Справа № 304/2686/23 Провадження № 1-кс/304/585/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2025 року м. Перечин

Слідчий суддя Перечинського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , її захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання детектива підрозділу детективів Територіального управління БЕБ у Закарпатській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_7 на підставі матеріалів кримінального провадження, внесених до ЄРДР за № 0000053 від 14 лютого 2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 203-2 КК України відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Ужгорода Закарпатської області, зареєстрованої у АДРЕСА_1 , мешканки АДРЕСА_2 , з повною професійно-технічною освітою, непрацюючої, громадянки України, раніше не судимої,

про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання,

У С Т А Н О В И В :

детектив звернувся до слідчого судді з даним клопотанням, погодженим прокурором, про застосування відносно підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, а також просив покласти на неї наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду на першу їхню вимогу; не відлучатися з населеного пункту, в якому вона зареєстрована та проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Клопотання мотивує тим, що підрозділом детективів територіального управління БЕБ у Закарпатській області здійснюється досудове розслідування даного кримінального провадження, під час якого встановлено, що у ОСОБА_4 у невстановлений досудовим розслідуванням день, час та місці, але не пізніше 28 травня 2024 року виник злочинний умисел спрямований на зайняття незаконною діяльністю всупереч вимог ст. 1, 2, 3 Закону України «Про державне регулювання діяльності щодо організації та проведення азартних ігор», відповідно до якого остання, діючи умисно, з корисливим мотивом, спрямованим на отримання прибутку від незаконної господарської діяльності, будучи виконавцем злочину, а саме адміністратором (касиром) закладу, у період з 28 травня по 25 липня 2024 року в приміщенні незаконного грального закладу за адресою: АДРЕСА_3 , на розміщеному у закладі комп`ютерному обладнанні надавала доступ гравцям до азартних ігор, які проводяться в мережі «Інтернет», без ліцензії на провадження даного виду діяльності.

Достовірно знаючи та усвідомлюючи, визначені Законом правові аспекти організації і функціонування закладів з надання доступу до азартних ігор, які проводяться у мережі «Інтернет», ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, у невстановлений досудовим розслідуванням день, час та місці, але не пізніше 28 травня 2024 року виник злочинний умисел направлений на надання доступу до азартних ігор та проведенні азартних ігор без ліцензії на провадження відповідного виду діяльності, які проводяться в мережі «Інтернет».

Детектив вказує, що за злочинним умислом, ОСОБА_4 виконувала функції адміністратора (відповідно до Закону касира) грального закладу за вказаною адресою, а саме: вживала заходи конспірації, координувала та контролювала роботу по наданню гравцям послуг з проведення і надання доступу до азартних ігор, забезпечувала безперебійне функціонування грального обладнання, впускала та випускала гравців, здійснювала контроль за прибутками та витратами закладу, вела облік результатів незаконної діяльності, приймала ставки, поповнювала баланс, видавала виграші.

При цьому, вказане приміщення, де ОСОБА_4 надавала доступ гравцям до азартних ігор, обладнане за допомогою електронно-комп?ютерної мережі під`єднаної до мережі «Інтернет», яка включала комп`ютерне та мережеве обладнання, сформоване по гральним місцям (робочим станціям) у складі системних блоків, моніторів та клавіатур з оптичними маніпуляторами для здійснення відповідних маніпуляцій, а також однією робочою станцією, для роботи адміністратора (касира) зазначеного закладу.

За позицією детектива, на вказану комп`ютерну техніку було інстальоване програмне забезпечення для підключення до серверів Інтернет-ресурсів із симуляторами гральних автоматів з різними азартними іграми для незаконного проведення та надання можливості доступу до азартних ігор на комп`ютерних симуляторах та в електронному (віртуальному) казино. Після чого, зазначену комп`ютерну техніку підключено до глобальної мережі «Інтернет», з використанням динамічних (постійно змінних) IP-адрес, які містили програмне забезпечення налаштоване на з`єднання з інтернет-ресурсами: «http://chcplay.net/...», « ІНФОРМАЦІЯ_2 », які у свою чергу передбачають наявність адміністратора (касира) та надають можливість гравцю брати участі у спеціалізованому наборі азартних ігор з можливістю виграшу, програшу, внесення ставок, поповнення ігрового рахунку, отримувати дані про результат азартної гри.

Також детектив вказує, що з метою конспірації своїх незаконних дій та недопущення до приміщень осіб, які б могли викрити їх злочинну діяльність, в тому числі, працівників правоохоронних органів, незаконний гральний заклад обладнаний камерами відеоспостереження, двері та вікна обклеєні темною плівкою, двері облаштовані магнітним замком.

Таким чином, за позицією детектива, ОСОБА_4 своїми діями, які виразилися у проведенні азартних ігор без ліцензії на провадження відповідного виду діяльності з організації та проведення азартних ігор, що видається відповідно до закону та організації чи функціонування закладів з метою надання доступу до азартних ігор, які проводяться у мережі «Інтернет», підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України. Вказані обставини ОСОБА_4 підтвердила, будучи допитаною 18 червня 2025 року в якості свідка.

Детектив зазначає, що 18 червня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України, та вважає, що така підозра підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема протоколом за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, аудіо-, відео- контролю місця від 31 травня 2024 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 25 липня 2024 року, протоколом пред`явлення особи для впізнання по фотознімкам для свідка ОСОБА_8 від 25 липня 2024 року, протоколом за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, аудіо-, відео- контролю особи від 13 серпня 2024 року, висновком судової портретної експертизи № СЕ-19/107-25/5880-ФП від 09 травня 2025 року, іншими доказами у їх сукупності.

Відтак у органу досудового розслідування є достатні та вагомі докази вини ОСОБА_4 , які також підтверджують існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме того, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки відповідно до інформації ГЦОСІ ДПСУ з лютого 2025 року по теперішній час систематично перетинає державний кордон на напрямку Словаччини через ПП «Ужгород» та як повідомила під час допиту з 2025 року працює покоївкою у готелі «Гопок» м. Міклуш, Словаччина; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, так як у ході досудового розслідування не встановлено місцезнаходження комп`ютерної техніки, з використанням якої надавався доступ до азартних ігор; може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме 25 червня 2025 року не прибула на виклик детектива до ТУ БЕБ у Закарпатській області для допиту за повісткою, що була їй вручена 23 червня 2025 року.

Детектив вважає, що з метою запобігання вчинення підозрюваною ОСОБА_4 будь-якої з вищеописаних дій, виникла необхідність у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як обрання запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваної. При цьому вважає, що за допомогою застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого нею кримінального правопорушення.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав повністю та просив таке задовольнити, посилаючись на викладені у ньому обставини; проти надання підозрюваній можливості пересуватися у межах району та міста не заперечив.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні проти клопотання детектива не заперечила, вказуючи при цьому, що її підзахисна з`явилася на виклик до слідчого та була того дня допитана, що свідчить про виконання нею процесуальних обов`язків. Також просила надати можливість ОСОБА_4 пересуватися в межах міста та району, оскільки вона зареєстрована в Ужгородському районі, де відвідує матір, а проживає у місті Ужгороді. З приводу покладення обов`язку здати паспорт для виїзду за кордон, вказувала, що її підзахисна не зможе виконати такий обов`язок, оскільки під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 були вилучені три її паспорти.

У судовому засіданні підозрювана ОСОБА_4 підтримала позицію свого захисника.

Слідчий суддя, заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання, прийшов до такого висновку.

Згідно з положеннями статті 5 пункту 1 підпункт «с» Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до ст. 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканість.

Положеннями статті 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності вищевказаних ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, стан здоров`я підозрюваного, його репутацію та інші обставини.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У судовому засіданні на підставі матеріалів клопотання встановлено, що органом досудового розслідування відділом детективів Територіального управління БЕБ у Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного 14 лютого 2022 року до ЄРДР за №0000053 з правовою кваліфікацією за ч. 1, 2 ст. 203-2, ч. 1 ст. 209 КК України за фактом порушення вимог Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні» № 1334-VI від 15.05.2009 та Закону України «Про державне регулювання діяльності щодо організації та проведення азартних ігор» від 14.07.2020, а саме організації та проведення азартних ігор без ліцензії, забезпечення функціонування закладів, де надається доступ до азартних ігор, які проводяться у мережі «Інтернет» без відповідних на те ліцензій; а також за фактом здійснення систематичних банківських операцій по ухиленню від сплати податків тіньового сектору грального бізнесу та легалізації доходів, одержаних злочинним шляхом.

Вказані обставини ініціатор клопотання підтверджує зокрема протоколом за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій аудіо-, відео- контролю місця від 31 травня 2024 року та протоколами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій аудіо-, відео- контролю особи та за результатами проведеного контролю за вчиненням злочину від 13 серпня 2024 року, з яких видно вхід ОСОБА_4 до приміщення, обладнаного під гральну залу, а також її спілкування з особами з приводу азартних ігор.

За результатом призначеної органом досудового розслідування судової портретної експертизи, отримано висновок експерта від 09 травня 2025 року № СЕ-19/107-25/5880-ФП, згідно з яким зображення особи жіночої статі у відеофайлах з назвою: «2024-05-28-001» у проміжок часу відеозапису з 00:07 с по 00:17 с (особа жіночої статі, що виходить з приміщення, одягнена у чорну футболку з білим написом спереду «los angeles», темно-зелені штани); «RECO0004» у проміжок часу відеозапису 02:11 хв по 03:01 хв (особа жіночої статі, що сидить у кріслі за стійкою, одягнена у світлу футболку) та на порівняльному зразку ( ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ), належать одній і тій самій особі.

Запобіжні заходи є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження (ч. 1, 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України запобіжні заходи можуть застосовуватись до особи, яка набула статусу підозрюваної або обвинуваченої у конкретному кримінальному провадженні.

У ч. 1 ст. 42 КПК України визначено, що підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

З матеріалів доданих до клопотання встановлено, що 18 червня 2025 року у даному кримінальному провадженні про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України, було повідомлено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. к. 29-34).

Отже відповідно до положень ч. 1 ст. 42 КПК України ОСОБА_4 набула статусу підозрюваної в цьому кримінальному провадженні і відносно неї може вирішуватися питання про застосування запобіжного заходу.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Щодо наявності обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною ОСОБА_4 кримінального правопорушення, слідчий суддя констатує таке.

Положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», тому в оцінці цього питання слідчий суддя керується практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ визначення «обґрунтованої підозри» надано, зокрема, у рішенні «Fox, Campbell and Hartley v. The United Kingdom», згідно з яким «…існування обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Втім, що саме може бути розцінене як «обґрунтоване», буде залежати від усіх обставин справи» [15, § 32]. Таке формулювання ЄСПЛ також підтверджено в таких рішеннях, як «Нечипорук і Йонкало проти України», «Erdagoz v. Turkey», «Labita v. Italy», «Ilgar Mammadov v. Azerbaijan» та доповнено вказівкою на те, що «факти, які дають підставу для підозри, не мають бути такого ж рівня, як такі, що обґрунтовують засудження особи» [16, §§ 34, 36], і так само «висунення обвинувачення» [17, § 184].

На підтвердження обґрунтованості повідомленої ОСОБА_4 підозри до клопотання додано матеріали кримінального провадження, які досліджені у судовому засіданні та описані вище, зокрема, протокол за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій аудіо-, відео- контролю місця від 31 травня 2024 року; протоколи за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій аудіо-, відео- контролю особи та за результатами проведеного контролю за вчиненням злочину від 13 серпня 2024 року; висновок судової портретної експертизи від 09 травня 2025 року № СЕ-19/107-25/5880-ФП; протокол додаткового допиту свідка від 25 липня 2024 року та протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25 липня 2024 року.

Дослідивши зміст повідомлення про підозру ОСОБА_4 від 18 червня 2025 року, слідчий суддя прийшов до висновку, що таке відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України, зокрема, щодо змісту письмового повідомлення про підозру, визначеного ст. 277 КПК України, у ньому викладені фактичні обставини можливого вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_4 , виходячи із сукупності досліджених матеріалів, доданих до клопотання, слідчий суддя вважає наявною обґрунтовану підозру щодо вчинення нею інкримінованого кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин.

Разом з цим слідчий суддя зазначає, що на даному етапі досудового розслідування при вирішенні питання про застосування до підозрюваної особи запобіжного заходу, повноваження слідчого судді обмежуються оцінкою доказів на предмет їх переконливості щодо висновку про можливість вчинення кримінального правопорушення за конкретних обставин та конкретною особою, тобто на даній стадії мова йде виключно про обґрунтоване припущення.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу до підозрюваного є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити певні дії, що передбачені в цій статті.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певний ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України» у справі від 23 січня 2012 року № 30671/04 наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Обґрунтовуючи клопотання про застосування запобіжного заходу підозрюваній ОСОБА_4 детектив послався на існування ризиків того, що вона може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Щодо ризику переховування від органів досудового розслідування.

При визначенні імовірності переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування слідчий суддя враховує тяжкість покарання, що загрожує останній у разі визнання її винною у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, який згідно із ст. 12 КК України класифікується як тяжкий злочин і передбачає покарання у вигляді штрафу від десяти тисяч до сорока тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю строком на один рік.

Наявність даного ризику у відповідності до КПК України не означає, що підозрювана обов`язково здійснюватиме переховування, достатньо встановити, що вона має реальну можливість здійснити такі дії у цьому кримінальному провадженні в майбутньому.

На думку слідчого судді, тяжкість інкримінованого підозрюваній кримінального правопорушення та суворість покарання за вчинення такого може свідчити про наявність ризику переховування від органів досудового розслідування чи суду.

Це твердження узгоджується із позицією ЄСПЛ, викладеною у рішенні по справі «Ilijkov v. Bulgaria» від 26.06.2001 (§ 80, заява № 33977/96), за якою суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника дає уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був встановлений, та у рішенні ЄСПЛ по справі «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») № 31315/96 від 25.04.2000, § 76, відповідно до якого при оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання.

В аспекті вказаного ризику слідчий суддя також враховує надані детективом дані Головного центру обробки спеціальної інформації ДПС України № 19/46729-25Вих від 04 червня 2025 року щодо періодичного перетину підозрюваною державного кордону у 2025 році.

Щодо заявленого детективом ризику знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, то слідчий суддя вважає, що такий ризик також існує.

Так, наразі у кримінальному провадженні триває досудове розслідування, отже, продовжується збір фактичних даних, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин вчинення кримінальних правопорушень, у яких підозрюється ОСОБА_4 .

Підозрювана, володіючи інформацією про кримінальне провадження відносно неї, обставини, які є предметом доказування у кримінальному провадженні, може самостійно або за допомогою інших осіб знищити речі і документи, які мають значення для кримінального провадження, в тому числі, що стосуються невстановлених фігурантів кримінального правопорушення, які ще не виявлені органом досудового розслідування, а також місцезнаходження комп`ютерної техніки.

При встановленні наявності ризику перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, слідчий суддя враховує посилання детектива на те, що ОСОБА_4 не з`явилася до органу досудового розслідування 25 червня 2025 року для допиту за попередньо отриманою очно повісткою, що підтверджується долученими до клопотання копіями такої повістки та протоколу допиту ОСОБА_4 від 26 червня 2025 року, що у свою чергу спростовує посилання сторони захисту на протилежне.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, на будь-якій стадії кримінального провадження, тобто як на стадії досудового розслідування, так і на стадії судового провадження.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного (стаття 178 КПК України).

Фактично, слідчий суддя повинен встановити, чи є запобіжний захід пропорційним для запобігання ризику або ризикам, на які вказує сторона обвинувачення, з метою захисту прав підозрюваного та дотримання принципу верховенства права.

Так, слідчий суддя враховує надані стороною обвинувачення дані, що характеризують особу підозрюваної, зокрема те, що ОСОБА_9 є особою з інвалідністю ІІ групи, пенсіонеркою за загальним захворюванням, раніше не судима, та при цьому відсутність у слідчого судді будь-яких інших відомостей щодо підозрюваної.

Слідчим суддею врахована наявність обґрунтованої підозри, а також наявність ризику, який дає достатні підстави вважати, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Отже з огляду на наведене слідчий суддя вважає за можливе застосувати до ОСОБА_4 найбільш м`який запобіжний захід, передбачений ч. 3 ст. 176 КПК України.

Частиною 1 ст. 179 КПК України визначено, що особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

З урахуванням встановлених у кримінальному провадженні ризиків, обставин кримінальних правопорушень та даних про особу підозрюваної ОСОБА_4 слідчий суддя вважає, що на даний час для забезпечення її належної процесуальної поведінки та виконання останньою покладених на неї процесуальних обов`язків, є достатнім застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на неї обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, необхідність яких доведена прокурором у судовому засіданні.

Враховуючи вимоги ч. 7 ст. 194, п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України наявні підстави для визначення строку дії обов`язків, який буде покладений на підозрювану ОСОБА_4 , до 18 серпня 2025 року, тобто в межах строку досудового розслідування.

Керуючись ст. 5 п. 1 підпункт «с» Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини, ст. 29 Конституції України, ст. 177, 186, 193, 194, 196, 198, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

клопотання детектива підрозділу детективів Територіального управління БЕБ у Закарпатській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_7 на підставі матеріалів кримінального провадження, внесених до ЄРДР за № 0000053 від 14 лютого 2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 203-2 КК України, про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Ужгорода Закарпатської області, зареєстрованої у АДРЕСА_1 , мешканки АДРЕСА_2 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

У порядку ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрювану ОСОБА_4 у межах строку досудового розслідування до 18 серпня 2025 року наступні обов`язки:

1) не відлучатися з району проживання без дозволу детектива Територіального управління БЕБ у Закарпатській області ОСОБА_6 , прокурора, за винятком необхідності участі у слідчих діях чи у розгляді кримінального провадження;

2) прибувати до детектива Територіального управління БЕБ у Закарпатській області ОСОБА_6 , прокурора та суду на першу їхню вимогу;

3) повідомляти детектива Територіального управління БЕБ у Закарпатській області ОСОБА_6 , прокурора чи суд про зміну місця проживання та роботи;

4) здати на зберігання до відповідного органу міграційної служби за місцем реєстрації свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених обов`язків до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 179 КПК України контроль за виконанням особистого зобов`язання відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покласти на детектива Територіального управління БЕБ у Закарпатській області ОСОБА_6 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1