НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

Іменем України

28 квітня 2025 року ЄУ № 322/258/25 (Провадження № 1-кс/322/55/25)

Слідчий суддя Новомиколаївського районного суду Запорізької області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю скаржника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність працівників відділення поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його депутатським зверненням від 17.02.2025 (вх. №429Д, ЄО №567 від 17.02.2025),

встановив:

05.03.2025 депутат Новомиколаївської селищної ради Запорізького району Запорізької області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі вказаною скаргою зі змісту якої випливає, 17.02.2025 він звертався до ВнП №3 із депутатським зверненням у якому просив: направити його депутатське звернення до військової частини, де проходить військову службу ОСОБА_4 ; направити його депутатське звернення до військової контррозвідки СБУ, щоб перевірили ОСОБА_4 ; допомогти вручити повістки; зареєструвати депутатське звернення до ЄРДР за ст.ст.114, 351 КК України, щодо ІНФОРМАЦІЯ_1 ; провести досудове розслідування за ним, притягнути до відповідальності; відсторонити від займаної посади на період розслідування, повідомити про підозру у вчиненні злочинів; визнати його потерпілим; надати пам`ятку потерпілого; витребувати всі відповіді в повному обсязі від зазначених осіб, які вказані в 4 (чотирьох) депутатських зверненнях від 27.12.2024.

Втім працівники ВнП №3 його прохання не виконали, зокрема не зареєстрували його звернення до ЄРДР.

Також у скарзі ОСОБА_3 вказує на ряд інших обставин, які прямо не стосуються його депутатського звернення від 17.02.2025 вх.

ОСОБА_5 у скарзі посилається на ст.214 КПК України, ст.ст.13, 15 ЗУ «Про статус депутатів місцевих рад», ст.24 ЗУ «Про національну поліцію» положення про порядок ведення ЄРДР, затверджено наказом Генерального прокуратура України від 30 червня 2020 року №298, наводив ознаки складу кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.28, 351, 364 КК України (з його точки зору).

Скаржник просив визнати бездіяльність працівників ВнП №3, щодо проведення перевірки за його зверненням, повідомленням про злочин від 17.02.2025 незаконною і зобов`язати працівників ВнП №3 його звернення повідомлення про злочин від 17.02.2025 внести до ЄРДР, провести досудове розслідування за ним.

Ухвалою слідчого судді від 05.03.2025 відкрито провадження за скаргою. Витребувано матеріали за депутатським зверненням ОСОБА_3 від 17.02.2025.

Судові засідання неодноразово відкладались, як за клопотаннями скаржника, так і з огляду на те, що матеріали за депутатським зверненням ОСОБА_3 (ЄО №567) не надавалися слідчому судді, оскільки з ВнП №3 вони були направлені до УСБУ в Запорізькій області. Також з огляду на те, що в клопотанні ОСОБА_3 , йшлося про витребування матеріалів за відповіддю ВнП №3 від 25.02.2025 №1214/72/01-2025 витребовувались і ці матеріали (ЄО №597), втім було встановлено, що вони не стосуються депутатського звернення вх.429Д.

УСБУ в Запорізькій області запитувані матеріали не надало, водночас в одному з засідань ОСОБА_3 надав копію свого депутатського звернення вх.429Д з додатками, тому слідчий суддя з урахуванням думки скаржника дійшов висновку про можливість розгляду скарги на підставі наявних матеріалів. ОСОБА_3 також зазначив, що від УСБУ будь-якої інформації йому не надходило, тому він переконаний в тому, що його депутатське звернення в ЄРДР не внесено.

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав доводи скарги просив її задовольнити. Уточнив, що в зверненні фактично помилково вказана кваліфікація ст.114 КК України (шпигунство), тоді як він мав на увазі ст.114-1 КК України (перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань).

Представник ВнП №3, в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив.

Відсутність в судових засіданнях представника ВнП №3, відповідно до ч.3 ст.306 КПК України не перешкоджає розгляду скарги.

Заслухавши скаржника, оцінивши та дослідивши скаргу і доводи якими вона обґрунтовується, вивчивши матеріали за депутатським звершенням, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Встановлено, що 27.12.2024 ОСОБА_3 звернувся з чотирма депутатськими зверненнями до начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 .

В першому зверненні ставилось питання чому з 24.02.2022 по 31.12.2022 і з 01.01.2023 до теперішнього часу ІНФОРМАЦІЯ_1 , не вручав повістки на відправлення: голові Новомиколаїської селищної ради Запорізького району Запорізької області восьмого скликання ОСОБА_7 , або його сину - ОСОБА_8 , чоловікам депутатам Новомиколаївської селищної ради, чоловікам, або синам депутатів жінок, чоловікам, які працюють в Новомиколаївській селищній раді, чоловікам, або синам жінок, які працюють в Новомиколаївській селищній раді, працівникам відділення поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області 50%, суддям Новомиколаївського районного суду Запорізької області 50%, прокурорам Новомиколаївського відділу Запорізької окружної прокуратури Запорізької області 50%.

В другому зверненні описувались обставини, які відбулися на 30-й і 31-й позачергових сесіях, згадувались голова селищної ради ОСОБА_7 і депутат ОСОБА_4 , а також містилось прохання про вручення повісток особам, які вказані у депутатському запиті від 16.09.2024.

В третьому зверненні описувались обставини, які відбулися 31-й позачерговій сесії і містилось прохання про вручення повісток голові Новомиколаїської селищної ради Запорізького району Запорізької області восьмого скликання ОСОБА_7 , або його сину - ОСОБА_8 , чоловікам депутатам Новомиколаївської селищної ради, чоловікам, або синам депутатів жінок, чоловікам, які працюють в Новомиколаївській селищній раді, чоловікам, або синам жінок, які працюють в Новомиколаївській селищній раді, працівникам відділення поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області 50%, суддям Новомиколаївського районного суду Запорізької області 50%, прокурорам Новомиколаївського відділу Запорізької окружної прокуратури Запорізької області 50%.

В четвертому зверненні описувались обставини, які відбулися на 30-й і 31-й позачергових сесіях, і містились прохання направити депутатське звернення до військової частини де проходить службу депутат ОСОБА_4 і до військової контрозвідки СБУ для перевірки діяльності депутата ОСОБА_4 .

На кожне з цих звернень ІНФОРМАЦІЯ_1 надані відповіді (№2/3/5669 від 27.12.2024, №2/3/5670 від 27.12.2024, №2/3/5673 від 30.12.2024, №2/3/5674 від 30.12.2024), які направлені депутату засобом поштового зв`язку.

Вказані обставини були зазначені у депутатському зверненні ОСОБА_3 від 17.02.2025.

Це депутатське звернення зареєстровано ВнП №3 в ЄО №567 від 17.02.2025 (вх 429Д), а 18.02.2025 матеріали за цим зверненням направлені до УСБУ в Запорізькій області для прийняття рішення в порядку ст.214 КПК України.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування визначений главою 26 КПК України.

Так, ч.1 ст.303 КПК України закріплений вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування. Зокрема, у відповідності до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена така бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч.1 ст.303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

За змістом ч.1 ст.214 КПК України, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 години після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Системний аналіз положень ст.ст.214, 303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Підставою кримінальної відповідальності згідно з ч.1 ст.2 КК України є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Стаття 11 Кримінального кодексу України визначає, що кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

При цьому Особлива частина Кримінального кодексу України визначає, які саме діяння є кримінальними правопорушеннями, в чому полягає об`єктивна та суб`єктивна сторона того чи іншого кримінального правопорушення, їх кваліфікуючі ознаки тощо.

Виходячи з наведеного, за умови наявності в заяві, повідомленні тих чи інших об`єктивних даних, що дійсно містять ознаки відповідного кримінального правопорушення, то такі заяви чи повідомлення необхідно вважати саме заявами, повідомленнями про вчинені кримінальні правопорушення, відомості про які підлягають внесенню слідчим, дізнавачем, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань в порядку та строки, передбачені ст.214 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст.214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Згідно з п.п.4, 5 ч.5 ст.214 КПК України та пункту 1 глави 2 розділу I Положення про порядок ведення ЄРДР, затвердженого наказом Генерального прокурора України №298 від 30.06.2020, до ЄРДР вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела, його попередню правову кваліфікацію із зазначенням статті (частин статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Отже незважаючи на те, що ст.214 КПК України прямо не передбачено проведення перевірки щодо змісту заяви, виходячи з змісту ч.5 ст.214 КПК України, зміст таких відомостей має бути підданий оцінці.

Повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомленнях потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, прокурор.

Оскільки КПК України надана можливість оскаржити дії слідчого/прокурора, то у слідчого судді виникають повноваження щодо перевірки правильності висновку слідчого/прокурора в результаті такої оцінки.

Вказане відповідає основним положенням цього Кодексу, зокрема п.18 ст.3 КПК України (визначення основних термінів Кодексу), відповідно до якого, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю з дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі №818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Аналіз змісту положень ст.214 КПК України свідчить про обов`язковість вчинення дій лише щодо прийняття та реєстрації заяви, як це передбачено у частині четвертій вказаній статті, і відмова у вчиненні таких дій не допускається.

Водночас, зміст частини першої зазначеної статті не передбачає імперативного обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про ознаки кримінального правопорушення, передбаченого діючим Кримінальним кодексом України.

Тобто, підставою внесення до ЄРДР та початку досудового розслідування можуть слугувати не будь-які заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, а лише ті, у яких зазначені фактичні обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, що є гарантією кожній особі від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу, оскільки безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

Для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань заявник має зазначити у повідомленні конкретні, відомі йому обставини такого злочину.

Дійсно, у особи, яка подає заяву, відсутній обов`язок наводити в ній всі фактичні обставини певного злочину. Забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінальних правопорушень, у тому числі доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України, покладено саме на органи досудового розслідування та є одним із завдань кримінального провадження.

Однак до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про конкретне кримінальне правопорушення, а не про будь-які дії, які не містять таких ознак.

Завдання і функція слідчого судді, прийняття ним рішення, зокрема при розгляді скарг на бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора щодо невнесення відомостей в ЄРДР, не може зводитись до формальної перевірки факту внесення чи невнесення в ЄРДР відповідних відомостей, натомість слідчий суддя відповідно до вимогам ст.94 КПК України за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Основним складовим елементом об`єктивної сторони будь-якого кримінального правопорушення є його суспільна небезпечність. Кримінального правопорушення серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень або проступків (адміністративних, дисциплінарних та інших).

Умовно депутатське звернення ОСОБА_3 можна розділити на дві частини - це невиконання прохань, які вказувались в зверненнях адресованих ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо вручення повісток (ст.114-1 КК України), а також непогодження з відповідями (вважає їх неправдивими і неповними), які надані на поставлені ним питання і направлення цих відповідей засобом поштового зв`язку, а не вручення їх особисто депутату (ст.351 КК України).

Саме для перевірки доводів депутата в контексті можливих незаконних дій і прийняття рішення відповідно до чинного законодавства, матеріалів за його зверненням були направлені до УСБУ в Запорізький області. Втім посадові особи вказаного правоохоронного органу підстав для внесення відомостей в ЄРДР не знайшли.

Загальна позиція скаржника зводиться до того, що якщо ті питання чи пропозиції, які зазначаються ним в його зверненнях, запитах чи скаргах не виконуються (задовольняються), або виконуються (задовольняються) не так як вважає за потрібне ОСОБА_3 , це є кримінальним правопорушенням, незалежно від підстав, причин і мотивів прийняття чи не прийняття того чи іншого рішення.

Не оцінюючи обґрунтованість депутатського звернення ОСОБА_3 , на предмет наявності ознак складу кримінальних правопорушень, слідчий суддя вважає, що в ньому відсутні відомості, які свідчать або можуть свідчити про вчинення згаданих у скарзі кримінальних правопорушень (ст.ст.114-1, 351 КК України), отже підстави для задоволення скарги відсутні.

Крім цього слідчий суддя звертає увагу, що депутат ОСОБА_3 у скарзі на бездіяльність при висвітленні елементів складу кримінального правопорушення (об`єкта, суб`єкта, об`єктивної і суб`єктивної сторони) і вказівки про потерпілого, фактично змішує в одне кримінальне правопорушення елементи складу різних кримінальних правопорушень, зазначає про кримінальні правопорушення з кваліфікацією за ст.ст.28 (співучасть), 351 (перешкоджання діяльності депутата), 364 (зловживання владою або службовим становищем) КК України згадуючи слідчого, хоча в резолютивній частині скарги просить внести до ЄРДР його депутатське звернення від 17.02.2025, у якому, в свою чергу, мова йшла про внесення до ЄРДР відомостей за ст.114 КК України (шпигунство, а малася на увазі ст.114-1 КК України - перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань) і ст.351 КК України щодо ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст.ст.214, 303, 306, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність працівників ВнП №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його за його депутатським зверненням від 17.02.2025 (вх. №429Д, ЄО №567 від 17.02.2025), відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1