Єдиний унікальний номер судової справи 201/1269/25
Номер провадження 1-кс/201/506/2025
ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2025 року слідчий суддя Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні у місті Дніпрі клопотання слідчого СВ ВП № 2 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , подане в межах кримінального провадження № 0000403, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 квітня 2018 року, про дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Цахкаговіт, Арагатський район, Вірменська республіка, особи без громадянства, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, -

встановив:

Слідчий СВ ВП № 2 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 за погодженням із прокурором Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З клопотання та доданих до нього матеріалів встановлено, що відлунням поліції № 2 Дніпровського районного управління поліції № 1 Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області розслідується кримінальне провадження, внесене 13 квітня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000403 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_5 інкримінується вчинення хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалість, вчиненого групою осіб, із застосуванням предметів заготовлених для нанесення тілесних ушкоджень.

02 лютого 2018 року в межах кримінального провадження, внесеного 24 квітня 2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001291 складено повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

07 березня 2018 року в межах кримінального провадження, внесеного 01 березня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000290 постановою слідчого підозрюваного ОСОБА_5 оголошено в розшук та досудове розслідування в кримінальному провадженні зупинено.

13 квітня 2018 року постановою прокурора матеріали досудового розслідування відносно підозрюваного ОСОБА_5 виділені із матеріалів кримінального провадження, внесеного 01 березня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000290 та долученні до матеріалів кримінального провадження, внесеного 13 квітня 2018 року до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0000403.

13 квітня 2018 року постановою слідчого підозрюваного ОСОБА_5 в межах кримінального провадження, внесеного 03 квітня 2018 року до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0000403 оголошено у розшук та зупинено досудове розслідування по кримінальному провадженні.

29 січня 2025 року слідчим за погодженням із прокурором досудове розслідування у кримінальному провадженні відносно підозрюваного ОСОБА_5 відновлено.

Прокурор ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце проведення розгляду поданого ним клопотання, про що свідчить наявна в матеріалах справи довідка про доставку повідомлення у додаток «Viber» від 09.02.2025 року з викликом останнього, у судове не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Заяв про відкладення розгляду справи від прокурора до суду не надходило.

Слідчий суддя, з урахуванням положень ст. 22, 26 КПК України, перейшов до розгляду клопотання у відсутності прокурора ОСОБА_4 , який не з`явився, і дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, які, на думку сторони кримінального провадження, доводять обставини, викладені у клопотанні, та зіставивши доводи клопотання з вимогами кримінального процесуального закону, приходить до висновку, що клопотання є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи.

Відповідно до ч. 2 ст. 176 КПК України тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.

Як регламентовано ст. ст. 131, 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 5 статті 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Як передбачено ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра, щодо вчинення кримінального правопорушення, такого ступеня тяжкості, що є підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, потреби досудового слідства виправдовують такий ступень втручання у права і свободи, про який ідеться у клопотанні та може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Це клопотання може бути подане, в тому числі, одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою. Прокурор додає до клопотання документи, які підтверджують зазначені у п. п. 1, 2 частини четвертої статті 189 цього Кодексу обставини.

Згідно до ч. 3 ст. 189 КПК України розгляд клопотання здійснюється в закритому судовому засіданні за участю прокурора.

Відповідно до ч. 4 ст. 189 КПК України слідчий суддя відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що: 1) підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду; 2) одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

Таким чином, прокурор повинен довести, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що підозрюваний переховується від органів досудового розслідування чи суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

За таких обставин, з урахуванням наведеного та відповідно до вимог кримінального процесуального закону обов`язок доведення обставин, викладених у поданому клопотанні, покладений на прокурора, який у судове засідання не з`явився.

Отже, при вирішенні аналізованого питання Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ рекомендує слідчим суддям керуватись тим, що неявка слідчого або прокурора є фактично невиконанням цими суб`єктами обов`язку довести обставини, передбачені ч. 4 ст. 189 КПК. Це, у свою чергу, позбавляє слідчого суддю можливості повно та всебічно з`ясувати сукупність обставин, із якими закон пов`язує вирішення питання про надання дозволу на затримання певної особи з метою приводу, а отже, є підставою для відмови у задоволенні клопотання. У разі неявки прокурора в судове засідання слідчим суддям доцільно відмовляти у задоволенні такого клопотання ще й з огляду на те, що однією із загальних засад кримінального провадження визначено змагальність сторін (ст. 22 КПК), яка передбачає самостійне відстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, а суд лише створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. Таким чином, саме сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити особисту явку та подання доказів.

Звернувшись до суду з клопотанням про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу, прокурор, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце проведення судового засідання, не з`явився для розгляду вказаного клопотання.

Отже, слідчий суддя, враховуючи зазначені положення закону, виходячи з принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, зважаючи, що прокурор не з`явився в судове засідання, а отже, не підтримав подане клопотання та не довів обставин, визначених у ч. 4 ст. 189 КПК України, що, у свою чергу, є підставою для відмови в задоволенні такого клопотання.

Водночас, слідчий суддя дослідивши додані до клопотання матеріали, які, на думку слідчого за погодженням із прокурором, доводять обставини викладені у ньому, зважає на наступне.

У доданих до клопотання матеріалах взагалі відсутні відомості та докази на підтвердження того, що ОСОБА_5 переховується від органів досудового розслідування.

Виходячи з доданих до клопотання матеріалів ОСОБА_5 був повідомлений про підозру у присутності захисника ОСОБА_6 02 лютого 2018 року та допитаний у якості підозрюваного в той же день.

07 березня 2018 року постановою старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 підозрюваний ОСОБА_5 оголошений у розшук з посиланням на те, що останній після отримання клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська не з`явився та місце його знаходження невідоме.

До того ж, у клопотанні сторона обвинувачення спирається на те, що після отримання повідомлення про підозру та клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, підозрюваний ОСОБА_5 покинув своє місце проживання, вимкнув надані слідству телефони, в подальшому покинув межі України та виїхав до Республіки Вірменія.

Втім, матеріали клопотання не містять жодних доказів на підтвердження наведених стороною обвинувачення обставин.

В цьому контексті слідчий суддя не приймає до уваги рапорт оперуповноваженого ВКП ВП № 2 ДРУП № ! ГУНП в Дніпропетровській області без дати його складання, відповідно до якого ОСОБА_5 за місцем реєстрації відсутній, оскільки такий рапорт за відсутності матеріалів відповідної перевірки носить формальний характер.

Крім цього, до клопотання не надано достатніх та належних доказів наявності обґрунтованої підозри та ризиків, які є підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

Тим більше, стороною обвинувачення не надані матеріали та докази, якими обґрунтована підозра і на які у клопотанні спирався прокурор, зокрема, протокол пред`явлення особи для впізнання за участю потерпілого ОСОБА_8 , висновок судово-медичної експертизи, протокол слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_8 , протоколи допитів та додаткових допитів свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 тощо.

Таким чином, наведені обставини в сукупності унеможливлюють надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою приводу для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Окремо, слідчий суддя зауважує на тому, що в доданих до клопотання матеріалах наявна постанова слідчого за погодженням із прокурором про відновлення досудового розслідування від 29.01.2025 року, з якої вбачається, що в межах даного кримінального провадження досудове розслідування зупинялося та відновлювалося.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Вимогами ч. 1 ст. 9 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно з положеннями ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Однією із загальних засад кримінального провадження є принцип диспозитивності, який знайшов своє відображення у положенні ст. 26 КПК України, зокрема, частиною третьої цієї статті передбачено, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Частиною першою ст. 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту повідомлення особі про підозру до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотанням про закриття кримінального провадження або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Положеннями п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України визначено, що з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене, зокрема, протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 294 КПК України строк досудового розслідування, що закінчився, поновленню не підлягає.

З сукупного аналізу вищезазначених положень кримінального процесуального закону слідує, що слідчий або прокурор не можуть здійснювати будь-яких процесуальних дій у кримінальному провадженні, у якому закінчився строк досудового розслідування, включаючи звернення до слідчого судді із клопотаннями про надання дозволу на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в той же час, слідчий суддя також не має повноважень розглядати будь-які клопотання сторони обвинувачення після закінчення строків досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Отже, відсутність у доданих до клопотання матеріалах відповідних постанов слідчого про зупинення та відновлення досудового розслідування позбавляє слідчого суддю об`єктивної можливості пересвідчитись у тому, шо строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні не закінчився, тому враховуючи неврегульованість зазначеного питання кримінальним процесуальним законом, застосовуючи у цьому випадку положення ч. 6 ст. 9 КПК України і принцип диспозитивності, передбачений ст. 26 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність відмовити в задоволенні поданого клопотання з вище вказаної підстави, як такої, що перешкоджає його розгляду поряд з іншими наведеними в цьому судовому рішенні.

На підстави викладеного, керуючись ст. ст. 8, 9, 22, 26, 111, 131-132, 135, 176-178, 183, 187-190, 219, 294, 278, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

У задоволенні клопотання слідчого СВ ВП № 2 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , поданого в межах кримінального провадження № 0000403, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 квітня 2018 року, про дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали - о 17 годині 30 хвилин 17 лютого 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1