УХВАЛА

іменем України

01.09.2025

Справа № 331/4932/25

Провадження № 1-кс/331/1677/2025

Слідчий суддя Олександрівського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000758 від 26.08.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України, -

про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

У провадження слідчого судді надійшло клопотання про арешт майна у якому зазначено, що 26.08.2025 о 09:50 до ВП №2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області надійшло повідомлення про те, що з приміщення квартири АДРЕСА_1 за місцем мешкання ОСОБА_4 , якій близько 75 років (повні данні встановлюються), відчувається трупний запах. На даний час місцезнаходження ОСОБА_4 не відомо. ЄО-16962

Так, 26.08.2025 в період часу з 10 години 30 хвилин по 10 годину 45 хвилин було проведено огляд місця події, а саме приміщення тамбуру до квартири АДРЕСА_1 за місцем мешкання ОСОБА_4 якій близько 75 років (повні данні встановлюються) відчувається специфічний запах схожий на трупний.

В ході досудового розслідування встановити родичів ОСОБА_4 , або особи, яка б могла відчинити двері квартири або надати дозвіл на проведення огляду квартири не представилось можливим.

Допитано в якості свідка ОСОБА_5 (сусідку яка мешкає в 14 квартирі), яка пояснила, що в неї спільний тамбур з квартирою АДРЕСА_2 в якій мешкає ОСОБА_4 якій близько 75 років. Приблизно 23.08.2025 ОСОБА_5 почула специфічний запах в тамбурі однак не звернула на це уваги. Але з кожним днем запах посилювався. Двері при неодноразовому дзвінку ніхто не відкриває. Мобільний телефон яким користується ОСОБА_4 останній раз працював тиждень тому. Останній раз бачила сусідку близько місяця тому.

Допитано в якості свідка ОСОБА_6 (сусідку з першого поверху), яка пояснила, що їй відомо що в квартири АДРЕСА_1 мешкає одна ОСОБА_4 якій близько 75 років.

27.08.2025 року слідчим за вищевказаною адресою на підставі ухвали слідчого судді Олександрівського районного суду міста Запоріжжя, проведено санкціонований обшук квартири АДРЕСА_1 . В ході обшуку у приміщенні квартири виявлено труп гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який оглянуто за участю судово-медичного експерта, вході огляду ознак насильницької смерті не встановлено, після чого труп направлено до ЗОБ СМЕ ЗОР. В ході обшуку у приміщенні квартири виявлено та вилучено:

- документи на квартиру у двох полімерних файлах, які упаковано до паперового конверту;

- мобільний телефон «Samsung» з ІMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 , в корпусі червоного кольору, кнопковий, на момент проведення обшуку вимкнений, упакований до спецпакету СRI1115339;

- зв`язку ключів, зокрема ключі від квартири, які упаковані паперового конверту.

На теперішній час з метою проведення подальшого досудового розслідування та встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, виникла необхідність у накладенні арешту на вилучені речі.

Слідчий подав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, на задоволенні клопотання наполягає.

Згідно ч.1 ст. 172 КПК України неприбуття слідчого у судове засідання не перешкоджає його розгляду.

Фіксування розгляду клопотання технічними засобами звукозапису не здійснювалось на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних обставин.

Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно із ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

За ч. 1 ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 1 додаткового (першого)протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено,що кожна фізична,або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше,як в інтересах суспільства і на умовах,передбачених законом,або загальними принципами міжнародного права.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

ЄСПЛ також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A №52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A №98) (справа «East/West Alliance Limited» проти України).

Як вбачається з наданого суду витягу № 0000758 від 26.08.2025 було внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Відповідно до протоколу огляду події від 26.08.2025 за адресою: АДРЕСА_1 співробітниками поліції проведено огляд місця події, в ході якого виявлено та вилучено:

- документи на квартиру у двох полімерних файлах, які упаковано до паперового конверту;

- мобільний телефон «Samsung» з ІMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 , в корпусі червоного кольору, кнопковий, на момент проведення обшуку вимкнений, упакований до спецпакету СRI1115339;

- зв`язку ключів, зокрема ключі від квартири, які упаковані паперового конверту.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого,прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Метою накладення арешту слідчий вважає забезпечення збереження речових доказів.

Дослідженням наявних матеріалів встановлено, що клопотання слідчого про арешт майна відповідає вимогам ст.ст.170, 171 КПК України та належним чином обґрунтоване. Доведена необхідність такого арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

Крім того, слідча суддя звертає увагу на те, що арешт майна є тимчасовим заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження, який в подальшому може бути скасований у визначеному законом порядку. У відповідності до вимог ст. 174 КПК України законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна, а також і те, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст.ст.170-173 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання про старшого слідчого СВ відділу поліції №2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000758 від 26.08.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на майно вилучене «27» серпня 2025 року в ході обшуку квартири АДРЕСА_1 , а саме:

- документи на квартиру у двох полімерних файлах, які упаковано до паперового конверту;

- мобільний телефон «Samsung» з ІMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 , в корпусі червоного кольору, кнопковий, на момент проведення обшуку вимкнений, упакований до спецпакету СRI1115339;

- зв`язку ключів, зокрема ключі від квартири, які упаковані паперового конверту.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвалу може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1