Справа № 157/1440/25
Провадження №1-кс/157/362/25
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

18 серпня 2025 рокумісто Камінь-Каширський

Слідчий суддя Камінь-Каширського районного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , розглянувши клопотання слідчого СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 в кримінальному провадженні №0000374 від 20.06.2025 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

встановив:

Слідчий СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 за погодженням із прокурором Камінь-Каширської окружної прокуратури ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, строком на 60 днів.

Клопотання мотивовано тим, що слідчим відділенням Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000374 від 20.06.2025 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, у ході якого встановлено, що ОСОБА_5 за невстановлених в ході досудового розслідування обставинах, місці, даті та часу, але не пізніше 13 серпня 2025 року, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з прямим умислом та корисливим мотивом, всупереч п. 1 Додатку №1 «Перелік видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України» та підпункту «а» ч. 1 Спеціального порядку набуття права власності громадянами на окремі види майна, затверджених пунктами 1 та 2 постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» №2471-XII від 17.06.1992 відповідно, пунктів 2, 9 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12.10.1992, підпунктів 2.1, 8.1, 9.1, 9.2 Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року №622, придбав одноосновний нітроцелюлозний (бездимний) порох масою не менше 4,096 кг, який відноситься до вибухових речовин, після чого 13 серпня 2025 року в 20 годині, переніс його до відділення №35684 ТОВ «Нова Пошта», яке знаходиться по вул. Нова, 2, с. Сокільники Львівського району Львівської області, де за грошову винагороду в сумі 4200 гривень, не маючи на те передбаченого законом дозволу, незаконно збув ОСОБА_8 , анкетні дані якого змінені у зв`язку із залученням до оперативної закупки на підставі статей 65, 66, 275 КПК України, ст. 8 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» та статей 7, 15 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві», вказану вище вибухову речовину, здійснивши її пересилання через зазначене поштове відділення до відділення №2 ТОВ «Нова Пошта», що за адресою: вул. Шевченка, 3, м. Камінь-Каширський Волинська область та яку 17 серпня 2025 року в зазначеному місці вилучено працівниками поліції та припинено злочин.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється в незаконному збуті вибухової речовини без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

ОСОБА_5 затримано 17 серпня 2025 року в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та цього ж дня йому вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженню доказами.

Таким чином, в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Підозрюваний ОСОБА_5 на утриманні нікого не має, кримінальне правопорушення вчинив в умовах дії в державі воєнного стану, при цьому, вчинений злочин пов`язаний зі збутом вибухової речовини, застосування якої може призвести до настання небезпечних наслідків, в тому числі й до загибелі людей.

Разом із цим, на цей час слідством перевіряється інформація про збут ОСОБА_5 вибухової речовини в інші міста України, в цьому випадку необрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою сприятиме підозрюваному у приховуванні та знищенні доказової бази, пов`язаної з незаконним обігом вибухової речовини.

В обґрунтування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий зазначає, що підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, пов`язаного з незаконним збутом вибухової речовини та у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, ОСОБА_5 загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років. Особа підозрюваного молодого віку, а тому він може мати намір та має можливість (наявність грошових коштів, отриманих в результаті вчинення злочину, в якому останній підозрюється) переховуватись від слідства та суду задля уникнення кримінальної відповідальності. Також зазначає, що підозрюваний проживає на території іншої області в населеному пункті, який є територіально віддаленим від органу досудового розслідування та суду.

В обґрунтування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, зазначає, що одним із доказів причетності ОСОБА_5 до вчинення вказаного кримінального правопорушення є покази свідка, який надає відомості про причетність останнього до збуту вибухової речовини, а тому, перебуваючи на свободі підозрюваний матимете можливість незаконно впливати на свідка у провадженні, що негативно вплине на результати досудового розслідування та судового розгляду.

В обґрунтування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зазначено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчинені тяжкого злочину, а також перевіряється його причетність до вчинення інших аналогічних злочинів, вчинених на протязі тривалого часу, що свідчить про систематичність вчинення підозрюваним злочинів, які є корисливими та спрямованими на отримання кримінальних прибутків. Таким чином, розраховуючи на безкарність та уникнення від кримінальної відповідальності, підозрюваний може продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення, пов`язані з незаконним збутом вибухової речовини, оскільки така діяльність є джерелом його доходу.

Вказане вище обґрунтовується встановленими слідством обставинами, передбаченими ст. 178 КПК України, а саме тим, що наявні вагомі докази про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких. У разі визнання ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років; молодий вік підозрюваного.

Застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, зокрема особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_5 не може запобігти вказаним у клопотанні ризикам та не може бути застосовано відносно останнього, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчинені тяжкого корисливого злочину, що дає підстави вважати, що обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, підозрюваним виконані не будуть. Особиста порука не може бути застосована відносно підозрюваного тому, що особа, яка б заслуговувала на довіру та яка зможе поручитися за виконання останнім обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, відсутня. Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не може бути застосовано, у зв`язку із тим, що підозрюваний, враховуючи санкцію покарання, може переховувався від органів слідства з метою уникнення кримінальної відповідальності, а також вільно проводячи дозвілля в умовах, не пов`язаних із позбавленням волі, підозрюваний буде мати можливість прямо або опосередковано впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Слідчий зазначає, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, наявні ризики передбачені ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний має намір та можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, та з врахуванням того, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вказаним ризикам та не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Посилаючись на викладені обставини, слідчий просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів із визначенням застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Слідчий ОСОБА_3 , прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні клопотання підтримали повністю.

Підозрюваний ОСОБА_5 не погодився з клопотанням слідчого та просить застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисники ОСОБА_6 , ОСОБА_7 також вважають запропонований стороною обвинувачення запобіжний захід надто суворим та просять застосувати стосовно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який повністю забезпечить його належну процесуальну поведінку.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, перевіривши додані до клопотання матеріали та дослідивши докази, зібрані під час досудового розслідування, слідчий суддя приходить до висновку про безпідставність клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 та ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Аналіз матеріалів клопотання свідчить про те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, який відноситься до умисного тяжкого злочину та за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років. Доказами, що підтверджують підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення є, зокрема, протокол вилучення товару та огляду покупця від 13.08.2025, протокол огляду покупця та вручення грошових коштів від 13.08.2025, протокол вилучення товару та огляду покупця від 17.08.2025, протокол допиту свідка ОСОБА_8 , висновок експерта №СЕ-19/103-25/10882-ФХВР від 17.08.2025, інші докази, наявні у матеріалах кримінального провадження, у їх сукупності.

На основі перелічених вище доказів 17 серпня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а саме в незаконному придбанні та в подальшого збуті вибухової речовини одноосновного нітроцелюлозного (бездимного) пороху масою 4,096 кг без передбаченого законом дозволу.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, винуватість у скоєнні якого підозрюваний визнає, на думку слідчого судді є наявними ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_5 може переховуватися від органу досудового розслідування, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Водночас прокурором та слідчим при розгляді цього клопотання не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання наведеним ризикам.

Так, ОСОБА_5 вину у скоєному визнав повністю, органом місцевого самоврядування та відділом кадрів ПрАТ «Львівський холодокомбінат» характеризується позитивно, проживає з батьками, які потребують догляду, що в сукупності свідчить про міцні соціальні зв`язки підозрюваного за місцем постійного проживання, а тому слідчий суддя вважає, що запобіжний захід, передбачений ст. 181 КПК України, у вигляді домашнього арешту здатен запобігти ризикам, наявність яких була доведена прокурором та слідчим при розгляді цього клопотання.

Згідно з частинами 1 та 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи викладене вище, перевіривши надані сторонами кримінального провадження матеріали, оцінюючи докази в їх сукупності, слідчий суддя вважає, що з метою запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, є підстави для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Враховуючи, що ОСОБА_5 працює машиністом компресорного цеху аміачно-холодильної установки, здобуває освіту у вищому навчальному закладі, а тому слідчий суддя вважає достатнім обмежити ОСОБА_5 залишати місце проживання лише в нічну пору доби та заборонити спілкування зі свідками у кримінальному провадженні.

Керуючись статтями 177, 181, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя

постановив:

У задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 відмовити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком 60 (шістдесят днів) до 15 жовтня 2025 року включно.

Покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:

- не залишати місце проживання житловий будинок АДРЕСА_1 з 20 години до 07 години наступного дня;

- прибувати до слідчого, прокурора та суду на першу вимогу;

- не залишати територію Львівського району Львівської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утримуватися від спілкування зі свідками в кримінальному провадженні.

Ухвалу для виконання направити Камінь-Каширському районному відділу поліції ГУНП у Волинській області.

Ухвала може бути оскаржена прокурором, підозрюваним протягом п`яти днів із дня її оголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду.

Повний текст ухвали оголошено в 16 годині 20 хвилин 22 серпня 2025 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1