Справа № 489/2474/25
Кримінальне провадження №1-кп/489/691/25
УХВАЛА

19 червня 2025 р. м.Миколаїв

Вступна частина

Інгульський районний суд м. Миколаєва, головуючий - суддя ОСОБА_1

Секретар судового засідання ОСОБА_2

Кримінальне провадження 0002980 від 29.11.2024.

Обвинувальний акт про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених чч.1, 2 ст. 207 КК України стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Єланець Єланецького району Миколаївської області, громадянина України, не судимого, на теперішній час не працевлаштований, одружений, з двома малолітніми дітьми, жителя АДРЕСА_1 .

Сторони: прокурор ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3 .

Мотивувальна частина

Сторони звернулись з клопотанням про затвердження угоди від 07.04.2025 про визнання винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованих правопорушень, передбачених чч. 1, 2 ст. 307 КК України вчинених ним як службовою особою правоохоронного органу стосовно наркотичного засобу, обіг якого обмежений (канабіс), а саме: не пізніше 11.12.2024 придбання і перевезення до свого місця проживання вказаного наркотичного засобу (в перерахунку на суху речовину вагою 81,51 грама), а з 11.12.2024 реалізації умислу на незаконний збут наркотичного засобу шляхом продажу, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 307 КК України, а також незаконному, перевезенні і зберігання у своєму житлі такого самого наркотичного засобу у великому розмірі (вагою в перерахунку на суху речовину 597,8247 грама), що було перервано обшуком 09.01.2025.

В угоді сторони домовились про беззастережне визнання винуватості обвинуваченим, подальшу його співпрацю з правоохоронними органами щодо викриття особи, яка йому збула наркотичний засіб, перерахування обвинуваченим зі згоди заставодавця суми застави на користь ЗСУ, а в обмін на це призначення покарання за вказані кримінальні правопорушення із застосування ст. 69 КК України нижче від нижчої межі санкції щодо основного покарання за ч. 2 ст. 307 КК України і без застосування додаткового покарання у виді конфіскації майна за ч. 2 ст. 307 КК України і на підставі ст. 70, 75, 76 КК України зі звільненням від відбування покарання.

Сторони угоди її підтримали, суд переконався у її добровільності, беззастережності визнання винуватості обвинуваченим, розуміння ним можливості реалізації прав на змагальний судовий процес.

Разом з тим, суд не вбачає наразі підстав для затвердження угоди.

Підстави для застосування ст. 69 КК України стосовно тяжкого корисного кримінального правопорушення вчиненого службовою особою правоохоронного органу прописані сторонами в угоді на підставі щирого каяття, активного сприяння розкриттю кримінального правопорушення, викриття обвинуваченим збутчика в невідомому ступеню в іншому провадженні загальними фразами без посилань на фактичні дані та за таких обставини непереконливості превалюючого суспільного інтересу у швидкості судового провадження для укладанні угоди.

Згідно ч. 7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону і відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди не відповідають інтересам суспільства.

Затвердження угоди із застосування ст. 69 КК України, яка є за своєю суттю неординарним правовим інструментом, на голослівних твердженнях, є недоведеним.

За такого, наразі суд не вбачає підставі для затвердження угоди на підставі

Резолютивна частина

Відмовити у затвердженні угоди між обвинуваченим ОСОБА_3 і прокурором ОСОБА_4 про визнання винуватості від 07.04.2025.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повторне звернення з угодою з тим самим обвинуваченим в одному кримінальному провадженні допускається одноразово у разі усунення підстав, на основі яких суд відмовив у затвердженні такої угоди. У разі повторної відмови судом у затвердженні угоди наступне звернення з угодою з тим самим обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні не допускається.

Суддя ОСОБА_1