ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/5544/25
Номер провадження: 11-сс/819/51/25
Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2025 року Херсонський апеляційний суд у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участі:

прокурора: ОСОБА_6

підозрюваного: ОСОБА_7

адвоката: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000346 за апеляційною скаргою прокурора Херсонської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 16 квітня 2025 року, якою застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту щодо :

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсона, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 16 квітня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , у період часу з 20:00 год. до 06:00 год., строком до 13.06.2025 року.

Зобов`язано ОСОБА_7 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду та покладено на нього на строк до 13.06.2025 року обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

В іншій частині клопотання відмовлено.

Встановлено строк дії ухвали до 13.06.2025 року включно.

Вимоги і узагальнені доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді від 16.04.2024 року про застосування стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб в межах строку досудового розслідування.

Зазначає, що вказана ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою та підлягає скасуванню з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 409 КПК України, через невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Слідчий суддя помилково прийшов до висновку, що запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України можливо при застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу, більш м`якого, ніж тримання під вартою та застосував запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Приймаючи рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слідчий суддя не надав належної оцінки тому, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі до 7 років , його спробу покинути місце злочину з метою переховування від працівників поліції, те, що він притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 210 КУпАП, що характеризує його як особу, схильну до дій, які пов`язані із переховуванням від правоохоронних та інших контролюючих органів, та дає підстави вважати про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також існує ризик незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні зокрема на ОСОБА_9 , яка є його дружиною та перебуває з останнім у процесі припинення шлюбу, шляхом погроз або шантажу.

Окрім цього, підрозділом дізнання 12.04.2025 розпочато досудове розслідування у формі дізнання у кримінальному провадженні № 0000114 за ч. 1 ст. 129 КК України, відповідно до якого ОСОБА_7 погрожував вбивством своїй дружині ОСОБА_10 .

Посилається прокурор і на існування ризику перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зважаючи на те, що наразі досліджується джерело походження виявленої у ОСОБА_7 бойової гранати, тому перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_7 може сховати або знищити докази щодо її походження.

Зазначає, що органом досудового розслідування вживаються заходи щодо встановлення точного місця його проживання, так як за місцем реєстрації ОСОБА_7 не проживає, а з його показів він проживає за адресою: АДРЕСА_2 . На пропозицію слідчого надати дозвіл на проведення огляду вказаної квартири, останній відповів відмовою, що вказує на те, що останній вже перешкоджає досудовому розслідуванні у зібранні відповідних доказів та може за вказаною адресою приховувати докази її походження і перебуваючи на волі може безперешкодно їх знищити або спотворити.

Слідчий суддя не врахував, що ОСОБА_7 характеризується негативно, вчиняв адміністративні правопорушення пов`язанні із домашнім насильством, притягувався до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а також окрім незаконного зберігання боєприпасу, погрожував вбивством своїй дружині, що свідчить про існування ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст. 177 КПК

Дії ОСОБА_7 , враховуючи час та місце вчинення кримінального правопорушення (денний час доби, людне місце, загострена безпекова ситуація у м. Херсоні) є суспільно небезпечними та такими, що явно демонструють неповагу до суспільства.

Вважає, що органом досудового розслідування обґрунтовано доведено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, при цьому викладені факти вказують на те, що суд дослідив обставини справи однобічно, не прийняв до уваги, та не в повній мірі врахував необхідність запобігання доведеним ризикам шляхом обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Позиції учасників.

Прокурор підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги.

Підозрюваний ОСОБА_7 та адвокат ОСОБА_8 заперечили проти задоволення апеляційних вимог прокурора, посилаючись на їх необґрунтованість.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, які надійшли із суду першої інстанції та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви суду.

Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Застосування запобіжних заходів стає можливим при наявності ризиків. Ризик це невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства та суду подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особи підозрюваного.

З матеріалів провадження вбачається, що 12.04.2025 року до ЄРДР за №0000346 були внесені відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

12.04.2025 року ОСОБА_7 було затримано на підставі ст. 208 КПК України.

13.04.2025 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Із матеріалів провадження, повідомлення про підозру вбачається, що ОСОБА_7 підозрюється в тому, що він при невстановлених досудовим розслідуванням часі та обставинах, але не пізніше 12 квітня 2025 року, без передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись прямим умислом, направленим на придбання без передбаченого законом дозволу у невстановленої в ході досудовим розслідуванням особи бойових припасів військового призначення, придбав бойову протипіхотну наступальну уламкову ручну гранату «РГН» та зберігав її у автомобілі «Renault Kangoo» реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким він фактично користується, до моменту виявлення та вилучення працівниками поліції в ході проведення обшуку вказаного транспортного засобу 12.04.2025, у період часу 15:14 до 15:58 год., біля будинку №6 по вул. Академіка Тарле в м. Херсоні.

ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України - незаконне придбання та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Слідчий звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів із визначенням застави у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 181 680 грн., мотивуючи його тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, і що лише запобіжний захід у виді тримання під вартою зможе запобігти встановленим ризикам, передбаченим п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

За результатами розгляду клопотання слідчий суддя дійшов висновку, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України та існують ризики, що підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Разом із тим слідчий суддя не погодився з доводами клопотання про необхідність застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою для запобігання встановленим ризикам та застосував до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту у визначений час доби з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України та навів мотиви прийняття такого рішення.

Слідчий суддя дійшов висновку, що встановлені ризики передбачені ст. 177 КПК України мають порівняно невисокий ступінь, а посилання на тяжкість вчинення кримінального правопорушення не може бути єдиною підставою для обрання найбільш суворішого запобіжного заходу тримання під вартою.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України підтверджується сукупністю доказів, зібраними на цій стадії досудового розслідування та перевірена слідчим суддею при розгляді клопотання.

На даній стадії кримінального провадження лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання відповідного запобіжного заходу.

Разом із тим, один лише факт наявності обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого злочину не може виправдати застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки необхідно встановлювати законність, виправданість та співмірність запобіжного заходу, запропонованого органом досудового розслідування, із характером протиправних дій, зокрема інкримінованих підозрюваному у кримінальному провадженні, особою підозрюваного, наявністю у нього родини та утриманців, можливими ризиками вчинення підозрюваним протиправної поведінки, що може зашкодити меті досудового розслідування.

Обмеження розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи, є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Підставним є висновок слідчого судді про те, що доведено стороною обвинувачення наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 263 КК України та існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Як видно із ухвали слідчий суддя врахував поряд із тяжкістю кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 сукупність відомостей про його особу, його соціальні зв`язки, репутацію, те, що він раніше не судимий, офіційно працевлаштований, за місцем роботи характеризується позитивно, має третю групу інвалідності, має постійне місце проживання, не заперечує обставини вчинення кримінального правопорушення, підозру визнає.

Посилання апелянта на те, що слідчий суддя не надав належної оцінки тому що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, яке відноситься до категорії тяжких та покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним суперечать змісту ухвали слідчого судді.

Доводи апеляційної скарги прокурора не спростовують висновку слідчого судді про те, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, а саме домашній арешт у визначений час доби, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України буде достатнім для забезпечення належної поведінки підозрюваного та запобігатиме встановленому слідчим суддею ризикам.

Запобіжний захід у виді домашнього арешту, який прирівнюється до позбавлення волі для цілей статті 5 Конвенції, з покладенням на підозрюваного певних обов`язків, враховуючи характер інкримінованого йому кримінального правопорушення та сукупність відомостей про особу підозрюваного на думку колегії суддів на даній стадії кримінального провадження в змозі забезпечити запобіганню встановленим ризикам та забезпечити дієвість кримінального провадження.

Прокурором в апеляційній скарзі не наведено існування обставин, які б свідчили про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою для запобігання встановленим ризикам. Фактично доводи апеляційної скарги зводяться до твердження про доведеність існування ризиків передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК , проте доводи апеляційної скарги не переконують у тому , що запобігти цим ризикам можливо лише шляхом застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Твердження апелянта про те, що суд дослідив обставини справи однобічно та не в повній мірі врахував необхідність запобігання доведеним ризикам шляхом обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необґрунтованими

Будь-які відомості про те, що після повідомлення про підозру ОСОБА_7 порушував покладені на нього обов`язки, не з`являвся за викликом до слідчого чи прокурора матеріали справи не містять. Про такі випадки не було зазначено і прокурором під час апеляційного розгляду.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що з підстав та доводів, зазначених в апеляційній скарзі ухвала суду скасуванню не підлягає, тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419, 422, 376 ч.2 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Херсонської окружної прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Залишити без змін ухвалу слідчого Херсонського міського суду Херсонської області від 16 квітня 2025 року, якою застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_7 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4