Справа № 454/1995/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.07.2025 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

та прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокаль клопотання начальника Червоноградського районного відділу філії державної установи «Центр пробації» у Львівській області про приведення вироку у відповідність до ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-ІХ,

відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця уродженця м. Сокаль Червоноградського району, проживаючого у АДРЕСА_1

в с т а н о в и в:

Начальник Червоноградського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області звернулася в суд з клопотанням про приведення вироку Сокальського районного суду Львівської області від 27.03.2024р. відносно ОСОБА_4 у відповідність до вимог Закону України № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року.

Клопотання мотивоване тим, що Законом № 3886-ІХ вчинення крадіжок в сумі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян віднесено до адміністративних правопорушень та відповідно декриміналізовано. Вироком Сокальського районного суду Львівської області від 27.03.2024р. ОСОБА_4 було засуджено за вчинення крадіжки, у вчинені домашнього насильства та в умисному невиконанні обмежувального припису, однак відповідне діяння не є кримінально караними на теперішній час.

У судове засідання представник Червоноградського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області та засуджений ОСОБА_4 не з`явились, будучи належним чином повідомлені про його дату та час, з клопотаннями про відкладення судового розгляду не звертались.

Прокурор проти задоволення клопотання не заперечував в частині кримінальної відповідальності за крадіжку майна, у зв`язку із декриміналізацією на підставі змін у КК України та КУпАП.

Вислухавши прокурора, перевіривши доводи клопотання, дослідивши наявні матеріали справи, суд приходить до таких висновків.

Згідно із ч. 1 ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Пунктом 2 частини 2 статі 539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, у разі необхідності вирішення, зокрема, питань, передбачених пунктом 13 частини першої статті 537 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що у Червоноградському районному відділі філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області на виконанні знаходиться вирок Сокальського районного суду Львівської області від 27.03.2024р. відносно ОСОБА_4 , що надає суду право розглянути дане клопотання.

Судом встановлено, що вироком Сокальського районного суду Львівської області від 27.03.2024р. ОСОБА_4 , визнато винним за ст.185 ч.4, ст.126-1, ст.390-1 КК України та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік.

Разом з тим, Верховна Рада України 18 липня 2024 року прийняла Закон № 3886-ІХ, який набув чинності 09 серпня 2024 року.

У відповідності до вказаного закону ст. 51 КУпАП викладено в такій редакції: «Дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від двадцяти до тридцяти годин, або адміністративний арешт на строк до п`яти діб.

Дія, передбачена частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тягне за собою накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або виправні роботи на строк до одного місяця з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк від п`яти до десяти діб.

Повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частиною першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Дії, передбачені частиною першою або другою цієї статті, вчинені особою, яка три і більше разів протягом року піддавалася адміністративному стягненню за дрібне викрадення чужого майна, тягнуть за собою накладення штрафу від шестисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб».

Порівняно з попередньою редакцією цієї статті зазначені зміни передбачають, зокрема, збільшення мінімального порогу відмежування адміністративної та кримінальної відповідальності за вчинення крадіжки, шахрайства, привласнення або розтрати з 0,2 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Кримінальна відповідальність за відповідною частиною ст. 185 КК України настає під час вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка) у тому разі, якщо крадіжка майна не є дрібною.

Отже, діяння, вчинені як таємне викрадення чужого майна, якщо вартість цього майна не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на момент їх вчинення, є дрібною крадіжкою і не є кримінально караними, що виключає кримінальну відповідальність, передбачену ст. 185 КК України.

Зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

За частиною 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Беручи до уваги викладене, фактична декриміналізація викрадення майна, вартість якого не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, має зворотну дію в часі, оскільки поліпшує становище особи.

Відповідні правові висновки викладені в постанові Верховного Суду від 22.08.2024 по справі №567/507/23.

Неоподатковуваний мінімум доходів громадян грошова сума розміром у 17 гривень, встановлена пунктом 5 підрозділу 1 розділу XX ПК, яка застосовується при посиланнях на неоподаткований мінімум доходів громадян в законах або інших нормативно-правових актах, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IVПКдля відповідного року. Сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, у 2024 році її розмір становить 1 514 грн.

Таким чином судом встановлено, що крадіжка майна ОСОБА_4 була на суму 472,49грн., яка менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, які встановлені на моменти вчинення відповідного діяння, а тому відповідне діяння не є кримінально караними на теперішній час.

Частинами 2 статті 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

У зв`язку з зазначеним, суд приходить до висновку, що, оскільки ОСОБА_4 засуджений за вчинення діяння, кримінальна караність якого усунута, та на теперішній час не відбув призначене покарання, не звільнений від нього в порядку ч. 1 ст. 78 КК України, подання підлягає задоволенню, а засуджений звільненню від призначеного покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

Керуючись ч. 1, ч. 3 ст. 5, ст. 74 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд,

у х в а л и в:

Клопотання задовольнити.

На підставі ст. 74 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння, негайно звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного покарання за вироком Сокальського районного суду Львівської області від 27.03.2024р. в частині призначення покарання по ч.4 ст.185 КК України у виді 5(п`яти) років позбавлення волі.

Вирок Сокальського районного суду Львівської області від 27.03.2024р., яким ОСОБА_4 , засуджено за ст.185 ч.4, ст.126-1, ст.390-1 КК України привести у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024 виключивши з його описової частини посилання на крадіжки.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Львівського апеляційного суду через Сокальський районний суд.

Головуючий: ОСОБА_1