Справа № 761/3402/25
Провадження № 1-кп/761/3849/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/підготовчого судового засідання/

18 серпня 2025 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого: судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

провівши в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва підготовче судове засідання у кримінальному провадженні № 0000615 від 14.09.2022 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

У С Т А Н О В И В :

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшло кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

В судовому засіданні постало питання щодо належної підсудності у даному кримінальному провадженні.

Прокурор при вирішенні згаданого питання поклався на розсуд суду. Крім цього прокурор звернувся із клопотанням про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, посилаючись на те, що ризики поведінки останнього, яка може зашкодити кримінальному провадженню, своєї актуальності не втратили.

Захисник ОСОБА_4 заперечував з приводу задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника, при цьому повідомив, що його фактично було затримано за місцем свого проживання в Оболонському районі м. Києва.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов такого висновку.

Згідно з положеннями ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування. Дія цього абзацу не поширюється на кримінальні провадження, що віднесені до предметної підсудності Вищого антикорупційного суду згідно з правилами статті 33-1 цього Кодексу.

При цьому відповідно до ч. 9 ст. 615 КПК України під час дії воєнного стану обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності скеровуються та розглядаються судами, у межах територіальної юрисдикції яких вчинено кримінальне правопорушення, а в разі неможливості з об`єктивних причин здійснювати відповідним судом правосуддя - судом, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що закінчив досудове розслідування, або іншим судом, визначеним у порядку, передбаченому законодавством.

Як вбачається з обвинувального акта, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, посилання на місце вчинення якого (точна адреса) в обвинувальному акті відсутнє.

Крім того, інкримінований ОСОБА_5 злочин є триваючим, а сам ОСОБА_5 був затриманий 07.12.2024 за адресою проживання в Оболонському районі м. Києва, отже за межами юрисдикції Шевченківського районного суду м. Києва.

Згідно з положеннями ст. 34 КПК України, питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

За таких обставин, враховуючи правила, визначені ст. 32, 34, 615 КПК України, в даному конкретному випадку, з метою недопущення порушення правил підсудності, кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, підлягає направленню до Київського апеляційного суду для вирішення питання щодо належної підсудності даного кримінального провадження, зокрема із визначенням такої підсудності за Оболонським районним судом м. Києва чи іншим судом в межах Київської області.

Вирішуючи клопотання прокурора щодо продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, суд зважає на відомості, які характеризують обвинуваченого ОСОБА_5 , який хоча і є раніше не судимою особою, однак на даний час обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, пов`язаного із нез`явленням його вчасно на службу без поважних причин, вчиненому в умовах воєнного стану, що свідчить про високий ступінь суспільної небезпеки таких дій, і в сукупності з обставинами кримінального провадження, на переконання суду, створює реальні ризики щодо можливості обвинуваченого, перебуваючи в умовах менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, зокрема аналогічне.

Крім того, враховуючи обізнаність обвинуваченого про свідків у кримінальному провадженні, які, враховуючи стадію кримінального провадження, мають надати свої показання в суді, суд дійшов висновку, що обвинувачений може незаконно впливати на останніх з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Також суд зважає на те, що вирішуючи питання розумності продовження строку подальшого утримання обвинувачених в умовах несвободи, необхідно враховувати особливості конкретної справи, у якій необхідне тривале утримання особи під вартою, оскільки у деяких особливих випадках позбавлення свободи може бути єдиним засобом, який дає змогу гарантувати явку обвинуваченого до суду, зокрема, з урахуванням його особистості, характеру злочину, а також тяжкості ймовірного покарання.

Так, «особливими випадками» відповідно до позицій ЄСПЛ є справи, у яких існують конкретні вказівки на справжні інтереси суспільства, які попри презумпцію невинуватості переважують правила поваги до особистої свободи та виправдовують тримання особи під вартою.

Для цього суд має вивчити всі факти «за» і «проти» наявності справжньої вимоги громадських інтересів, яка виправдовувала б відступ від правила поваги до особистої свободи.

Отже, вирішуючи питання щодо реальності ризиків непроцесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_5 , суд має керуватись наявністю підстав, які свідчать про необхідність подальшого ізолювання осіб від суспільства з метою забезпечення інтересів невизначеного кола громадян.

Першою такою підставою ЄСПЛ визначив ймовірність нез`явлення обвинуваченого до суду, тобто прийняття останнім заходів, спрямованих на переховування від суду з метою уникнення покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих дій.

Оцінюючи реальність існування ризику переховування обвинуваченого від суду, крім суворості покарання, суд має врахувати також складності обставин справи і судового розгляду.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про неможливість забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Крім того, відповідно до положень ч. 4 ст. 183 КПК України, суд вважає за можливе при постановленні ухвали про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначати розмір застави, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, під час дії воєнного стану.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 32, 34, 177, 183, 314, 331, 383, 615 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Кримінальне провадження № 0000615 від 14.09.2022 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, - направити до Київського апеляційного суду для вирішення питання щодо належної підсудності даного кримінального провадження, зокрема із визначенням такої підсудності за Оболонським районним судом м. Києва чи іншим судом в межах Київської області.

Клопотання прокурора щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 до 16 жовтня 2025 року включно.

Оголошення повного тексту ухвали відбудеться 19 серпня 2025 року о 16 годині 40 хвилин.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку (в частині продовження строку тримання під вартою) безпосередньо до Київського апеляційного суду обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1