Справа № 539/6058/24
Провадження № 1-р/539/1/25
УХВАЛА
про роз`яснення судового рішення
07 травня 2025 року місто Лубни
Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
учасники кримінального провадження у судове засідання не з`явилися,
УСТАНОВИВ:
Вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області (далі суд) від 20 березня 2025 року у справі №539/6058/24 ОСОБА_3 (далі ОСОБА_3 ) визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 286 Кримінального кодексу України, і призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1(один) рік; відповідно до статті 75 Кримінального кодексу України (далі КК України) від відбування покарання звільнено з іспитовим строком 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього судом обов`язки, а саме: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації (далі вирок). Вирок набрав законної сили.

01 травня 2025 року до суду надійшла заява представника засудженого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 (далі заявник) про роз`яснення судового рішення, в якій зазначено, що вирок не є в повній мірі зрозумілим в частині звільнення засудженого ОСОБА_3 від відбування покарання в частині позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Так, відповідно до частини першої статті 55 КК України позбавлення права займатися певною діяльністю може бути призначене як основне покарання на строк від двох до п`яти років або як додаткове покарання на строк від одного до трьох років. Таким чином, на думку заявника, призначене вироком покарання у частині позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік є додатковим покаранням. Відповідно до частини першої статті 77 КК України у випадку звільнення від відбування покарання з випробовуванням можуть бути призначені додаткові покарання у виді заборони займатися певною діяльністю, однак резолютивна частина вироку не містить відомостей про призначення такого додатково покарання. Водночас, вирок містить відомості про звільнення засудженого ОСОБА_3 від відбування всього покарання, тобто як основного позбавлення волі, так і додаткового позбавлення права керування транспортними засобами. У зв`язку з цим заявник з метою уникнення непорозумінь у тлумаченні вироку під час його виконання просить суд роз`яснити: чи було вироком звільнено ОСОБА_3 на підставі статті 75 КК України від відбування всього покарання, призначеного вироком суду, тобто основного (позбавлення волі) та додаткового (позбавлення права керування транспортними засобами) покарання.

Учасники судового провадження у судове засідання не з`явились, були належним чином повідомлені, однак їх неприбуття у судове засідання згідно із частиною другою статті 380 КК України не перешкоджає розгляду питання про роз`яснення рішення суду (вироку).

При цьому, до суду від заявника, прокурора та представника потерпілих адвоката ОСОБА_5 надійшли клопотання про розгляд заяви про роз`яснення судового рішення без їх участі.

Ознайомившись із заявою про роз`яснення судового рішення (вироку), проаналізувавши позицію учасників судового провадження та документи, що містяться у матеріалах справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини першої статті 380 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення, приватного виконавця ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.

З аналізу частини першої статті 380 КПК України вбачається, що роз`яснення рішення - це викладення рішення у більш ясній і зрозумілій формі. Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду.

Передусім суд зазначає, що відповідно до санкції частини другої статті 286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони спричинили смерть потерпілого або заподіяли тяжке тілесне ушкодження, - караються позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Згідно зі статею 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Статтею 77 цього Кодексу передбачено, що у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням можуть бути призначені додаткові покарання у виді штрафу, позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю та позбавлення військового, спеціального звання, рангу, чину або кваліфікаційного класу.

Отже, статею 75 КК України передбачена можливість прийняття рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням щодо видів основного покарання, а саме: виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, при призначенні яких суд може звільнити особу від відбування покарання з випробуванням. Таке звільнення особи від відбування додаткового покарання законом не передбачено.

Указані висновки суду узгоджуються із позицією Верховного Суду, викладеною в ухвалі від 26 жовтня 2021 року у справі № 126/2679/20 (провадження № 51-5011 ск 21).

Ураховуючи вищенаведене, підстави застосування статті 75 КК України щодо звільнення особи від відбування покарання (як основного, так і додаткового) чітко урегульовані статтями 75 та 77 КК України, а тому вирок є зрозумілим.

Як вбачається з тексту вироку, він складений відповідно до вимог статті 374 КПК України з посиланням на норми діючого процесуального закону, викладений чіткими зрозумілими реченнями і не містить у собі труднощів для розуміння його точного змісту. Роз`яснюючи вирок, суд не в праві змінювати зміст вироку, тобто не має права змінювати зміст відомостей, викладених у вироку.

З огляду на наведене підстави для роз`яснення вироку відсутні.

Керуючись статтями 75, 77, 380 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви представника засудженого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про роз`яснення судового рішення вироку Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 20 березня 2025 року у справі №539/6058/24, ухваленого за результатами розгляду кримінального провадження №0000987 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 286 Кримінального кодексу України, - відмовити.

Відповідно до частини четвертої статті 380 Кримінального процесуального кодексу України ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку особою, яка звернулася із заявою про роз`яснення судового рішення, та учасниками судового провадження.

Ухвала суду може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Лубенського міськрайонного суду

Полтавської області ОСОБА_1