Справа № 192/236/25
Провадження № 1-в/192/123/25
Ухвала

Іменем України

12 березня 2025 року

Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

засудженого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у селищі Солоному Солонянського району Дніпропетровської області заяву ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на даний час відбуває покарання у Державній установі «Солонянська виправна колонія (№ 21)», про застосування Закону № 3886-ІХ, засудженого

15.11.2023 Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі;

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою, у якому у просить застосувати до нього дію Закону № 3886-ХІ згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 74 КК України та взяти до уваги, що він має ІІІ групу інвалідності.

Від Державної установи «Солонянська виправна колонія (№ 21)» до суду надійшла заява, за змістом якої вона просить проводити розгляд без представника адміністрації установи.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

ОСОБА_3 у судовому засіданні заяву підтримав.

Прокурор вважав, що клопотання підлягає частковому задоволенню.

Заслухавши засудженого та прокурора, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

09.08.2024 набрав чинності Закон України від 18.07.2024 № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким, зокрема були внесені зміни до ст. 51 КУпАП.

Статтею 51 КУпАП у редакції Закону від 18.07.2024 № 3886-ІХ встановлена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ ПК України передбачено, що якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

За змістом п.п. 169.1.1 п.169.1 ст. 169 розділу IV ПК України сума податкової пільги дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Судом встановлено, що 15 листопада 2023 року ОСОБА_3 був засуджений Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. Згідно з цим вироком ОСОБА_3 вчинив крадіжки майна 02 липня 2023 року на суму 2156,40 грн, 09 липня 2023 року на суму 916,67 грн, 13 липня 2023 року на суму 5906,59 грн та 03 серпня 2023 року на суму 2566,67 грн.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатної особи в розрахунку на місяць встановлений у розмірі 2684 гривня, отже сума податкової пільги складає 1342 грн, а 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з огляду на податкову соціальну пільгу 2684 грн (1342 грн х 2).

Тобто, вартість майна, викраденого 13 липня 2023 року на суму 5906,59 грн, була більшою 2-х неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Натомість, вартість майна, викраденого ОСОБА_3 02 липня 2023 року на суму 2156,40 грн, 09 липня 2023 року на суму 916,67 грн та 03 серпня 2023 року на суму 2566,67 грн за кожним з епізодів була меншою, ніж 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, на засудженого ОСОБА_3 поширюється дія Закону України від 18.07.2024 № 3886-ІХ, яким частково декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_3 вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 листопада 2023 року був засуджений за діяння, караність яких законом усунена, а саме крадіжки майна на суми, які не перевищують двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, то суд доходить висновку, що заяву засудженого потрібно задовольнити частково та звільнити його від покарання, призначеного цим вироком за вказані кримінальні правопорушення.

Стосовно посилання засудженого на стан на те, що він має інвалідність, то суд звертає увагу, що звільнення від відбування покарання за хворобою врегульовано ст. 84 КК України.

Керуючись ст.ст. 5, 74 КК України, ст. 539 КПК України,

постановив:

Заяву ОСОБА_3 задовольнити частково.

Негайно звільнити ОСОБА_3 від покарання, призначеного вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 листопада 2023 року за ч. 4 ст. 185 КК України за епізодами крадіжок майна 02 липня 2023 року на суму 2156,40 грн, 09 липня 2023 року на суму 916,67 грн та 03 серпня 2023 року на суму 2566,67 грн.

В іншій частині заяви відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим з моменту вручення йому її копії.

Суддя ОСОБА_1