Номер провадження 1-кп/175/1539/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2025 року селище Слобожанське

Дніпровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

розглянув у спрощеному провадженні кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за №0000158 від 03.08.2025, з обвинувальним актом відносно:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Київ, громадянин України, одружений, військовослужбовець ВЧ НОМЕР_1 , молодший сержант, освіта середня спеціальна, зареєстрований та проживає АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

обвинуваченого в скоєнні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

І. ФОРМУЛЮВАННЯ ОБВИНУВАЧЕННЯ, ВИЗНАНОГО СУДОМ ДОВЕДЕНИМ.

ОСОБА_2 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, проходячи її у військовій частині НОМЕР_1 , маючи прямий протиправний умисел, направлений на використання завідомо підробленого документу та на сприяння підроблення офіційного документу, всередині грудня 2024 року, (більш точну дату та час під час проведення дізнання встановити не надалося можливим), знаходячись за місцем несення служби поблизу с. Новоолександрівка Дніпровського району Дніпропетровської області (більш точна адреса не розголошується в умовах воєнного стану), за допомогою мережі «Інтернет», в додатку «Telegram», замовив у невстановленої дізнанням особи за винагороду у сумі 5000 гривень завідомо підроблене посвідчення водія категорій «В1», «В», «СІ», «С» із серійним номером НОМЕР_2 , видане 24.12.2024 ТСЦ №8041 на ім`я « ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 », до якого були внесені завідомо неправдиві відомості про отримання особою права керувати транспортними засобами вказаних вище категорій, при цьому безпосередньо сприяв в його підробленні шляхом надання невстановленій в ході дізнання особі засобів для його підроблення - своїх особистих анкетних даних (прізвища, ім`я, по-батькові, числа, місяця, року народження, особистого підпису, фотокартки із зображенням обличчя), через особисте листування в додатку «Telegram» зі свого мобільного телефону, виступивши таким чином пособником в підробленні офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права, з метою використання його іншою особою шляхом надання засобів вчинення цього кримінального правопорушення.

Наприкінці грудня 2024 року (більш точну дату та час під час проведення дізнання встановити не надалося можливим) ОСОБА_2 придбав через відділення № 1 ТОВ «Нова Пошта» за адресою: вул. Паркова, буд. 4а, с. Новоолександрівка Дніпровського району Дніпропетровської області, шляхом отримання посилки від невстановленої дізнанням особи, з післяплатою в сумі 5000 грн, завідомо підроблений документ, а саме -посвідченням водія категорій «В1», «В», «СІ», «С», із серійним номером НОМЕР_2 , видане 24.12.2024 ТСЦ №8041 на ім`я « ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 », до якого внесені завідомо неправдиві відомості про отримання ним права керування транспортними засобами категорій «В1», «В», «СІ», «С», у виготовленні якого ОСОБА_2 виступив безпосереднім пособником та яке залишив собі, отримавши з цього моменту можливість його подальшого використання під час керування транспортними засобами.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_2 за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України як пособництво у підробленні офіційного документа який видається установою, яка має право видавати такий документ, і який надає права.

Крім того, ОСОБА_2 02 серпня 2025 року, близько 23:00 керуючи автомобілем «Kia Sportage», з державним номерним знаком НОМЕР_3 , рухаючись автошляхом М-30 в напрямку м.Дніпро, на 958 кілометрі, на тимчасовому блок-посту поблизу с-ща Шевченко Миколаївської ТГ Дніпровського району Дніпропетровської області був зупинений інспектором патрульної поліції та на виконання законної вимоги надати документ на право керування транспортними засобами, продовжуючи реалізовувати свій прямий протиправний умисел, направлений на використання підробленого офіційного документу, з метою уникнення адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом без посвідчення водія, в порушення «Положення про порядок видачі посвідчення водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року № 340, надав інспектору взводу №2 роти №1 батальйону № 3 УПП в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції завідомо підроблений документ, а саме - завідомо підроблене посвідчення водія категорій «В1», «В», «СІ», «С», із серійним номером НОМЕР_2 , видане 24.12.2024 ТСЦ №8041 на ім`я « ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 », тим самим умисно та протиправно використав завідомо підроблений документ, бланк якого не відповідає за способами друку та спеціальними елементами захисту аналогічним бланкам посвідчень водія, що знаходяться в офіційному обігу на території України.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_2 за ч.4 ст.358 КК України як використання завідомо підробленого документу.

ІІ. ВСТАНОВЛЕНІ ОРГАНОМ ДОСУДОВОГО РОЗСЛІДУВАННЯ ОБСТАВИНИ, ЯКІ НЕ ОСПОРЮЮТЬСЯ УЧАСНИКАМИ СУДОВОГО ПРОВАДЖЕННЯ.

Під час досудового розслідування було встановлено, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден із розглядом обвинувального акта за його відсутності, в зв`язку із чим прокурором був надісланий до суду обвинувальний акт, в якому зазначено клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту додана письмова заява обвинуваченого ОСОБА_2 , що була складена в присутності захисника ОСОБА_3 , відповідно до якої обвинувачений беззаперечно визнає свою винуватість, згодний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження відповідно до положень ч. 2 ст. 302 КПК України та згодний з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Крім того, до обвинувального акту додані матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання обвинуваченим своєї винуватості.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України, розгляд обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку проводився судом без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Обставини кримінальних проступків, які не оспорюються учасниками судового провадження, викладені судом у формулюванні обвинувачення.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ЯКІ ПОМ`ЯКШУЮТЬ АБО ОБТЯЖУЮТЬ ПОКАРАННЯ.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає: щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

ІV. МОТИВИ ПРИЗНАЧЕННЯ ПОКАРАННЯ.

При визначені виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних проступків, особу винного, його вік та соціальне положення, характер, мотиви та обставини вчинених кримінальних правопорушень, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_2 раніше не судимий, військовослужбовець, має постійне місце мешкання, за місцем проходження служби характеризується посередньо.

Суд, враховуючи, що вчинені обвинуваченим кримінальні правопорушення є кримінальними проступками, обставини, які пом`якшують покарання, особистість обвинуваченого та його поведінку, вважає, що його виправлення та перевиховання можливе за покарання у виді штрафу у розмірі, визначеному відповідною санкцією статті (частиною статті), із подальшим застосуванням ст. 70 КК України. Саме таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

V. МОТИВИ УХВАЛЕННЯ ІНШИХ РІШЕНЬ ЩОДО ПИТАНЬ, ЯКІ ВИРІШУЮТЬСЯ СУДОМ ПРИ УХВАЛЕННІ ВИРОКУ, ТА ПОЛОЖЕННЯ ЗАКОНУ, ЯКИМ КЕРУВАВСЯ СУД.

Під час досудового розслідування обвинуваченому запобіжний захід не обирався, тому суд не вбачає підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Питання про долю речових доказів суд вважає за необхідне вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

На підставі положень ч. 2 ст. 124 КПК України документально підтверджені витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, 382 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_2 визнати винуватим за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок;

- за ч.4 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_2 остаточне покарання у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Речові докази: посвідчення водія серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_2 у полімерному спецпакеті, диск із записами з нагрудної камери поліцейського залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави витрати на проведення експертизи в розмірі 3119 (три тисячі сто дев`ятнадцять) гривень 90 копійок.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 381, 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Дніпровський районний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. У разі, якщо вирок було постановлено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1