УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000644 від 12.07.2024, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

В обґрунтування клопотання вказано, що 3 відділом 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управлінням СБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000644 від 12.07.2024 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1, ч. 1 ст. 436-2 КК України та за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 113 КК України.

16.07.2025 на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_6 (справа №761/26049/25), проведено обшук за місцем фактичного проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , яка об`єднана з квартирою АДРЕСА_2 , під час якого виявлено та вилучено:

- мобільний телефон марки «Apple», моделі «iPhone 16 Pro MAX» в корпусі золотистого кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , з сім картою мобільного оператора «Водафон» з номером НОМЕР_3 , з паролем захисту « НОМЕР_4 »;

- ноутбук в корпусі сірого кольору марки «HP» модель «ElliteBook 660 G11», серійний номер CD4229PS.

16.07.2025 вилучені в ході проведення обшуку предмети визнано речовими доказами.

Посилаючись на встановлені в ході досудового розслідування обставини, з метою забезпечення збереження речових доказів, а також враховуючи, що вказане майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, прокурор просив накласти арешт на вилучене майно.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Представник власника майна у судовому засіданні проти клопотання заперечувала, подала відповідні письмові заперечення, в яких просила відмовити у задоволенні клопотання.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку про наступне.

Встановлено, що 2 відділом 4 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000522 від 11.06.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

3 відділом 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управлінням СБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000644 від 12.07.2024 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1, ч. 1 ст. 436-2 КК України та за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 113 КК України.

16.07.2025 на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_6 (справа №761/26049/25), проведено обшук за місцем фактичного проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , яка об`єднана з квартирою АДРЕСА_2 , під час якого виявлено та вилучено:

- мобільний телефон марки «Apple», моделі «iPhone 16 Pro MAX» в корпусі золотистого кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , з сім картою мобільного оператора «Водафон» з номером НОМЕР_3 , з паролем захисту «131012»;

- ноутбук в корпусі сірого кольору марки «HP» модель «ElliteBook 660 G11», серійний номер CD4229PS.

17.07.2025 слідчим винесено постанову про визнання вищевказаного мобільного телефону речовим доказом у кримінальному провадженні №0000644 від 12.07.2024.

Згідно ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

При цьому, ч. 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, в силу ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, майно, яке за обґрунтованої підозри органу досудового розслідування має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України приймається у формі постанови.

З огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

З урахуванням викладеного, арешт майна з огляду на положення, передбачені п.1 ч. 2 та ч. 3 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Так, слідчим суддею з матеріалів клопотання встановлено, що вилучене майно, а саме мобільний телефон марки «Apple», моделі «iPhone 16 Pro MAX» в корпусі золотистого кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , з сім картою мобільного оператора «Водафон» з номером НОМЕР_3 , з паролем захисту « НОМЕР_4 », може бути використано як доказ у кримінальному провадженні, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Як постанова про визнання вказаного майна речовим доказом так і клопотання про арешт майна, з посиланням на встановлені у кримінальному провадженні фактичні обставини кримінального правопорушення, містять відповідні мотиви та підстави на обґрунтування висновку про відповідність такого майна ознакам речових доказів, визначеним ст. 98 КПК України, зокрема посилання на те, що вилучене майно може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, слідчим суддею не встановлено.

При цьому, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотання прокурора в частині накладення арешту на ноутбук в корпусі сірого кольору марки «HP» модель «ElliteBook 660 G11», серійний номер CD4229PS, оскільки прокурором не надано достатньої кількості доказів необхідності накладення арешту на вилучене майно, його відповідність критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, а тому суд не вбачає достатніми та обґрунтованими підстави для задоволення клопотання.

Враховуючи викладене, клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню.

У порядку п. 3 ч. 1 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно, на яке відмовлено в накладенні арешту, підлягає негайному поверненню власнику.

Керуючись ст. ст. 98, 100, 131, 132, 170-173, 175, 309, 395 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, вилучене 16.07.2025 в ході проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- мобільний телефон марки «Apple», моделі «iPhone 16 Pro MAX» в корпусі золотистого кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , з сім картою мобільного оператора «Водафон» з номером НОМЕР_3 , з паролем захисту «131012».

В іншій частині - відмовити.

Зобов`язати уповноважену особу, в якої утримується тимчасово вилучене майно, яке було вилучене 16.07.2025 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: ноутбук в корпусі сірого кольору марки «HP» модель «ElliteBook 660 G11», серійний номер CD4229PS, негайно повернути його ОСОБА_7 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1