ТОВ «БИСТРИЦЯ ПЛЮС» від ФОП ОСОБА_12 в якості оплати за постачання грибів на вказану суму. Ці кошти не пов`язані з будь-якою протиправною діяльністю, не відповідають критеріям, визначеним ч.1 ст.98 КПК України.

ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце апеляційного розгляду, у судове засідання не прибули, про поважність причин неприбуття суд не повідомили.

Згідно із ч.4 ст.405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття. А тому апеляційна скарга розглядається без участі вказаних осіб.

У судовому засіданні представник ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 та представник ТОВ «БИСТРИЦЯ ПЛЮС» - адвокат ОСОБА_8 підтримали вимоги поданих апеляційних скарг. Прокурор САП ОСОБА_9 заперечив проти задоволення апеляційних скарг.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , представника ТОВ «БИСТРИЦЯ ПЛЮС» - адвоката ОСОБА_8 , прокурора ОСОБА_9 , перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги є необґрунтованими.

У цьому провадженні встановлено такі обставини.

Детективи Національного антикорупційного бюро України (далі - НАБУ) здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000305 за фактом ймовірного вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.3 ст.209, ч.3, 4 ст.368 КК України.

28.04.2025 слідчий суддя Вищого антикорупційного суду надав дозвіл на проведення обшуку житла та іншого володіння за адресою: АДРЕСА_1 , які знаходяться у власності ОСОБА_13 та перебувають у фактичному користуванні ОСОБА_11

09.05.2025 на підставі вказаної ухвали детективи НАБУ провели обшук. Детективами відшукано та вилучено, зокрема, кошти у сумі 1 600 000 грн.

Постановляючи ухвалу про арешт майна, слідчий суддя дійшов таких висновків щодо вилучених під час обшуку 09.05.2025 грошових коштів у сумі 1 600 000 грн: враховуючи майновий стан ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та фактичні обставини цього кримінального провадження, є недоведеною належність їм вилучених під час обшуку коштів; версія детектива про ймовірну належність цих коштів саме ОСОБА_11 , навпаки, є достатньо обґрунтованою; вилучені кошти могли бути набутими ОСОБА_11 кримінально протиправним шляхом, а тому вони відповідають критеріям, визначеним у ст.98 КПК України, і з метою збереження речових доказів на це майно може бути накладений арешт; стосовно вилученого майна можливо застосувати спеціальну конфіскацію, якщо за наслідками судового провадження буде встановлено факт незаконності його набуття; на цьому етапі досудового розслідування, накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів та спеціальної конфіскації є необхідним для виконання завдання кримінального провадження щодо захисту держави від кримінальних правопорушень; таке втручання стосуватиметься виключно конкретного майна - коштів, які могли бути набуті кримінально протиправним шляхом та щодо яких існують достатні підстави вважати, що вони можуть підлягати спеціальній конфіскації, що вказує на співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Висновки слідчого судді відповідають положенням закону та встановленим обставинам.

Згідно з ч.1 ст.404 КПК України оскаржувана ухвала переглядається судом апеляційної інстанції в межах апеляційних скарг ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , представника ТОВ «БИСТРИЦЯ ПЛЮС» - директора ОСОБА_6 .

Клопотання прокурора САП про арешт майна обґрунтоване такими обставинами.

НАБУ здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000305 за ч.5 ст.191, ч.3 ст.209, ч.3, 4 ст.368 КК України.

Слідством установлено, що 17.12.2021 ТОВ «Гелеон Компані» за результатами електронного аукціону об`єкта приватизації придбало у Вороньківської сільської ради (правонаступник Сошнивської сільської ради) незавершене будівництво багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_2, загальною площею 2683,9 кв.м, за ціною 1 539 811,35 грн.

У подальшому цей об`єкт нерухомого майна на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку квартирного типу від 11.05.2024 за реєстровим №431, укладеним між ТОВ «Гелеон Компані», в особі директора ОСОБА_14 , та Центральною базою виробничо-технологічної комплектації Національної гвардії України (далі - ІНФОРМАЦІЯ_2), в особі начальника ОСОБА_11 , був проданий як завершений об`єкт будівництва за ціною 52 000 000 грн Центральній базі ІНФОРМАЦІЯ_3 (30% від ціни договору (15 600 000 грн) після підписання акта прийому-передачі, а 70% від ціни договору (36 400 000 грн) до 30.09.2024). Будівництво цього об`єкта нерухомого майна ТОВ «Гелеон Компані» фактично не проводилося, а процес завершення будівництва здійснювався формально та з порушенням містобудівних норм.

ОСОБА_14 є формальним керівником та засновником ТОВ «Гелеон Компані», а реальний вплив на господарську діяльність цього товариства здійснюють колишні співзасновники ОСОБА_15 та ОСОБА_16 через свого представника ОСОБА_17 , на якого видано довіреність для представництва інтересів ТОВ «Гелеон Компані».

Окрім того, відповідно до Положення про Центральну базу ІНФОРМАЦІЯ_3, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 25.11.2014 №1272 (у редакції від 05.03.2021), ІНФОРМАЦІЯ_2 підпорядковується Головному управлінню ІНФОРМАЦІЯ_4). Фінансування діяльності Центральної бази ІНФОРМАЦІЯ_3 здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України та інших джерел, не заборонених законом, а начальник Центральної бази ІНФОРМАЦІЯ_3 підпорядковується безпосередньо командувачеві ІНФОРМАЦІЯ_5.

Тому, на думку органу досудового розслідування, службові особи ІНФОРМАЦІЯ_5 та Центральної бази ІНФОРМАЦІЯ_3 за попередньою змовою зі службовими особами та реальними власниками ТОВ «Гелеон Компані», вчинили дії щодо заволодіння коштами в особливо великому розмірі у сумі понад 50 млн грн шляхом придбання нерухомого майна у неналежному стані та за завищеною ціною, що має ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України.

Також 20.05.2024 ТОВ «Гелеон Компані» після отримання першої частини коштів у сумі 34 194 200 грн за продаж Центральній базі ІНФОРМАЦІЯ_3 цього об`єкта нерухомого майна, стало засновником ТОВ «Еко Гриб», яке на цю дату володіло земельною ділянкою з кадастровим номером :03:003:0030, площею 2 га, на якій знаходиться цех по вирощуванню грибів за адресою: АДРЕСА_3

Слідством установлено, що у період з квітня по листопад 2023 року в Інтернеті розміщувалися оголошення щодо продажу цього нерухомого майна за ціною до 85 млн грн.

Водночас, у подальшому ТОВ «Еко Гриб» на підставі договору від 04.06.2024 здійснило продаж Центральній базі ІНФОРМАЦІЯ_3 цеху по вирощуванню грибів за адресою: Київська обл., АДРЕСА_4, та земельної ділянки з кадастровим номером :03:003:0030, площею 2 га, за ціною 170 000 000 грн.

Такі кошти були перераховані 06.06.2024 та 10.06.2024 з казначейського рахунку № НОМЕР_7 Центральної бази ІНФОРМАЦІЯ_3 на рахунок ТОВ «Еко Гриб» № НОМЕР_8 , відкритий в АТ «УкрСиббанк», у сумах 164 329 299,70 грн та 5 670 700,30 грн відповідно.

У подальшому, на підставі наказу командувача ІНФОРМАЦІЯ_5 бригадного генерала ОСОБА_18 зазначений об`єкт нерухомого майна переданий до військової частини НОМЕР_9 .

Тому службові особи ІНФОРМАЦІЯ_5 та Центральної бази ІНФОРМАЦІЯ_3 за попередньою змовою зі службовими особами і реальними власниками ТОВ «Еко Гриб», вчинили дії щодо заволодіння коштами в особливо великому розмірі у сумі понад 140 млн грн шляхом придбання нерухомого майна за завищеною ціною, що має ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.91 КК України.

Окрім того, за версією органу досудового розслідування, командувач ІНФОРМАЦІЯ_5 бригадний генерал ОСОБА_18 , за попередньою змовою з іншими службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_5 та Центральної бази ІНФОРМАЦІЯ_3, одержав неправомірну вигоду від ОСОБА_16 та ОСОБА_15 , як реальних власників суб`єктів підприємницької діяльності, за сприяння таким особам у заволодінні коштами в сумі понад 190 млн грн шляхом придбання Центральною базою ІНФОРМАЦІЯ_3 нерухомого майна у неналежному стані і за завищеною ціною, а також за сприяння таким особам в укладенні договорів і визнанні їх переможцями у процедурах закупівель товарів, робіт та послуг, замовником яких є ІНФОРМАЦІЯ_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, військові частини та інші установи підпорядковані ІНФОРМАЦІЯ_5.

На переконання прокурора, для надання ОСОБА_18 неправомірної вигоди, у лютому 2024 року такими особами придбано юридичну особу ТОВ «АМЕТИСТ РЕЙ», за якою 04.04.2024 зареєстровано право власності на транспортний засіб марки (моделі) «TOYOTA RAV-4 HYBRID» 2023 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_10 , орієнтовною вартістю 40 тис. доларів США, яким користуються: ОСОБА_18 , його дружина ОСОБА_19 , та водії ОСОБА_18 - ОСОБА_20 і ОСОБА_21 , котрі є військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_5.

Формальним засновником та керівником ТОВ «АМЕТИСТ РЕЙ» є ОСОБА_22 , проте оформленням транспортного засобу «TOYOTA RAV-4 HYBRID» 2023 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_10 , займався ОСОБА_17 , на якого видано довіреність від 14.05.2024 щодо розпорядження цим транспортним засобом від імені ТОВ «АМЕТИСТ РЕЙ».

Водночас, ОСОБА_17 є довіреною особою ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які через нього, а також через інших довірених осіб є фактичними власниками юридичних осіб, зокрема: ТОВ «Гелеон Компані», ТОВ «Еко Гриб», ТОВ «АМЕТИСТ РЕЙ», ТОВ «КИЛОВАТТ», ПРАТ «ЕРА», ТОВ «НЕЗАЛЕЖНА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ».

За версією прокурора, ОСОБА_15 та ОСОБА_16 також передали неправомірну вигоду ОСОБА_18 у вигляді нежитлового приміщення, загальною площею 70,7 кв.м, вартістю 2 827 600 грн, розташованого за адресою: АДРЕСА_5 (житловий комплекс « ІНФОРМАЦІЯ_1 »), в якому проживає ОСОБА_18 разом зі своєю сім`єю.

Для приховання факту надання неправомірної вигоди у період з 05.07.2024 по 08.07.2024 придбано юридичну особу ТОВ «Промторг Актив», на яку 22.07.2024 оформлено це нерухоме майно.

Формальним засновником та директором ТОВ «Промторг Актив» є ОСОБА_23 , який придбав таке нерухоме майно за вказівкою ОСОБА_15 .

Окрім цього, 15.11.2024 від ТОВ «Промторг Актив» видано довіреність на ОСОБА_19 щодо нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_5.

Також досудовим розслідуванням установлено, що підпорядковані ОСОБА_16 та ОСОБА_15 суб`єкти підприємницької діяльності ТОВ «КИЛОВАТТ», ПРАТ «ЕРА», ТОВ «НЕЗАЛЕЖНА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ» та ФОП ОСОБА_17 надають послуги, поставляють товари та виконують роботи для військових частин та установ, підпорядкованих ІНФОРМАЦІЯ_5.

Тому, на переконання слідства, командувач ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_18 , за попередньою змовою із іншими службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_5 та Центральної бази ІНФОРМАЦІЯ_3, одержав неправомірну вигоду у вигляді транспортного засобу та нежитлового приміщення за вчинення в інтересах ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які надали неправомірну вигоду, дій з використанням наданого йому службового становища, а саме за сприяння в укладенні договорів, визнання переможцями у процедурах закупівель товарів, робіт та послуг, замовником яких є ІНФОРМАЦІЯ_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, військові частини та інші установи, підпорядковані ІНФОРМАЦІЯ_5, що має ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

ТОВ «КИЛОВАТТ» 09.07.2024 визнано переможцем закупівлі: «Будівництво електричних мереж для електропостачання військової частини № НОМЕР_11 ІНФОРМАЦІЯ_5 «Міжнародний міжвідомчий багатопрофільний центр підготовки підрозділів» та будівельних механізмів за адресою: ***» на суму 115 735 249,07 грн, замовником яких є Міжнародний міжвідомчий багатопрофільний центр підготовки підрозділів (військова частина НОМЕР_11 ІНФОРМАЦІЯ_5).

Досудовим розслідуванням установлено, що під час проведення цієї процедури закупівлі завищена вартість матеріальних ресурсів (Кабель 15 кВ АПВЭгаПУ-15 1х185/50, Кабель 10 кВ АСБ2Л-10 3х185, Кабель 10 кВ АСБ2Л-10 3х95) більш ніж на 33 млн грн, які використовувалися під час виконання вищевказаних робіт.

Окрім того, ТОВ «КИЛОВАТТ» 11.10.2024 визнано переможцем закупівлі: «Обладнання для сонячної станції» на суму 10 790 000 грн, замовником яких є ІНФОРМАЦІЯ_2, та під час проведення цієї процедури закупівлі завищена вартість обладнання таких сонячних станцій більш ніж на 3 млн грн.

Тому службові особи Міжнародного міжвідомчого багатопрофільного центру підготовки підрозділів, Центральної бази ІНФОРМАЦІЯ_3 та ТОВ «КИЛОВАТТ», за попередньою змовою між собою, вчинили дії щодо заволодіння бюджетними коштами в особливо великому розмірі шляхом закупівлі обладнання та використання матеріалів під час проведення робіт за завищеною ціною, тобто вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст.191 КК України.

Також, на переконання органу досудового розслідування, у діях ОСОБА_11 є ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.368 КК України, оскільки ОСОБА_11 користується та фактично володіє транспортним засобом марки (моделі) «MERCEDES-BENZ AMG GLE 53 4MATIC», 2024 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_12 , вартістю 5 869 705,52 грн (згідно із даними з НАІС ДАІ), який був зареєстрований 22.11.2024 за ТОВ «НОНБІЗ».

Водночас установлено, що ТОВ «НОНБІЗ» неодноразово визнавалося переможцем у процедурах закупівель, замовником яких є військові частини ІНФОРМАЦІЯ_5, зокрема ІНФОРМАЦІЯ_2, керівником якої є ОСОБА_11 , а керівником та єдиним засновником ТОВ «НОНБІЗ» є ОСОБА_24 , яка здійснювала реєстрацію цього транспортного засобу за ТОВ «НОНБІЗ».

Тому керівник Центральної бази ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_11 одержав неправомірну вигоду у вигляді такого транспортного засобу за вчинення в інтересах ТОВ «НОНБІЗ» дій із використанням наданого йому службового становища, а саме за сприяння у визнанні переможцем у процедурах закупівель товарів, робіт та послуг, замовником яких є ІНФОРМАЦІЯ_2, що має вчинення ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.368 КК України.

Окрім цього, досудовим розслідуванням установлено, що службові особи ІНФОРМАЦІЯ_5, Центральної бази ІНФОРМАЦІЯ_3, Міжнародного центру, та фактичні власники ТОВ «Гелеон Компані», ТОВ «Еко Гриб», ТОВ «КИЛОВАТТ», після вчинення злочинів за вищевказаних обставин набули та розпорядилися майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом.

Також, на думку слідства, ці особи здійснювали фінансові операції, вчиняли правочини з таким майном, а також вчиняли дії, спрямовані на приховування, маскування походження такого майна або володіння ним, права на таке майно, джерела його походження та місцезнаходження, що має вчинення ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.209 КК України.

Згідно з абз.1 ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Пунктами 1, 2 ч.2 ст.170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та спеціальної конфіскації.

Відповідно до п.1, 2, 3-1, 5, 6 ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. (ч.1 ст.98 КПК України)

Спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого частиною першою статті 150, статтею 154, частинами другою і третьою статті 159-1, частиною першою статті 190, статтею 192, частиною першою статей 204, 209-1, 210, частинами першою і другою статей 212, 212-1, частиною першою статей 222, 229, 239-1, 239-2, частиною другою статті 244, частиною першою статей 248, 249, частинами першою і другою статті 300, частиною першою статей 301, 302, 310, 311, 313, 318, 319, 362, статтею 363, частиною першою статей 363-1, 364-1, 365-2 цього Кодексу. (ч.1 ст.96-1 КК України)

Спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: 1) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави; 4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання. (ч.1 ст.96-2 КК України).

Слідчий суддя на обґрунтування висновку про накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів та спеціальної конфіскації врахував таке.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.07.2023 у справі №369/8239/23 розірвано шлюб між ОСОБА_11 та ОСОБА_25 .

Водночас, на підставі оглянутого відеозапису обшуку від 09.05.2025 установлено, що ОСОБА_26 на запитання детектива повідомила про їх спільне проживання з ОСОБА_11 у цьому будинку та ведення спільного господарства. ОСОБА_11 під час проведення обшуку повідомив, що вони з ОСОБА_26 проживають в одній кімнаті.

Даними протоколів про результати здійснення зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 30.01.2025, 01.04.2025 стверджується спілкування ОСОБА_11 із ОСОБА_10 , ОСОБА_6 та іншими особами, під час якого ОСОБА_11 надає вказівки ОСОБА_10 та ОСОБА_6 щодо установлення на їх будинку сонячних панелей; займається організаційними питаннями щодо цього; здійснює спілкування щодо купівлі та оформлення на ОСОБА_10 апартаментів Glacier Premium Apartments, що розташовані у курортному комплексі Буковель, вартістю близько 300 000 доларів США; обговорює час закінчення службових справ та поїздки додому; придбання продуктів харчування (т. 2 а.п. 142-148, 162-194).

Відповідно до договору на туристичне обслуговування № 02/25-12049 від 10.02.2025, укладеного між ТОВ «Арістея Тур» та ОСОБА_11 , у період 12.07.2025-23.07.2025 на ім`я ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_27 заброньовано відпочинок в Індонезії вартістю 871 380 грн.

Враховуючи вказані докази колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку, що вилучені кошти у будинку ОСОБА_10 належать ОСОБА_11 , оскільки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 проживають однією сім`єю та ведуть спільне господарство.

А тому неспроможним є твердження апеляційної скарги ОСОБА_10 , які зводяться до заперечення належності вилучених коштів ОСОБА_11 з посиланням на факт розірвання шлюбу.

Проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу повинні відповідати наступним критеріям: у фактичних шлюбних відносинах можуть перебувати жінка та чоловік; намір жінки та чоловіка встановити стійкі відносини, притаманні шлюбу; відсутність зареєстрованого в органах державної реєстрації актів цивільного стану шлюбу як між особами, які спільно проживають, так і з будь-якою іншою особою; особи проживають разом; ведуть спільне господарство; взаємне матеріальне забезпечення та піклування.

А відтак, за відсутності сукупності вказаних критеріїв проживання ОСОБА_10 з іншою особою однією сім`єю без реєстрації шлюбу, крім розірвання шлюбу з ОСОБА_11 , нема підстав вважати, що ОСОБА_11 припинив проживання однією сім`єю з ОСОБА_10 та ведення з нею спільного господарства.

Слідчим суддею також встановлено, що відповідно до Податкових декларацій платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця за 2023, 2024 роки ОСОБА_28 у 2023 році отримала дохід у сумі 1 105 935,25 грн, у 2024 році - 4 889 921,80 грн (т. 2 а.п. 74-77).

ОСОБА_6 є сином ОСОБА_11 та ОСОБА_10 (т. 2 а.п. 72).

Відповідно до Податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця за 2024 роки ОСОБА_6 у 2024 році отримав дохід у сумі 858 427 грн (т. 2 а.п. 121, 122).

З протоколу огляду від 02.04.2025-21.05.2025 вбачається, що: (1) різниця між сукупним доходом ОСОБА_11 за 2022-2025 роки та його видатками склала 1 815 858 грн; (2) різниця між сукупним доходом ОСОБА_10 за 2022-2025 роки та її видатками є від`ємною та склала - 4 813 583 грн; (3) різниця між сукупним доходом ОСОБА_6 за 2022-2025 роки та його видатками склала 330 487 грн (т. 2 а.п. 195-207).

Таким чином, видатки сім`ї ОСОБА_29 за 2022-2025 роки перевищують їх офіційні доходи на суму 2 667 238 грн, що виключає можливість ОСОБА_10 та ОСОБА_6 накопичити кошти у сумі 1,6 млн грн.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_10 щодо декларування за період 2023-2024 роки доходу від підприємницької діяльності - 5 975 857,25 грн, і за 2025 рік - 550 тис. грн. на спростування перевищення офіційних доходів витратам є голослівними, оскільки ґрунтуються лише на запереченні витрат без документального підтвердження фактичної наявності коштів.

Згідно з п.5 р.2 «Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні» №148, затвердженого постановою правління Національного бану України від 29.12.2017, суб`єкти господарювання, можуть здійснювати розрахунки готівкою між собою і з фізичними особами через касу як коштами, одержаними як готівкова виручка, так і коштами, одержаними у надавачів платіжних послуг.

Такі розрахунки проводяться шляхом внесення готівки до надавачів платіжних послуг для подальшого переказу коштів на рахунки суб`єктів господарювання. Це означає, що для здійснення переказу іншому суб`єкту господарювання підприємство або ФОП зобов`язані мати рахунок в банку або небанківській фінансовій установі. Спершу готівка вноситься на рахунок даного підприємства або ФОПа, а далі з рахунку здійснюється переказ отримувачу.

Відповідно до розписки про передачу коштів від 01.05.2025 директор ТОВ «Бистриця Плюс» ОСОБА_6 отримав кошти в сумі 467 733 грн від ФОП ОСОБА_30 як попередню оплату за гриби печериці (шампіньйони) згідно із рахунками на оплату: № 8 від 17.04; № 7 від 15.04; № 6 від 14.04; № 5 від 08.04 (т. 2 а.п. 141).

А відтак, оскільки відсутні докази про внесення готівки на рахунок ТОВ «Бистриця Плюс», а також про зняття коштів з рахунку, тобто проведення фінансової операції відповідно до встановленого законом порядку, слідчий суддя правильно відхилив твердження ОСОБА_6 про належність коштів у сумі 467 733 грн, отриманих від ФОП ОСОБА_31 .

Тому посилання в апеляційних скаргах представника ТОВ «Бистриця Плюс» і ОСОБА_6 про належність ТОВ «Бистриця Плюс» коштів у сумі 467 733 грн визнається колегією суддів неспроможним.

Також даними протоколів про результати здійснення зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 30.01.2025, 01.04.2025 стверджується, що при спілкуванні з іншими особами ОСОБА_11 повідомляв співрозмовників про те, що усією господарською діяльністю його сина та дружини насправді володіє та керує саме він, здійснював безпосереднє управління цією діяльністю, розподілом фінансів.

З наведеного слідує, що ОСОБА_6 та ОСОБА_10 лише формально займаються підприємницькою діяльністю, тоді як фактично господарську діяльність здійснює саме ОСОБА_11 .

В зв`язку з викладеним колегія суддів вважає безпідставним твердження апеляційних скарг ОСОБА_6 та ОСОБА_10 про належність їм вилучених коштів з посиланням на те, що такі є доходом від підприємницької діяльності.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.309 КПК України ухвала слідчого судді про арешт майна підлягає апеляційному оскарженню. При цьому КПК не встановлено чіткого переліку осіб - суб`єктів права на апеляційне оскарження цієї ухвали, а в п.10 ст.393 КПК України вказано, що апеляційну скаргу мають право подати інші особи у випадках, передбачених цим Кодексом.

Останнє положення узгоджується зі змістом ч.7 ст.173 КПК України, згідно з якою треті особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, мають право оскаржити судове рішення щодо арешту майна. Таким чином, за загальним правилом власник майна, щодо якого вирішується питання про арешт, є особою прав, свобод та інтересів якої стосується судове рішення, а отже, належить до категорії «інші особи», які вправі подати апеляційну скаргу на рішення слідчого судді.

Разом з тим, до апеляційних скарг не тільки не додано доказів, але й не наведено належного обґрунтування на підтвердження того, що особи, які подали апеляційні скарги, дійсно є власниками вилучених коштів.

Відтак, колегія суддів приходить до переконання про необґрунтованість доводів апеляційних скарг, відсутність підстав для їх задоволення та скасування ухвали слідчого судді.

А тому апеляційні скарги слід залишити без задоволення, ухвалу - без змін.

Керуючись ст.404, 405, 418, 419, 422, 424, 532 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , представника ТОВ «БИСТРИЦЯ ПЛЮС» - директора ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 28 травня 2025 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4