ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 527/200/25 Номер провадження 11-кп/814/1385/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарями судового засідання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

з участю прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000013, за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_9 на вирок Глобинського районного суду Полтавської області від 03 березня 2025 року,

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Вироком суду

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Землянки Глобинського району Полтавської області, громадянку України, українку, з вищою освітою, незаміжню, не працюючу, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судиму 15.01.2025 вироком Глобинського районного суду Полтавської області за ч. 2 ст. 125, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 2 років пробаційного нагляду, визнано винуватою та засуджено:

- за ст. 390-1 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки.

На підставі ст. ст. 71, 72 КК України до призначеного ОСОБА_9 покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Глобинського районного суду Полтавської області від 15.01.2025 та за сукупністю вироків призначено ОСОБА_9 остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки 1 місяць .

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_9 не обирався.

Строк відбування покарання ОСОБА_9 встановлено рахувати з дня прибуття і постановки на облік у виправному центрі після набрання вироком законної сили.

Згідно з вироком суду, вироком Глобинського районного суду Полтавської області у справі №527/3126/24, провадження № 1- кп/527/3126/24 від 20.11.2024 до ОСОБА_9 застосовано обмежувальні заходи, відповідно до яких на останню покладено обов`язок пройти програму для кривдників строком один місяць, для чого її направлено до Глобинської міської ради Кременчуцького району Полтавської області у порядку, передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

30.12.2024 ОСОБА_9 було викликано до комунальної установи «Центр надання соціальних послуг Глобинської міської ради» для проходження програми для кривдників.

30.12.2024 ОСОБА_9 з`явилась до комунальної установи «Центр надання соціальних послуг Глобинської міської ради» та з нею було укладено договір про участь в програмі для кривдників та складено індивідуальний план проходження програми для кривдників, з якими ОСОБА_9 було ознайомлено під особистий підпис.

Під час першої сесії діагностичного блоку, яку було проведено з ОСОБА_9 30.12.2024, остання під особистий підпис була ознайомлена з індивідуальним планом роботи учасника Типової програми для кривдників та попереджена, що в разі неявки для проходження даної програми комунальна установа «Центр надання соціальних послуг Глобинської міської ради» в триденний термін надає повідомлення про не проходження програми до відділу поліції №1 Кременчуцького районного управління ГУНП в Полтавській області.

03.01.2025 ОСОБА_9 , відповідно до індивідуального плану роботи учасника, для проходження програми для кривдників не з`явилась. Про причини своєї неявки не повідомляла.

06.01.2025 ОСОБА_9 , відповідно до індивідуального плану роботи учасника, для проходження програми для кривдників не з`явилась. Про причини своєї неявки не повідомляла.

15.01.2025 ОСОБА_9 , відповідно до індивідуального плану роботи учасника, для проходження програми для кривдників не з`явилась. Про причини своєї неявки не повідомляла.

16.01.2025 ОСОБА_9 , відповідно до індивідуального плану роботи учасника, для проходження програми для кривдників не з`явилась. Про причини своєї неявки не повідомляла.

07.01.2025 та 17.01.2025 до відділу поліції №1 Кременчуцького районного управління ГУНП в Полтавській області від начальника відділу соціального захисту та охорони здоров`я Глобинської міської ради надійшли повідомлення про не проходження програми для кривдників ОСОБА_9 .

Таким чином, в період часу з 03 січня 2025 року по 16 січня 2025 року ОСОБА_9 , будучи ознайомленою службовою особою комунальної установи «Центр надання соціальних послуг Глобинської міської ради» під особистий підпис з графіком та правилами проходження програми для кривдників, достовірно знаючи про покладені на неї обов`язки проходження програми для кривдників, умисно, без поважних причин, в обумовлені графіком дні проходження програми не з`явилась, чим умисно ухилялась від проходження програми для кривдників.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_9 просить вирок суду змінити та призначити покарання, не пов`язане з обмеженням волі.

Вказує, що місцевим судом не взято до уваги всіх обставин вчинення кримінального правопорушення, даних, які її характеризують, її молодий вік, наявність соціальних зв`язків, щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину, визнання вини та відсутність обтяжуючих обставин, у зв`язку з чим вважає, що їй призначено занадто суворе покарання.

Позиції учасників судового провадження.

До суду апеляційної інстанції ОСОБА_9 , будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце судового розгляду не з`явилася та не повідомила про причини своєї неявки. Оскільки в апеляційній скарзі питання про погіршення становища обвинуваченої не ставилося і вона не заявляла про своє бажання брати безпосередню участь у судовому засіданні, колегія суддів, вислухавши думку прокурора про можливість розгляду апеляційної скарги, вважала за можливе переглянути оскаржуваний вирок у відсутність обвинуваченої.

Прокурор в суді апеляційної інстанції заперечив проти задоволення скарги ОСОБА_9 , просив вирок суду залишити без змін.

Мотиви суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченого цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, у якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Суд першої інстанції, розглядаючи кримінальне провадження щодо ОСОБА_9 , у повній мірі дотримався вказаних вимог Кримінально-процесуального законодавства.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 390-1 КК України та кваліфікація її дій як умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, є правильним, оскільки ґрунтується на зібраних у кримінальному провадженні і перевірених у суді належних і допустимих доказах та детально наведених у вироку, як того вимагає ст. 374 КПК України, відповідає фактичним обставинам справи та наразі учасниками судового розгляду не оспорюється.

Судове рішення обвинувачена оскаржує в частині призначення покарання.

При цьому ОСОБА_9 вважає, що суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги всіх обставин вчинення кримінального правопорушення, даних, які її характеризують, її молодий вік, наявність соціальних зв`язків, щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину, визнання вини та відсутність обтяжуючих обставин, у зв`язку з чим вважає, що їй призначено занадто суворе покарання, яке слід пом`якшити та призначити їй покарання не пов`язане з обмеженням волі.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами.

У п. 3 постанови Пленуму Верховного суду країни від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено про те, що, досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.

Суд першої інстанції, при призначенні покарання виконав вказані вимоги закону та роз`яснення Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, особу обвинуваченої, яка раніше неодноразово притягувалася до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується посередньо, офіційно не працевлаштована, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, відсутні обставини, що обтяжують покарання та визнання судом щирого каяття як обставини, що пом`якшує покарання.

Отже судом першої інстанції враховані ті обставини, на які у своїй апеляційній скарзі посилається обвинувачена.

Колегія суддів не вбачає підстав для зміни судового рішення з тим, щоб призначити ОСОБА_9 менш суворе покарання, як про це зазначає у апеляційній скарзі обвинувачена.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, 15.01.2025 ОСОБА_9 була засуджена за вироком Глобинського районного суду Полтавської області за ч. 2 ст. 125, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді двох років пробаційного нагляду, яке нею не відбуте.

В період невідбутого покарання ОСОБА_9 вчинила інкримінований кримінальний проступок.

Відповідно до ст. 72 КК України одному дню пробаційного нагляду відповідає один день обмеження волі.

За змістом ст. 71 КК України, яка в даному випадку правильно застосована судом першої інстанції, остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також більшим від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Таким чином, з точки зору застосування закону про кримінальну відповідальність неможливо призначити ОСОБА_9 менш суворе покарання за цим вироком, ніж те , яке призначив суд першої інстанції.

Нових обставин, які б переконали колегію суддів у протилежному висновку ніж той, до якого дійшов суд першої інстанції при кваліфікації дій обвинуваченої та призначенні їй покарання, в ході апеляційного розгляду колегії суддів наведено не було.

З огляду на викладене вище підстав, передбачених ст. 409 КПК України, для зміни чи скасування ухваленого по справі судового рішення щодо ОСОБА_9 , як про це ставиться питання в апеляційній скарзі обвинуваченої, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Глобинського районного суду Полтавської області від 03 березня 2025 року щодо ОСОБА_9 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4