Провадження № 1-кс/127/5656/25
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

Іменем України

06 травня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці скаргу військової частини НОМЕР_1 на бездіяльність уповноваженої особи слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР, розташованого в місті Хмельницькому, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за повідомленням військової частини НОМЕР_1 від 31 січня 2025 року за вих. №6/18/2/467, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької 29.04.2025 року надійшла скарга військової частини НОМЕР_1 на бездіяльність уповноваженої особи слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР, розташованого в місті Хмельницькому, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за повідомленням військової частини НОМЕР_1 від 31 січня 2025 року за вих. №6/18/2/467.

Скарга мотивована тим, що військовою частиною НОМЕР_1 31 січня 2025 року за вих.№6/18/2/467 було подано до ТУ ДБР у місті Хмельницькому повідомлення про вчинення кримінального правопорушення водієм 2 протитанкового відділення протитанкового взводу роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_3 . Проте станом на дату звернення до суду з даною скаргою слідчим СВ (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому, відомості про кримінальне правопорушення за вищевказаною заявою до Єдиного реєстру досудових розслідувань не вносились і, відповідно, досудове розслідування не розпочате.

Однак, на адресу військової частини НОМЕР_1 надійшов лист від заступника керівника СВ (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому, від 01 березня 2025 року за вих. №8970-25/х/14-01-04-14431/2025 (за штрих-кодом) щодо відмови у відкритті кримінального провадження.

У зв`язку із вищевикладеним командир військової частини НОМЕР_1 звернувся до суду з даною скаргою, у якій просив зобов`язати уповноважену особу СВ (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому, внести відомості про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за повідомленням військової частини НОМЕР_1 від 31 січня 2025 року за вих. №6/18/2/467.

Представник військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, однак 05.05.2025 до суду надійшла його заява, сформована в системі «Електронний суд» 04.05.2025, про розгляд справи за відсутності сторони скаржника. Також у своїй заяві зазначив, що вимоги, викладені у скарзі, підтримує в повному обсязі та просить скаргу задовольнити. До заяви додав копію довіреності та копію довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Уповноважена особачетвертого СВ (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР, розташованого у місті Хмельницькому, в судове засідання не з`явився. Разом з тим, 06.05.2025 від старшого слідчого четвертого СВ (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_5 до суду надійшла заява про відкладення розгляду справи.

Оскільки представником скаржника в заяві від 04.05.2025 позиція щодо даної справи висловлена, а відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги, слідчий суддя, з урахуванням положень ч.ч. 2, 3 ст. 306 КПК України, вважає за можливе розглянути дану скаргу за відсутності осіб, які не з`явились.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи громадянина України захищаються судом. Суть такого захисту полягає в тому, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади.

Забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора є однією із загальних засад кримінального провадження. Відповідно до ст. 24 КПК України це право гарантується кожному.

Вимогами п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України визначено, що слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Основним завданням слідчого судді при виконанні функцій судового контролю є встановлення факту, чи дійсно права і свободи людини було порушено або вони порушуються; чи було створено або створюються перешкоди для їх реалізації; чи має місце інше обмеження прав і свобод; які перешкоди він зобов`язаний поновити або усунути для їх реалізації.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора як бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Як вбачається із матеріалів скарги, військовою частиною НОМЕР_1 31 січня 2025 року за вих.№6/18/2/467 було подано до ТУ ДБР у місті Хмельницькому повідомлення про вчинення кримінального правопорушення водієм 2 протитанкового відділення протитанкового взводу роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Таким чином, КПК України містить безумовний обов`язок внести про кримінальне правопорушення невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, а відмова у прийнятті та реєстрації такої заяви чи повідомлення не допускається.

Разом із тим, цей обов`язок виникає лише у випадку подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, а не будь-якої заяви взагалі.

Так, відповідно до п.п. 2 п. 1 Розділу ІІ «Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань», затвердженого наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 №139, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Також Касаційний кримінальний суд Верховного Суду у своїй постанові від 30 вересня 2021 року у справі №556/450/18 зазначив, що підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Тобто, підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в них об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ст. 11 ч. 1 КК України злочином є передбачене КК України суспільно небезпечне вчинене діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Таким чином, слідчий суддя має з`ясувати, чи можна розглядати заяву ОСОБА_6 , як заяву про вчинене кримінальне правопорушення з огляду на її зміст. У даному контексті слідчий суддя звертає увагу на те, що положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст.2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Зокрема, певне звернення особи можна розглядати саме як заяву чи повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, якщо воно містить об`єктивні дані, які дійсно вказують на існування реального факту вчинення певного діяння, яке має ознаки кримінального правопорушення. При цьому, навіть якщо заявник прямо назве певне діяння злочином, то це не означатиме автоматично, що подія злочину насправді мала місце, оскільки заявник може помилятися в юридичній оцінці відповідних фактів.

Відповідно до висновку зробленого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі №818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Судом встановлено, що у повідомленні командира військової частини, направленого на адресу ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому, за вих. №6/18/2/467 було викладено короткий зміст та обставини імовірного кримінального правопорушення із зазначенням особи, якою воно було вчинене. Також до даного повідомлення в якості додатку було долучено копії матеріалів службового розслідування та копії облікових документів щодо молодшого сержанта ОСОБА_3 , які, на переконання особи, що звернулась до правоохоронного органу, свідчать про вчинення вказаним військовослужбовцем даного кримінального правопорушення.

Однак, як вбачається зі змісту листа ТУ ДБР, розташованого у місті Хмельницькому, за підписом заступника керівника слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому, ОСОБА_7 , у вищезазначеному повідомленні відсутні ознаки кримінального правопорушення, а тому на даний час відсутні підстави, передбачені ч.1 ст.214 КПК України для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Так відповідно до вироку Іллінецького районного суду Вінницької області від 24 січня 2025 року у справі №131/1370/24 ОСОБА_3 засуджено до покарання у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання звільнено з іспитовим строком три роки. На ОСОБА_3 покладено обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Зазначений вирок Іллінецького районного суду Вінницької області від 24.01.2025 року в апеляційному порядку оскаржений не був і на даний час набрав законної сили.

Окрім того п.2 (в) ч.4 ст.26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, під час дії воєнного стану звільняються з військової служби у зв`язку з набранням законної сили обвинувальним вироком суду, яким призначено покарання у виді позбавлення волі або обмеження волі.

Таким чином, враховуючи вище зазначені обставини, із досліджених в судовому засіданні матеріалів вбачається, що на ОСОБА_3 не було покладено обов`язку повертатися до військової частини НОМЕР_1 , нагляд за дотриманням ним умов іспитового строку на командира даної військової частини не покладався, а також не вбачається обставин, які б унеможливлювали звільнення ОСОБА_3 з військової служби у зв`язку із набранням законної сили обвинувальним вироком суду, яким йому призначено покарання у виді позбавлення волі.

Варто зазначити, що наведені обставини також були роз`яснені у відповіді ТУ ДБР, розташованого у місті Хмельницькому, на отримане звернення командира військової частини НОМЕР_1 .

Отже, відповідно до ч.4 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення; відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Разом з тим зміст ч. 1 ст. 214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого, дізнавача чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим КК України.

Таким чином, аналіз положень КПК України дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення.

Отже, суд приходить до висновку, що в наведених у повідомленні військової частини НОМЕР_1 від 31 січня 2025 року та доданих до нього матеріалах відомостях за вих. №6/18/2/467 не вбачається обставин, які складають об`єктивну сторону будь-якого злочину (кримінального правопорушення), відтак у посадових осіб четвертого СВ (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР, розташованого у місті Хмельницькому, не виникало обов`язку внести зазначені відомості до ЄРДР.

Зі змісту ст. 307 КПК України вбачається, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування слідчий суддя може винести ухвалу про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову в задоволенні скарги.

На підставі викладеного, керуючись 22, 214, 303-307, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу військової частини НОМЕР_1 на бездіяльність уповноваженої особи слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР, розташованого в місті Хмельницькому, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за повідомленням військової частини НОМЕР_1 від 31 січня 2025 року за вих. №6/18/2/467 залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду впродовж 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Вінницького міського суду

Вінницької області ОСОБА_8