Справа № 392/810/25
Провадження № 1-кп/392/186/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2025 року м. Мала Виска

Маловисківський районний суд Кіровоградської області у складі головуючого судді - ОСОБА_1 , секретар судових засідань - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Мала Виска кримінальне провадження відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000123 від 13.03.2025 року, яке надійшло до суду з угодою про визнання винуватості, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вись, Маловисківського району, Кіровоградської області, із середньою освітою, співмешкає без реєстрації шлюбу, зі слів має на утриманні м/л дитину 2014 р.н., зі слів працюючого неофіційно на автомийці, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, 21.11.2019 року відносно ОСОБА_3 до Кіровського районного суду м. Кіровограда направлено обвинувальний акт для розгляду за ч.2 ст.307 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України,

за участю сторін судового провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

потерпілого - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката - ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

в середині лютого 2025 року ОСОБА_3 під час спілкування з потерпілим ОСОБА_5 , попрохав останнього зайняти йому кошти в сумі 200 грн., шляхом перерахування коштів на банківську картку № НОМЕР_1 власником якої є ОСОБА_7 , однак вказана картка перебуває у користуванні ОСОБА_3 ..

Після чого, ОСОБА_5 , будучи необізнаним з роботою мобільного додатку «Приват24» добровільно надав ОСОБА_3 свою банківську картку № НОМЕР_2 для реєстрації у вказаному додатку для подальшого входу у дану автоматизовану систему для перерахунку коштів.

В подальшому ОСОБА_3 , в період часу з 22.02.2025 по 24.02.2025, маючи всі необхідні засоби, за допомогою свого мобільного телефону марки «Redmi Note 10 Pro», синього кольору, сім-карта НОМЕР_3 , авторизувався у мобільному додатку «Приват 24» АТ КБ «Приватбанк», використовуючи відомий йому «логін» та «пароль» ОСОБА_5 , тим самим здійснив вхід до вказаної автоматизованої системи, від імені ОСОБА_5 , внаслідок чого отримав доступ до автоматизованої системи «Приват 24» отримавши при цьому можливість розпоряджатись коштами та функціями вищезазначеного банківського рахунку ОСОБА_5 , а також отримавши доступ до всіх послуг, які пропонує Інтернет-банкінг додатку «Приват 24». В цей час в останнього виник умисел на заволодіння грошовими коштами на банківському рахунку потерпілого ОСОБА_5 , НОМЕР_4 відкритий в АТ КБ «Приватбанк».

Реалізуючи свій злочинний намір направлений на заволодіння чужим майном - грошовими коштами ОСОБА_5 , шахрайським шляхом, ОСОБА_3 , в період з 22.02.2025 по 24.02.2025 року перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, зі свого мобільного телефону через мобільний додаток «Приват 24» маючи доступ до кредитного карткового рахунку, відкритого в ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_2 , належної ОСОБА_5 , шляхом переказу коштів на банківську картку якою він користується № НОМЕР_1 , а саме: 22.02.2025 о 08:43 год в сумі 325 грн.; 23.02.2025 о 21:22 год в сумі 905 грн.; 23.02.2025 о 21:32 год в сумі 3517,50 грн.; 23.02.2025 о 22:59 год в сумі 405 грн.; 24.02.2025 о 03:06 год в сумі 13065 грн.; 24.02.2025 о 13:44 год в сумі 545 грн.

У вказаний період ОСОБА_3 , здійснив шість транзакцій з вищезазначеного карткового рахунку ОСОБА_5 , грошові кошти загальною сумою 18762,50 гривень, обернувши викрадені грошові кошти на свою користь та розпорядившись ними на власний розсуд, чим завдав матеріальних збитків потерпілому ОСОБА_5 на вказану суму.

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив шахрайство, вчинене щляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 190 КК України.

Разом з обвинувальним актом до суду надійшла угода про визнання винуватості, укладена 26 квітня 2025 року прокурором Маловисківського відділу Новоукраїнської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_8 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000123 від 13.03.2025 року, з однієї сторони та обвинуваченим ОСОБА_3 , у присутності захисника-адвоката ОСОБА_6 з іншої сторони. Відповідно до зазначеної угоди обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі та беззастережно визнає свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_3 буде призначене покарання за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.190 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання, встановивши іспитовий строк - визначений судом та відповідно до вимог ст.76 КК України, покласти на нього обов`язки, визначені судом.

До угоди про визнання винуватості додано заяву потерпілого ОСОБА_5 , в якій останній не заперечував щодо укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним ОСОБА_3 , із узгодженою мірою покарання для підозрюваного ОСОБА_3 погоджується.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , повністю визнав себе винним у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України за обставин, вказаних в обвинувальному акті, щодо вчиненого розкаявся. Після роз`яснення йому прав та особливостей оскарження в апеляційному та касаційному порядку вироку на підставі угоди, наслідків затвердження угоди про визнання винуватості, характеру обвинувачення, виду покарання, зазначив, що розуміє характер обвинувачення, вид покарання за угодою. При укладенні угоди він діяв добровільно, будь-якого впливу для укладення угоди на нього не здійснювалося. Наполягав на затвердженні угоди.

Захисник обвинуваченого в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості, підтвердивши факт добровільності укладення угоди.

Прокурор в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити покарання, погоджене в угоді.

Потерпілий ОСОБА_5 не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченому покарання, яке вказане в угоді. Претензій матеріального чи морального характеру не має. Обвинувачений повністю відшкодував завдану йому шкоду.

Суд, заслухавши думку учасників, вивчивши обвинувальний акт, та перевіривши угоду про визнання винуватості, приходить до наступного.

Згідно із п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти, зокрема, рішення про затвердження угоди.

Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно із ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Так, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_3 вчинив шахрайство, вчинене шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

Зазначені дії вірно кваліфікуються за ч.4 ст.190 КК України і згідно зі ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів. Цивільний позов потерпілим не заявлявся. Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України в даному випадку угода про визнання винуватості може бути укладена.

В судовому засіданні встановлено, що укладання угоди про визнання винуватості є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, обвинуваченому було роз`яснено і суд впевнився в тому, що він розуміє свої права у кримінальному провадженні відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України; наслідки укладення та затвердження угод, передбачені ст. 473 цього Кодексу; характер обвинувачення; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього в разі затвердження угоди судом.

Суд, перевіривши угоду на відповідність Кримінальному процесуальному кодексу України, дійшов висновку, що вона відповідає закону. Угода складена в присутності захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_6 , яким перевірено достовірність змісту даної угоди та її відповідність волевиявленню обвинуваченого ОСОБА_3 . Судом не встановлено визначених частиною 7 статті 474 КПК України підстав для відмови в затвердженні угоди.

Узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, а саме пропонується у межах встановленого в санкції частин статті Особливої частини Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а також обставини, які пом`якшують покарання, та обставини, які обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 раніше не судимий, на розгляді у Кіровському районному суду м. Кіровограда з 2019 року знаходиться обвинувальний акт відносно нього за ч.2 ст.307 КК України, на обліках у кабінеті лікарів нарколога та психіатра КНП «Маловисківська лікарня» не значиться, має постійне місце проживання, зі слів працює неофіційно на автомийці, вчинив кримінальне правопорушення проти власності, наявність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , серед яких щире каяття, добровільне відшкодування завданої потерпілому шкоди, відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого і попередження нових кримінальних правопорушень без відбування останнім покарання і вважає за можливе, застосувавши ст.75 КК України, звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості та ухвалення обвинувального вироку з призначенням ОСОБА_3 виду та міри покарання за ч. 4 ст.190 КК України.

Підстав для застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу, судом не встановлено, з урахуванням його належної процесуальної поведінки.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні. Речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373-376, 474-475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 26 квітня 2025 року в кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР за № 0000123 від 13.03.2025 року прокурором Маловисківського відділу Новоукраїнської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_3 , у присутності захисника-адвоката ОСОБА_6

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Згідно зі ст.76 КК України протягом іспитового строку покласти на ОСОБА_3 обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Цивільний позов не заявлявся. Процесуальні витрати відсутні. Речові докази відсутні.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому та його захиснику.

Роз`яснити учасникам провадження, що згідно ст.476 КПК України, у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким була затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення цього кримінального правопорушення.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Головуючий ОСОБА_9

суддя