Провадження № 1-кс/643/3528/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2025 м. Харків

Слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого 3 відділення слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Харківській області капітана юстиції ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні № 0000680 від 20.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 258 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Харківської області, с. Довжик, громадянки України, раніше не судимої, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої: АДРЕСА_2 , -

встановив:

Слідчим відділом Управління Служби безпеки України в Харківській області, за процесуального керівництва Харківської обласної прокуратури, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000680 від 20.06.2025, в якому підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 258 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в невстановлений в ході досудового розслідування час, але не пізніше травня 2025 року познайомилася та почала підтримувати спілкування із представником держави-агресора рф через мобільний додаток «Телеграм» із «Джокером» за яким закріплено номер телефону НОМЕР_1 , « ОСОБА_9 », який має назву користувача « ОСОБА_10 ». В ході спілкування під чітким керуванням представника держави-агресора РФ, підшукувала засоби та знаряддя для вчинення вибуху спрямованого проти військовослужбовців ЗСУ.

З метою реалізації кримінального протиправного наміру на вчинення терористичного акту, представник держави-агресора РФ, вирішив залучити для реалізації терористичного акту своїх спільників громадянку України, яка мешкає на території м. Харкова.

Продовжуючи свої злочинні дії щодо готування вчинення терористичного акту, використовуючи спеціальні знання щодо виготовлення саморобних вибухових пристроїв, невстановлена особа повідомила особливості, а ОСОБА_5 сконструювала невідомий в ході досудового розслідування саморобний вибуховий пристрій. Після чого, ОСОБА_5 отримавши чіткі розпорядження, щодо місця розміщення саморобного вибухового пристрою. Так, 20.06.2025 вирушила до Індустріального району м. Харкова, де в парковій зоні «Зелений гай» неподалік від будинку № 48 по вул. Біблика у м. Харкові (координати 49.9397778, 36.3906667). Прибувши за місцем призначення близько 09:47, спільно із представником держави-агресора рф, спілкуючись за допомогою мобільного телефону, виявила місце розташування транспортного засобу скутера. Далі, ОСОБА_5 , перебуваючи за вищезазначеним місцем, перевірила вміст багажного відділення транспортного засобу, за допомогою ключів, які перебували в транспортному засобі, впевнившись, що за нею ніхто не спостерігає, забрала ключі та пішла в невідомому напрямку.

В подальшому, в той же день приблизно о 13:46, ОСОБА_5 повернулася до Індустріального району м. Харкова, де в парковій зоні «Зелений гай» неподалік від будинку № 48 по вул. Біблика у м. Харкові (координати 49.9397778, 36.3906667). Прибувши до місця призначення, ОСОБА_5 , відчинила за допомогою ключів скутера його бажане відділення та помістила в середину чорний рюкзак з яким прибула, при цьому підтримуючи безпосередній контакт через свій мобільний телефон з представником держави агресова рф. Виконавши підготовчі дії о 13:50 та відзвітувавши невстановленій особі, ОСОБА_5 покинула місце вчинення кримінального правопорушення.

Через деякий час, приблизно о 14:00 до будинку № 48 по вул. Біблика у м. Харкові за координатами 49.9397778, 36.3906667 прибув автомобіль сірого кольору з якого вийшло двоє військовослужбовців у цивільному одязі. Перебуваючи за вищезазначеним місцем військовослужбовці здійснювали переміщення скутера до задньої частини транспортного засобу на якому приїхали, та в цей момент відбувся вибух невідомої речовини, яка була розміщена в багажному відділі скутера. Від вчиненого вибуху, який створив небезпеку для життя та здоров`я людей, загинув військовослужбовець - ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який отримав тілесні ушкодження (ступінь та характер яких на даному етапі досудового розслідування невідомий).

В зв`язку з наведеним вище було проведено невідкладну слідчу дію, а саме: обшук місця мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , з метою збереженням майна та безпосереднім переслідуванням особи, яка підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки існвало достатньо підстав вважати, що особа може позбутися предметів, які слугували вчиненню кримінального правопорушення мобільних телефонів, вибухових речовин, одягу, тощо.

В ході проведення обшуку квартири АДРЕСА_3 в період часу з 22:28 20.06.2025 до 01:02 21.06.2025 виявлено предмети, які підтверджуючу факт вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, а саме: одяг, в якому перебувала ОСОБА_5 під час розміщення невстановленого вибухового пристрою, мобільний телефон ОСОБА_5 з наявними переписками, щодо виготовлення вибухових пристроїв, предмети, які слугували створенню вибухового пристрою, зазначені речі вилучені під час проведення обшуку.

21.06.2025 у зв`язку з виявленими речами під час обшуку ОСОБА_5 о 01:02 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

21.06.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 258 КК України.

Слідчий, посилаючись на обґрунтовану підозру ОСОБА_5 у вчиненні особливо тяжкого злочину, та існування ризиків передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити речі та технічні носії; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжувати кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, просить застосувати запобіжний захід у вигляді триманні під вартою.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задоволити з підстав, у ньому наведених.

Захисник у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання. Зазначив, що його підзахисна вже надала показання як підозрювана. Просив звернути увагу, що у підозрюваної відсутнє авто, яким вона могла б скористатися для переховування від органів досудового розслідування та суду, а також відповідної майнової спроможності. Місце події на даний час оглянуто, а єдиним свідком виступає особа, котра надала запис з камери відеоспостереження. У його підзахисної не має наміру вчинити інший злочин, і в неї відсутній попередній досвід злочинної діяльності.

Відтак захисник просив застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового або нічного домашнього арешту за місцем реєстрації або за місцем фактичного проживання. Виходячи з того, що інкриміноване кримінальне правопорушення являється особливо тяжким, то у випадку задоволення клопотання просив визначити його підзахисній альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у мінімальному розмірі, визначеному для кримінального правопорушення відповідної тяжкості.

Підозрювана у судовому засіданні позицію свого захисту повністю підтримала.

Заслухавши прокурора, захисника, підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання, суд дійшов наступних висновків.

Згідно із ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно із ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, слідчий суддя на підставі наданих сторонами матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності інші обставини, що стосуються тяжкості покарання та вагомості доказів вчинення кримінального правопорушення, особи підозрюваного, тощо.

Наразі ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 258 КК України, тобто у вчиненні за попередньою змовою групою осіб терористичного акту, тобто вчинення вибуху та інших дій, які створювали небезпеку для життя та здоров`я людини з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, що призвело до загибелі людини; існування ризиків, визначених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на думку слідчого судді, доведені стороною обвинувачення.

Встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється, зокрема, у вчиненні особливо тяжкого злочину передбаченого ч. 3 ст. 258 КК України.

З матеріалів судової справи, наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого кримінального правопорушення.

Факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії кримінального розслідування (Murray v. the United Kingdom, (заява № 18731/19) від 28.10.1994).

Проте, у практиці ЄСПЛ відсутній універсальний підхід, за якого підозра вважається обґрунтованою. Це визначається конкретними обставинами (рішення у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom», заяви № 12244/86, № 12245/86, № 12383/86 від 30.08.1990, п.32; «Merabishvili v. Georgia», заява № 72508/13 від 28.11.2017, п.184), а також пов`язується зі ступенем суспільної небезпечності діяння.

Існування вказаних ризиків наряду з обґрунтованою підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, вказує, на думку слідчого суді, про обґрунтованість заявленого клопотання та недостатність застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Метою обрання запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спроб: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити речі та технічні носії; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжувати кримінальне правопорушення, в якому підозрюється.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №511-550/0/4-13 від 04.04.2013 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», слідчому судді, суду слід враховувати, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Окрім того, Європейським судом з прав людини у рішенні по справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (заява № 18731/91) від 28.10.1994 зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку, чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Відповідно до вимог ч. 2 ст.197 КПК України, строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання, - з моменту затримання.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що до ОСОБА_5 не може бути застосований більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Враховуючи підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, яке віднесено до переліку злочинів, за якими застава може не визначатись, суспільну небезпечність інкримінованого злочину, яке вчинено в умовах воєнного стану, керуючись загальними засадами кримінального провадження, з метою досягнення його завдань в рамках застосування до особи належної правової процедури, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 177, 182, 183, 193-194, 196-198, 206, 309, 395 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Клопотання задоволити.

Застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів з моменту затримання, а саме з 01:02 21.06.2025, без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали встановити до 01:02 19.08.2025.

Зобов`язати орган досудового розслідування негайно повідомити про тримання підозрюваної під вартою її близьких родичів, членів сім`ї або інших осіб за вибором підозрюваної у порядку, передбаченому ст.ст. 111, 112 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_5 - в той самий строк з моменту вручення їй копії ухвали слідчого судді.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 26.06.2025 о 10:50.

Слідчий суддя ОСОБА_1