Справа № 676/1452/23
Номер провадження 1-кп/676/53/25
У Х В А Л А

21 квітня 2025 року м.Кам`янець-Подільський

Кам`янець-Подiльський міськрайонний суд Хмельницької області

в складі:

головуючого- судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілих цивільних позивачів

ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ОСОБА_6 ,

обвинуваченого цивільного відповідача ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області кримінальне провадження №0000985 від 29 вересня 2022 оку по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області перебуває кримінальне провадження №0000985 від 29 вересня 2022 оку по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_9 заявив клопотання, яке підтримав обвинувачений цивільний відповідач ОСОБА_7 та проти якого заперечив прокурор та представник потерпілих цивільних позивачів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 , про доручення експертам Хмельницького відділення КНДІСЕ МЮ України проведення у кримінальному провадженні №0000985 від 29 вересня 2022 року по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, судової інженерно-транспортної експертизи обставин та механізму ДТП, на вирішення якої поставити питання: Чи мав водій автомобіля «Volkswagen Golf» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_7 технічну можливість уникнути наїзду (контакту) лівим боковим дзеркалом заднього виду автомобіля на пішохода ОСОБА_10 , яка рухалася з ліва на право відносно руху автомобіля, шляхом застосування екстреного гальмування, з моменту виникнення небезпеки, з врахуванням відстані, яку він подолав до моменту зупинки, з сповільненням в загальмованому стані?

Своє клопотання захисник ОСОБА_8 мотивує тим, що в судовому засіданні прокурором, на підтвердження обвинувачення, подано протоколи слідчих експериментів, проведених з свідками та обвинуваченим, а також висновок судової інженерно-транспортної експертизи від 13.02.2023 року № СЕ-19/123-23/938-ІТ, предметом дослідження якої були обставини ДТП, на предмет встановлення в діях водія ОСОБА_7 порушень вимог Правил дорожнього руху, які б перебували у причинному зв`язку з настанням смерті потерпілої ОСОБА_11 .

Також, під час судового розгляду справи за ухвалою суду було виконано судову комплексну медико-автотехнічну експертизу №3279/23-26/83 від 14.03.2024 року.

Використані при проведенні даних експертиз вихідні данні були отримані з протоколів слідчих експериментів, зокрема щодо відстані видимості пішохода з місця водія та можливості виявлення небезпеки для руху.

Саме виходячи з цих даних експерти робили свої висновки про можливість уникнення водієм ОСОБА_7 наїзду на пішохода, шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування (п. 12.3. ПДР).

При проведенні попередніх слідчих експериментів слідчий помилково відзначав відстані посекундного віддалення автомобіля ОСОБА_7 від місця контакту з пішоходом, рівними відрізками по 12,1 м., виходячи із встановленої експертним шляхом швидкості - 42,6 - 44,5 км/год.

За таких обставин, відомості про віддаленість керованого ОСОБА_7 транспортного засобу від місця, де відбувся контакт з пішоходом в момент виникнення небезпеки для водія (положення пішохода та автомобіля на відмітці № 3 згідно даних слідчого експерименту, проведеного з обвинуваченим 17.01.2023р.), визначалась з врахуванням рівних відрізків шляху, який долав автомобіль «Volkswagen Golf» д.н.з. НОМЕР_1 по 12,1 м. за кожну секунду і була визначена 12,1 х 3 = 36,3 м.

Посилання слідчого у постанові про призначення експертизи на момент виникнення небезпеки для водія ОСОБА_7 в положенні пішохода та автомобіля на відмітці № 5 згідно даних слідчого експерименту, проведеного за показами свідка ОСОБА_12 від 17.01.2023 р., захисник вважає неналежним та недопустимим відомостями (доказами), адже даний свідок в слідчому експерименті на визначення видимості та положення автомобіля в момент виникнення небезпеки для водія участі не брав і тому така перевірка його показів, щодо траєкторії руху, місця виходу на проїзну частину вулиці та темпу руху, була проведена з порушенням вимог КПК України.

Разом з тим, з наданого суду висновку судової інженерно-транспортної експертизи від 30.01.2025 року № СЕ-19/102-25/2242-ІТ є очевидним, що за 1 с. перед повною зупинкою автомобіль «Volkswagen Golf» д.н.з. НОМЕР_1 в загальмованому стані долає 3,45 - 3,75 м. за наступну секунду (положення автомобіля № 2 від місця контакту з пішоходом) 10,2 - 10,8 м. За послідуючі секунди (положення №№ 3 та 4) автомобіль долає 11,8 м. та 12,4 м. відповідно. Зрозуміло, що за 5-ту секунду до місця контакту з пішоходом автомобіль теж долає 12,4 м.

Таким, чином при проведенні слідчих експериментів слід було враховувати сповільнення автомобіля «Volkswagen Golf» д.н.з. НОМЕР_1 та відображати відстані, які той долає до місця контакту з пішоходом наступним чином:

- відрізок № 1 від місця наїзду (контакту) дорівнює - 3,45 - 3,75 м. (середнє значення 3,6 м.);

- відрізок № 2 від місця наїзду (контакту) дорівнює - 10,2 - 10,8 м. (середнє значення 10,5 м.);

- відрізок № 3 від місця наїзду (контакту) дорівнює - 11,8 - 12,4 м. (середнє значення 12,1 м.);

- відрізок № 4 від місця наїзду (контакту) дорівнює - 11,8 - 12,4 м. (середнє значення 12,1 м.);

- відрізок № 5 від місця наїзду (контакту) дорівнює - 11,8 - 12,4 м. (середнє значення 12,1 м.).

Крім того, захисник зазначає, що згідно матеріалів справи контакт пішохода відбувся з лівим боковим дзеркалом заднього виду і відстань від його корпусу до середини переднього лівого колеса (саме до середини колеса проводились заміри довжини відрізку руху автомобіля до місця зіткнення), становить 0,6 м. згідно технічних характеристик.

Таким чином з врахуванням рівних часових проміжків по 1 с. досягнення пішоходом місця № 3, в якому ОСОБА_10 появилась в полі зору водія (момент виникнення небезпеки), відстань, яку автомобіль «Volkswagen Golf» д.н.з. НОМЕР_1 подолав до місця контакту з пішоходом становить: 3,6 м. + 10,5 м. + 12,1 м. = 26,2 м. - 0,6 м. = 25,6 м.

Згідно, наявного висновку судової експертизи № СЕ-19/123-23/938-ІТ від 13.02.2023р., довжина зупиночного шляху керованого ОСОБА_7 автомобіля при швидкості його руху 42,6 - 44,5 км/год., становить 25,8 - 26,5 м.

Таким чином, захисник ОСОБА_8 вважає, що необхідно визначити, чи міг зупинити ОСОБА_7 керований ним автомобіль, починаючи з моменту виникнення небезпеки для його руху, перебуваючи на відстані 25,6 м. до місця контакту його лівого дзеркала з тілом пішохода, з врахуванням попередньо визначеної величини зупиночного шляху технічно справного автомобіля - 25,8 - 26,5 м.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, вважає, що заявлене клопотання захисника задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Так, відповідно до ч.1 ст.332 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам за наявності підстав, передбачених ст. 242 цього Кодексу, тобто, для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Пунктом 1.2.10 розділу 1 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства Юстиції України 08.01.1998 року № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 26.12.2012 року, визначено, що комплексною є експертиза, що проводиться із застосуванням спеціальних знань різних галузей науки, техніки або інших спеціальних знань (різних напрямів у межах однієї галузі знань для вирішення одного спільного (інтеграційного) завдання (питання). Аналогічна норма міститься і в Постанові Пленуму Верховного суду України від 30.05.1997 року № 8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах».

Відповідно до частин 2, 3, 7, 10 ст.101 КПК України кожна сторона кримінального провадження має право надати суду висновок експерта, який ґрунтується на його наукових, технічних або інших спеціальних знаннях. Висновок повинен ґрунтуватися на відомостях, які експерт сприймав безпосередньо або вони стали йому відомі під час дослідження матеріалів, що були надані для проведення дослідження. Експерт дає висновок від свого імені і несе за нього особисту відповідальність. Кожна сторона має право звернутися до суду з клопотанням про виклик експерта для допиту під час судового розгляду для роз`яснення чи доповнення його висновку. Незгода з висновком експерта повинна бути вмотивована. Необхідною умовою допустимості висновку експерта є дотримання процесуального порядку призначення і проведення експертизи, в.т.ч. має бути перевірена компетентність експерта. Експертномуу дослідженню можуть піддаватися лише об`єкти, котрі належним чином процесуально оформлені.

Згідно з постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову експертизу в кримінальних та цивільних справах» № 8 від 30.05.1997 року повторна експертиза призначається судом, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи.

Як вбачається з матеріалів справи в ході досудового розслідування проведено ряд відповідних експертиз з метою залучення спеціальних знань, в тому числі в галузі автотехніки, які були досліджені в судовому засіданні, а також допитаний експерт, який проводив дослідження. Підстав не довіряти висновкам експертів, які попереджені про кримінальну відповідальність згідно ст. ст. 384 та 385 КК України, у суду немає.

Жодних даних, які б свідчили про необґрунтованість висновків експертиз проведених досудовим слідством та під час судового розгляду матеріали справи не містять. Висновки проведених експертиз є повними, логічними та об`єктивними, надані в межах компетенції експертів, ґрунтуються на методичних рекомендаціях та результатах дослідження наданих об`єктів.

Згідно ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно ст.94 КПК України суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

З огляду на вище викладене та, враховуючи, що у даному кримінальному провадженні вже проводились ряд експертиз з означених питань, дослідженні інші докази, а також і те, що оцінка висновків експертів є, на ряду з іншими, окремими самостійними джерелами доказів, суд не вбачає підстав для задоволення заявленого клопотання захисника ОСОБА_8 .

Крім того, діючим Кримінальним процесуальним кодексом України передбачено:

Частина перша статті 7 - Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (пункт 15).

Частина перша статті 22 - Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Частина друга статті 22 - Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Частина перша статті 93 - Збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Частина третя статті 93 - Сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Частина друга статті 101 - Кожна сторона кримінального провадження має право надати суду висновок експерта, який ґрунтується на його наукових, технічних або інших спеціальних знаннях.

Враховуючи зазначені вище норми КПК України, сторона захисту не позбавлена була можливості, дотримуючись загальних засад кримінального провадження, та на підставі ч.1, ч.3 ст.93, ч.2 ст.101, ч.2 ст.243 КПК України самостійно залучити експерта на договірних умовах, у тому числі експертів Хмельницького відділення КНДІСЕ МЮ України, для проведення судової інженерно-транспортної експертизи обставин та механізму ДТП та надати суду відповідний висновок експерта, чого нею протягом тривалого часу як під час проведення досудового розслідування, так і під час судового розгляду зроблено не було. До того ж, захисник ОСОБА_8 на підставі ч.1, ч.3 ст.93, ч.2 ст.101, ч.2 ст.243 КПК України у цьому кримінальному провадженні самостійно уже залучав експерта Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України на договірних умовах для проведення інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціалізацією 10.1 «Дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортної пригоди» і на виконання вказаного звернення захисника ОСОБА_8 було надано висновок експерта від 30.01.2025 року за №СЕ-19/102-25/2242-ІТ, який за клопотання захисника ОСОБА_8 долучений до матеріалів кримінального провадження. У судовому засіданні під час розгляду зазначеного клопотання захисника ОСОБА_8 останній повідомив, що у нього не було ніяких перешкод на підставі ч.1, ч.3 ст.93, ч.2 ст.101, ч.2 ст.243 КПК України самостійно залучити експерта на договірних умовах, у тому числі експертів Хмельницького відділення КНДІСЕ МЮ України, для проведення судової інженерно-транспортної експертизи обставин та механізму ДТП та надати суду відповідний висновок експерта. Проте, чому він самостійно не залучив експерта на договірних засадах, захисник ОСОБА_8 обгрунтованої відповіді суду не дав.

На переконання суду, при залученні судом у даному випадку експерта (експертів) може розцінюватись стороною обвинувачення як сприяння судом стороні захисту в наданні своїх доказів, а отже при цьому буде грубо порушено принцип змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

До того ж, суд також враховує, що недотримання порядку призначення та проведення судової експертизи має наслідком затягування судового процесу і призводить до порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку.

Керуючись ст.ст.370-372 КПК України

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволення клопотання захисника ОСОБА_8 про доручення експертам Хмельницького відділення КНДІСЕ МЮ України проведення у кримінальному провадженні №0000985 від 29 вересня 2022 року по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, судової інженерно-транспортної експертизи обставин та механізму ДТП.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_1