Справа №766/3187/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.06.2025 року Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР під №0000508 від 20.11.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки Донецької області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимої, у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.111-2 КК України, -

встановив:

I.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

ОСОБА_5 , перебуваючи в м. Херсоні Херсонської області (точного місця досудовим розслідування не встановлено), з 20.07.2022 року, діючи умисно, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, з метою завдання шкоди Україні, а також вчинення умисних дій, спрямованих на завдання шкоди національним інтересам у сфері освіти та науки, підтримала дії та рішення окупаційної адміністрації так званого «департамента образования и науки ВГА Херсонской области», та надала згоду на її призначання так званим «ректором ГБУОН Херсонской области «Херсонская академия непрерывного образования». ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: Херсонська область, м. Херсон, вул.Покришева, 41, у період часу з 20.07.2022 по листопад 2022 року (більш точної дати досудовим розслідуванням не встановлено), передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання здійснювала повноваження «ректора

ГБУОН Херсонской области «Херсонская академия непрерывного образования».

достовірно розуміючи, що комунальний вищий навчальний заклад «Херсонська академія неперервної Херсонської області освіти» є власністю Херсонської територіальної громади держави України та його функціонування забезпечується державними органами та органами місцевого самоврядування України відповідно до Закону України «Про вищу освіту», в тому числі відповідно до наказу управління освіти Херсонської міської ради N?51-т від 08.09.2022 «Про деякі питання організації освітнього процесу в 2022/2023 навчальному році на період дії воєнного стану», достовірно знаючи, що педагогічні працівники забезпечують дистанційно освітній процес, здійснювала повноваження «ректора ГБУОН Херсонской области «Херсонская академия непрерывного образования» та забезпечила реалізацію рішень так званих «Херсонской городской териториальной громады Херсонского района Херсонской области», «ВГА Херсонской области», «департамента образования и науки ВГА Херсонской области» та «министерства образования и науки Херсонской области» щодо впроваджування стандартів освіти держави-агресора в очолюваному нею закладі, забезпечивши перехід освітнього процесу на російську програму освіти, а саме:

- видавала накази, підписувала фінансові документи та інші розпорядчі документи, в тому числі накази про прийняття на роботу співробітників, документи фінансово-господарської діяльності, в тому числі щодо виплати заробітної плати працівникам

закладу, сплати комунальних послуг, матеріально-технічного забезпечення, командировочних витрат, ремонту тощо;

- уклала як ректор вищевказаного вищого начального закладу з Фондом

«Русский мир» Договір пожертвування від 19.08.2022 N?2822П/08-22 щодо постачання навчальних підручників видавництва РФ, комп?ютерної техніки, інтерактивних дошок, указок тощо, які у подальшому розподіляла до навчальних закладів, незаконно створених окупаційною владою на тимчасово окупованої території Херсонської області;

- організувала курси підвищення кваліфікації педагогів, з метою стабілізації та розвитку сфери освіти і науки у відповідності до стандартів освіти держави-агресора

РФ;

- забезпечила виплату заробітної плати працівникам очолюваної нею школи в

грошових одиницях РФ (рублях).

Таким чином, ОСОБА_5 , перебуваючи на території тимчасово окупованого військами держави-агресора міста Херсон, в умовах воєнного стану, діючи з метою завдання шкоди Україні, у період часу з липня 2022 року по листопад 2022 року (більш точної дати досудовим розслідуванням не встановлено) в порушення норм чинного законодавства України, а саме Законів України «Про національну безпеку України», «Про вищу освіту», підтримувала та реалізовувала рішення так званих «ВГА Херсонской области», «департамента образования и науки ВГА Херсонской области» та «министерства образования и науки Херсонской области», тобто окупаційної адміністрації держави-агресора щодо інтеграції навчальних закладів Херсонської області в освітню систему РФ та впровадження стандартів освіти держави-агресора.

II.Застосовані судом правові процедури. Спеціальне судове провадження за відсутності обвинуваченого (in absentia).

З урахуванням того, що судовий розгляд здійснювався за відсутності обвинуваченої, дотримання процедур, встановлених процесуальним законом для такого розгляду, суд вважає за необхідне мотивувати окремо.

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_5 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 111-2 КК України, надійшов до Херсонського міського суду Херсонської області для розгляду по суті.

Ухвалою суду від 05 березня 2024 року було призначено підготовче судове засідання.

Судом від призначення обвинувального акту до підготовчого судового засідання та до ухвалення рішення про проведення спеціального судового розгляду за відсутності обвинуваченого, було проведено судові засідання: 13.03.2024 року, 03.04.2024 року, 15.04.2024 року, 25.04.2024 року.

Про всі зазначені вище судові засідання обвинувачена повідомлялась про судовий розгляд кримінального провадження стосовно неї та мала можливість прибути до суду та скористатись своїм правом на вільний вибір захисника, користуватись своїми правами та подати до суду будь-які клопотання чи заяви.

Зазначеною можливістю, наданою судом, обвинувачена ОСОБА_5 не скористалась.

Процедура заочного судового розгляду не є деталізованою процесуальним законом, не має тривалої історії застосування у судовій практиці, а тому суд виходив із загальних засад кримінального провадження.

До загальних засад кримінального провадження, зокрема, відноситься: законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, безпосередність дослідження доказів.

При цьому зміст та форма кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у ст. 7 КПК України, з урахуванням особливостей, встановлених законом та нормами міжнародного права.

Так, змістом абз. 1 ч. 3 ст.323 КПК України передбачено, що судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо злочинів, зазначених у частині другій статті 297-1 цього Кодексу, може здійснюватися за відсутності обвинуваченого (in absentia), який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності (спеціальне судове провадження) та/або оголошений в міжнародний розшук.

Згідно положень ч. 2 ст.297-1КПК України вбачається, що серед переліку злочинів, щодо яких може здійснюватися спеціальне досудове розслідування, наявне посилання на ст. 111-2 КК України, за якими, висунуто обвинувачення ОСОБА_5 .

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.135 КПК України особа викликається до суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком; здійснення виклику по телефону або телеграмою. У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

У відповідності до положень ч. 8 ст. 135 КПК України, повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної ВР України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

На виконання зазначених положень процесуального закону, повідомлення про виклик обвинуваченої ОСОБА_5 до призначених судових засідань опублікуванні у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, а саме у газеті «Урядовий кур`єр та на сайті Офісу Генерального прокурора.

Також, повідомлення про виклик до суду ОСОБА_5 були завчасно опубліковані на офіційному веб-сайті Херсонського міського суду Херсонської області щодо всіх судових засідань, які призначались у кримінальному провадженні.

Крім того, згідно матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 на цей час перебуває на тимчасово окупованій території Херсонської області.

Водночас, незважаючи на наявні у матеріалах провадження докази відсутності ОСОБА_5 протягом тривалого часу на території України, у органу досудового слідства, прокурора та суду відсутні будь-які відомості щодо адреси можливого проживання або перебування останньої за кордоном для направлення судового повідомлення про виклик в порядку ч. 7 ст. 135 КПК України.

З огляду на наявні матеріали провадження, суд не вбачає будь-яких інших можливостей, які могли б бути використані для повідомлення обвинуваченої.

Щодо забезпечення права на захист.

Відповідно до ч.2 ст.47 КПК України захисник зобов`язаний прибувати для участі у виконанні процесуальних дій за участю обвинуваченого. У разі неможливості прибути в призначений строк захисник зобов`язаний завчасно повідомити про таку неможливість та її причини суд, а у разі, якщо він призначений органом (установою), уповноваженим законом на надання безоплатної правової допомоги, - також і цей орган (установу).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст.49 КПК України суд зобов`язаний забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні у випадках, якщо відповідно до вимог статті 52 цього Кодексу участь захисника є обов`язковою, а підозрюваний, обвинувачений не залучив захисника. У цьому провадженні участь захисника є обов`язковою з огляду на положення ч. 1 ст. 52 КПК України, оскільки висунуто обвинувачення у вчиненні особливо тяжкого злочину.

Разом з цим, стосовно ОСОБА_5 здійснювалось спеціальне досудове розслідування, тому відповідно до п. 8 ч. 2 ст.52 КПК України участь захисника у цьому кримінальному провадженню є обов`язковою, але з моменту прийняття відповідного процесуального рішення.

Під час підготовчого судового засідання та проведення подальшого спеціального судового провадження даного кримінального провадження, судом у повному обсязі було забезпечено участь захисника в захисті інтересів обвинуваченої.

З урахуванням зазначеного, ухвалою суду від 10 липня 2024 року клопотання прокурора про здійснення спеціального судового розгляду було задоволено, оскільки наявними у матеріалах справи доказами належним чином доведено, що обвинувачення ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000508 від 20.11.2023 року висунуте щодо злочину, передбаченого ч.1 ст. 111-2 КК України, тобто того, який входить до переліку злочинів, зазначених у ч. 2 ст. 297-1 КПК України. Ухвалою суду від 16.07.2024 року був призначений судовий розгляд з вирішенням питань, передбачених ч. 3 ст. 31, 314-316 КПК України.

Разом з цим, за період часу з 05.03.2024 року (ухвали про призначення підготовчого судового засідання) та до виходу суду до нарадчої кімнати 17.06.2025 року, інформація, яка стосувалася всіх призначених судових засідань, своєчасно публікувалася та була доступною через офіційний веб-сайт суду та публікацій у ЗМІ загальнодержавної сфери розповсюдження.

За час заочного судового розгляду обвинувачена могла визначитися з провадженням проти неї, та усвідомлюючи, що в неї виник юридичний обов`язок постати перед судом, однак не змінила свою процесуальну поведінку та продовжила подальше ухилення від виконання своїх процесуальних обов`язків.

Підсумовуючи, суд констатує, що всі передбачені КПК України умови для проведення судового розгляду за спеціальною процедурою «in absentia», судом виконані та дотримані у повному обсязі.

III. Позиція сторін кримінального провадження.

Прокурор в ході судових дебатів висловив позицію, щодо повної доведеності вини обвинуваченої у вчиненні інкримінованого їй злочину. Просив визнати обвинувачену ОСОБА_5 винною та призначити покарання за ч. 1 ст. 111-2 КК України - 12 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати будь які посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно господарських функцій в органах державної влади, правоохоронних органах, органах державного управління, місцевого самоврядування або органах, що надають публічні послуги та займатись виборчим процесом та навчанням та вихованням дітей на строк 15 років, з конфіскацією всього належного на праві власності майна на користь держави.

Захисник звернув увагу суду на відсутність відомостей щодо причин вчинення обвинуваченою кримінального правопорушення, просив ухвалити законне рішення у справі.

IV. Докази, досліджені судом на підтвердження вини та обставин вчиненого кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.ст. 84-85 КПК України, доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставини, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відповідно до ухвали слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 21.02.2024 року (справа 490/1131/24, н/п № 1-кс/490/743/2024), по даному кримінальному провадженню здійснювалося спеціальне досудове розслідування.

Вина ОСОБА_5 у вчиненні поставленого їй у провину кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, за вказаних вище обставин, підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, які узгоджуються в деталях між собою і не викликають жодних сумнівів у своїй належності, достовірності та допустимості, таких як:

- протокол огляду від 29.05.2023, відповідно до якого оглянуто приміщення кабінету ректора КВНЗ «Херсонська академія неперервної освіти», за адресою: Херсонська обл., м. Херсон, вул. Покришева, 41, в ході якого оглянуто в тому числі журнали «ГБОУ ВО Херсонская академия непрерывного образования», лист формату А-4 із надписом «кассовая книга на октябрь 2022г.», «Журнал учета работ по нарядам и распоряжениям», «Положение о библиотеке», графіки роботи працівників, інша робоча документація, в якій міститься підпис ОСОБА_5 , як ректора установи;

- протокол обшуку та огляду від 09.06.2023, відповідно до якого в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 виявлено та вилучено георгіївські стрічки, прапорці з зображенням радянської символіки;

- протокол огляду від 03.01.2023, відповідно до якого оглянуто приміщення кабінету ректора КВНЗ «Херсонська академія неперервної освіти», за адресою: Херсонська обл., м. Херсон, вул. Покришева, 41, в ході якого виявлено і вилучено документи, що в подальшому протоколом огляду від 21.02.2023 року оглянуті та які свідчать про співробітництво ОСОБА_5 з окупаційною владою на тимчасово окупованій території Херсонській обл. в закладі освіти так званого ГБУОН Херсонской области «Херсонская академия непрерывного образования», в якому обвинувачена добровільно обійняла посаду ректора;

- протокол огляду від 22.09.2022, яким оглянуто відкритий ресурс мережі Інтернет за посиланням - ІНФОРМАЦІЯ_2 , за яким встановлено наявність відеосюжету з виступом ректора «Херсонской академии неприрывного образования» - ОСОБА_5 ;

- протокол огляду від 10.02.2023 сайту «Федеральной налоговой службы рф», на якому міститься виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб Управління федеральної податкової служби Росії, відповідно до якої створено «ГОСУДАРСТВЕННОЕ БЮДЖЕТНОЕ ОБРАЗОВАТЕЛЬНОЕ УЧРЕЖДЕНИЕ ХЕРСОНСКОЙ ОБЛАСТИ «ХЕРСОНСКАЯ АКАДЕМИЯ НЕПРЕРЫВНОГО ОБРАЗОВАНИЯ», код 528», в якому керівником визначено ОСОБА_5 ;

- протокол огляду від 29.05.2023, яким оглянуто відкритий ресурс мережі інтернет за посиланням - ІНФОРМАЦІЯ_3 , за яким встановлено наявність запису з прізвищем ОСОБА_5 у якості кандидатки на т.зв. «выборы» від ПП «Единая Россия»;

- протокол огляду від 14.09.2022 року відеопублікації в мережі Інтернет за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_4 згідно якої ОСОБА_5 надає інтерв`ю журналісту як ректор ГБУОН Херсонской области «Херсонская академия непрерывного образования»;

- протокол огляду від 30.03.2023, яким оглянуто публякацію «Музей истории развития образования на Херсонщине открыли в Академии непрерывного образования», яка розміщена в телеграм каналі « ІНФОРМАЦІЯ_5 » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_6 , за яким міститься відеоролік, на якому виступає особа, яка підписана як ОСОБА_6 ректор «Академии непрерывного образования»;

- протокол огляду від 31.03.2023, яким оглянуто публікацію в телеграм-каналі «ВТВ ПЛЮС Новости Херсонской области» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_7 , за яким міститься відеоролік під назвою «В Херсонской академии непрерывного образования открыт музей истории и развития» із виступом ректора академії ОСОБА_5 ;

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.03.2023 свідку ОСОБА_7 , який за зовнішніми ознаками на фото № 3 впізнав ОСОБА_5 як ректора «Херсонской академии непрерывного образования», яка співпрацювала з окупаційною владою;

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.03.2023 свідку ОСОБА_8 , який за зовнішніми ознаками на фото № 3 впізнав ОСОБА_5 як ректора «Херсонской академии непрерывного образования», яка співпрацювала з окупаційною владою;

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.03.2023 свідку ОСОБА_9 , яка за зовнішніми ознаками та виразом обличчя на фото № 3 впізнала ОСОБА_5 як директора «Херсонской академии непрерывного образования», яка співпрацювала з окупаційною владою;

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.03.2023 свідку ОСОБА_10 , який за зовнішніми ознаками на фото № 3 впізнав ОСОБА_5 як ректора «Херсонской академии непрерывного образования», яка співпрацювала з окупаційною владою;

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.03.2023 свідку ОСОБА_11 , який за зовнішніми ознаками на фото № 3 впізнав ОСОБА_5 як ректора «Херсонской академии непрерывного образования», яка співпрацювала з окупаційною владою;

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.04.2023 свідку ОСОБА_12 , яка за зовнішніми ознаками на фото № 3 впізнала ОСОБА_5 як ректора «Херсонской академии непрерывного образования», яка співпрацювала з окупаційною владою;

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.05.2023 свідку ОСОБА_13 , який за зовнішніми ознаками на фото № 3 впізнав ОСОБА_5 як ректора «Херсонской академии непрерывного образования», яка співпрацювала з окупаційною владою;

- висновок портретної експертизи №СЕ-19/116-23/6069-ФП від 19.05.2023, відповідно до якого на відео-файлі з назвою «Музей_истории_развития_Телега_mp4» зображена ОСОБА_5 .

На відеофайлі з назвою «12_09_22 ВОЗРОЖДЕНИЕ АРТЕФАКТОВ_Т. mp4» зображена ОСОБА_5 ;

- висновок судової почеркознавчої експертизи №СЕ-19/115-23/12178-ПЧ від 11.09.2023, відповідно до якого підписи в графі «Ректор ГБОУ «Херсонская академия непрерывного образования» в документах, наданих на дослідження, виконані ОСОБА_5 .

Зазначені докази у сукупності та взаємозв`язку між собою, поза розумним сумнівом свідчать, що ОСОБА_5 вчинила умисні дії, спрямовані на підтримку та реалізацію рішень окупаційної адміністрації держави-агресора щодо інтеграції навчальних закладів Херсонської області в освітню систему РФ та впровадження стандартів освіти держави-агресора.

V.Оцінка доказів. Мотиви суду щодо висунутого обвинувачення.

При вирішенні питання про допустимість та належність досліджених доказів суд враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за цим правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані ним докази (параграф 34 рішення у справі «Тейскера де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998 року, параграф 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя (статті 5, 8 Конвенції) тощо.

Окрім цього, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у п. 65 справи «Коробов проти України» (заява № 39598/03, остаточне рішення від 21.10.2011 р.) зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірланд проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n. 161, ОСОБА_25 , заява № 25). Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Аналізуючи вище перелічені докази в їх сукупності, провівши судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, а також в сукупності з показаннями свідків, суд приходить до висновку, що вказані докази належні, оскільки вони підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки вони отримані в порядку встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження.

Проаналізувавши досліджені докази у справі в сукупності, суд вважає їх достовірними, допустимими, об`єктивно та послідовно підтверджуючими встановлені судом обставини та винність ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення.

Зміст досліджених письмових доказів в судовому засіданні дає підстави стверджувати, що ОСОБА_5 діяла як особисто, так і за вказівками та за погодженим планом із представниками Російської Федерації. Є очевидним, що усі дії ОСОБА_5 приймались нею особисто, або за погодженням із особами Російської Федерації та на їх вказівку, тобто остання добровільно надавала допомогу представникам іноземної держави, а саме Російської Федерації, у завданні шкоди Україні.

Дослідивши матеріали кримінального провадження та безпосередньо дослідивши кожний наданий доказ як окремо, так і їх сукупність у взаємозв`язку, суд вважає, що всі письмові докази по справі, які надані суду (стороною обвинувачення), є вагомими для того, щоб визнати обвинувачену винною у пред`явленому обвинуваченні, що відповідає стандартам доказування «поза розумним сумнівом», який знайшов своє втілення як в положеннях ч. 3 ст. 17 КПК України, так і в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішенні «Коробов проти України» від 21.10.2011 року.

Судом також встановлено, що дане кримінальне провадження за відсутності підозрюваної або обвинуваченої (in absentia) відповідає загальним засадам кримінального провадження, з урахуванням особливостей, встановлених законом. Судом використані всі передбачені законом можливості для дотримання прав обвинуваченої, зокрема, право на захист, на доступ до правосуддя, таємницю спілкування, невтручання у приватне життя. Також судом у повному обсязі було забезпечено змагальність процесу.

Таким чином, дослідивши в ході судового розгляду обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_5 в інкримінованому їй злочині, кваліфікація її дій, доведена поза розумним сумнівом у повному обсязі.

З урахуванням викладеного, суд кваліфікує дії ОСОБА_5 :

- ч. 1 ст. 111-2 КК України, як пособництво державі-агресору, тобто умисні дії, спрямовані на допомогу державі-агресору (пособництво), збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави-агресора, вчинені громадянином України з метою завдання шкоди Україні шляхом підтримання рішень та дій держави-агресора, збройних формувань та окупаційної адміністрації держави-агресора.

VI. Призначення покарання.

При визначені виду та міри покарання обвинуваченій, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, яка раніше несудима, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, а також характер, мотиви, обставини вчиненого злочину, та обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання.

Обставини, які відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання, судом не встановлені.

Обставинами, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання, суд враховує вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

Призначаючи обвинуваченій покарання, суд враховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, які вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винуватою у вчиненні кримінального правопорушення.

Згідно з правовими орієнтирами, визначеними у ст.ст. 50, 65КК України метою покарання є як кара, так і виправлення засуджених та запобігання вчинення нових злочинів, іншими особами у тому числі.

Досягнення вказаної мети є однією з форм реалізації визначених у ч.1 ст.1 КК України завдань закону про кримінальну відповідальність - правового забезпечення охорони від злочинних посягань прав і свобод людини і громадянина, власності та інших охоронюваних законом цінностей, а також запобігання злочинам.

Призначене покарання має відповідати характеру протиправного діяння, його небезпечності, даним, що всебічно характеризують особу винного, адже така співмірність є критерієм справедливості кримінальної відповідальності.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

З огляду на вище наведене, суд вважає за можливе застосовувати щодо обвинуваченого покарання у виді позбавлення волі на певний строк.

Враховуючи підвищену суспільну небезпеку вчинених обвинуваченим злочинів проти основ національної безпеки України в умовах воєнного стану, яка посягає на захист життєво важливих інтересів громадян, суспільства та держави, на її суверенітет, територіальну цілісність, недоторканість та обороноздатність, а також на суспільні відносини, які забезпечують саме існування України як суверенної, незалежної, демократичної і правової держави та дані про особу винного, відсутність обставин, що пом`якшують та наявність обставин що обтяжують покарання, суд дійшов висновку, що конкретні обставини кримінального провадження та наведені вище дані про особу обвинуваченої, дають підстави для призначення ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі із забороною займати будь-які посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно господарських функцій в органах державної влади, правоохоронних органах, органах державного управління, місцевого самоврядування або органах, що надають публічні послуги та займатись виборчим процесом, а також навчанням та вихованням дітей з конфіскацією всього майна, й водночас указує на неможливість досягнення мети покарання шляхом застосування більш м`якого покарання, є винятково високий ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину й особи винного.

Суд приходить до висновку, що ізоляція ОСОБА_5 шляхом позбавлення волі, відповідає вимогам справедливості щодо застосування покарання та відображає співмірність злочину та кари і буде відповідати меті покарання, закріпленій ст. ст. 50, 65 КК України, а також забезпечить мету покарання у виді виправлення засудженого та запобігання вчинення ним нових злочинів. Підстави для застосування положень ст.ст. 69, 75КК України, відсутні.

VI. Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Процесуальні витрати на залучення експертів під час досудового розслідування склали:

- 1912,00 гривень за проведення судової портретної експертизи в Одеському НДЕКЦ МВС України, висновок експерта № СЕ-19/116-23/6069-ФП від 19.05.2023;

- 2868,00 гривень за проведення судової почеркознавчої експертизи в Миколаївському НДЕКЦ МВС України, висновок експерта № СЕ-19/115-23/12178-ПЧ від 11.09.2023.

Відповідно до частини 4 статті 175 КК України - суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові. В даному кримінальному провадженні арешт на майно було накладено з метою зберігання речових доказів, а тому наразі його належить скасувати..

Питання речових доказів суд вирішує у порядку передбаченому ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 372-374, 376, 615 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 111-2 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 12 (дванадцять) років з позбавленням права обіймати будь які посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно господарських функцій в органах державної влади, правоохоронних органах, органах державного управління, місцевого самоврядування або органах, що надають публічні послуги, займатись виборчим процесом, навчанням та вихованням дітей на строк 15 років, з конфіскацією всього належного на праві власності майна на користь держави.

Строк відбування призначеного ОСОБА_5 покарання рахувати з моменту приведення даного вироку до виконання.

Строк додаткового покарання у вигляді позбавлення права обіймати будь які посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно господарських функцій в органах державної влади, правоохоронних органах, органах державного управління, місцевого самоврядування або органах, що надають публічні послуги, займатись виборчим процесом, навчанням та вихованням дітей рахувати з моменту відбуття ОСОБА_5 основного покарання.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою, застосований ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 21.02.2024 залишити без змін до затримання обвинуваченої та приведення вироку до виконання.

Речові докази:

-Квитанції про оплату комунальних платежів ТОВ «Херсонська обласна ЕК» на ім`я ОСОБА_14 , 3 шт.; флешка чорного кольору ADATA UV120/16 GB, 1шт.; Георгіївські стрічки тканьові, 3 шт.; прапорець червоного кольору з зображеннями радянської символіки з написом «Отечественная война», георгіївської стрічки та надписом «9 мая» на пластиковій паличці, 1 шт.; прапор синього кольору з надписом «Янукович наш президент 2010», 1 шт.; російський триколор з гербом РФ, з металевим ланцюжком та присоскою, 1 шт.; Медаль з російським триколором та надписом «Высокопоставленный Сергей», 1 шт.; георгіївська стрічка з надписом «ФОНД «НАСЛЕДИЕ ПОБЕДЫ», 1 шт.; календар з надписом «БОЕВОЙ ФЛОТ РОССИИ 2020», 1 шт. - зберігати в матеріалах кримінального провадження;

-шоколадну подарункову медаль з Георгіївською стрічкою та надписом «С ДНЕМ ПОБЕДЫ 1945 9 МАЯ 2015», 1 шт. знищити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів за проведення експертиз в сумі 4780 (чотири тисячі сімсот вісімдесят) гривень 00 копійок.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набуває законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку після його проголошення вручити прокурору, захиснику та направити на адресу обвинуваченого.

Повідомлення про ухвалений вирок опублікувати на офіційному веб-сайті суду, в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

СуддяОСОБА_1