Справа № 334/1078/25
Номер провадження № 1-кс/334/2100/25
УХВАЛА

про обрання запобіжного заходу

у вигляді тримання під вартою

18 серпня 2025 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Дніпровського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі, клопотання слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_3 , про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.12.2023 за № 0001937, стосовно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Мелітополь, який має середню освіту, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , який перебував на посаді майстра ремонтної майстерні стрілецької зброї взводу технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , одруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України,

ВСТАНОВИВ:

18.08.2025 до Дніпровського районного суду міста Запоріжжя надійшло клопотання старшого слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_3 , про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.12.2023 за № 0001937, згідно якого слідчий просить обрати відносно оголошеного у міжнародний розшук підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мелітополь, українця, громадянина України, який має середню освіту, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування без визначення розміру застави.

Вказане клопотання обґрунтовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 06.12.2022 наказом командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 , призначено на посаду майстра ремонтної майстерні стрілецької зброї взводу технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , в званні «солдат» та він вважається таким, що приступив до виконання обов`язків за вказаною посадою.

Відповідно до Указу Президента України ОСОБА_7 від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому, відповідними Указами Президента України ОСОБА_7 , правовий режим воєнного стану в Україні продовжувався та діє до теперішнього часу.

Будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією солдат ОСОБА_6 , відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (надалі Статуту), ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України (надалі Статуту), бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

Разом з цим, солдат ОСОБА_6 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, вчинивши військовий злочин за наступних обставин.

Так, 25 вересня 2023 року, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою ухилитись від проходження військової служби, не з`явився з щорічної відпустки до місця тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_3 , свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, заходів для повернення до місця служби та військової частини не приймав та про своє місцезнаходження до органів командування, в органи військового та цивільного управління не повідомляв та незаконно перебував за межами місця служби.

23.12.2024 року керівником Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_8 було погоджено повідомлення про підозру ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.408 КК України.

В ході досудового розслідування слідчим СВ ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 були надіслані повістки про виклик на 23.12.2024, 24.12.2024, 25.12.2024 до ЗРУП ГУНП в Запорізькій області за місцем мешкання ОСОБА_6 , а саме за адресою: АДРЕСА_2 , та до військової частини НОМЕР_2 , де ОСОБА_6 проходив військову службу, однак останній не з`явився до слідчого, та місце його перебування на даний час невстановлене.

Окрім того, слідчим СВ ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 у месенджер «Вотсап», за номером НОМЕР_3 , який у службову розслідування зазначений як контактний номер ОСОБА_6 , було направлено смс-повідомлення зі сканованим екземпляром повідомлення про підозру ОСОБА_6 . Вказане повідомлення було прочитано останнім, що засвідчує відповідна позначка у месенджері.

Так, слідчим СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області було надіслано запит в головний центр обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України відповідно до якого, отримано відповідь в якому міститься інформація про перетин ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пункту пропуску Краківець 08.09.2023 о 04:32, серія і номер документа: НОМЕР_5, напрям перетинання: виїзд, характеристика ТЗ: НОМЕР_4 .

Відповідно до відомостей системи «Аркан», 08.09.2023 ОСОБА_6 перетнув кордон в пункті пропуску Краківець, Україна, на ділянці кордону з Польщею на транспортному засобі з д.н.з. НОМЕР_4 .

З урахуванням вищевикладеного, а саме, що підозрюваний ОСОБА_6 перетнув пункт пропуску Краківець у напрямку виїзду та може переховуватися від органів досудового розслідування на території іноземної держави, 09.06.2025 його було оголошено у міжнародний розшук.

Вина ОСОБА_6 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення (злочину) доводиться зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме:

- повідомленням про вчинення злочину від командира в/ч НОМЕР_1 ;

- рапортом від командиру взводу технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 ;

- актом службового розслідування по факту самовільного залишення військової частини військовослужбовцем солдатом ОСОБА_6 ;

- показами свідка ОСОБА_10 ;

- показами свідка ОСОБА_11 ;

- показами свідка ОСОБА_12

ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину, за який Кримінальним кодексом України передбачено максимальне покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до дванадцяти років.

В ході досудового розслідування за вказаним кримінальним провадженням виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_6 , у вигляді тримання під вартою, оскільки є достатньо підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 , може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

1)Переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду: враховуючи, що ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, відповідальність за який передбачено покарання у вигляді позбавлені волі від п`яти до дванадцяти років, існує ризик, що підозрюваний ОСОБА_6 , з метою уникнення кримінальної відповідальності, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки згідно з відповіді головного центру обробки спеціальної інформації ДПС України ОСОБА_6 08.09.2023 перетнув пропускний пункт «Краківець» та на даний час не повернувся, а також ОСОБА_6 не має стійких соціальних зв`язків та не має офіційного джерела доходу, що може сприяти нез`явленню останнього за викликом слідчого, прокурора та суду.

2)Незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні: орган досудового розслідування вважає, що ОСОБА_6 в подальшому може як у спосіб погроз, так і реально незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, а саме на ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , оскільки останні разом проходили службу в одній військовій частині з підозрюваним. Слід зазначити, що ризик незаконного впливу на свідка залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст. 23 КПК України. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України. Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й в подальшому на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

3)Продовжувати кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, оскільки підозрюваний вчиняючи злочин, в умовах воєнного стану, фактично відмовився виконувати завдання, що тягне за собою перекладення його обов`язків на інших військовослужбовців, збільшення навантаження на них та посилення загрози їхньому життю. Такі дії ОСОБА_6 , вже є опосередкованим посяганням на життя та здоров`я інших військовослужбовців та фактичним висловленням байдужості до їх безпеки на користь власного страху. А також, враховуючи, що останній перетнув пропускний пункт «Краківець» та на даний час не повернувся. З огляду на це, а також те, що підозрюваному загрожує покарання до 12 років позбавлення волі, з метою ухилення від покарання у разі визнання його винним або від кримінального переслідування існує реальна можливість продовження вчинення останнім злочину, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

Відповідно до ч. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті - тримання під вартою.

Неможливість покладення на підозрюваного обов`язків без застосування запобіжного заходу пов`язана з тим, що вказаний спосіб застосування заходу забезпечення і не може бути застосований до особи, що підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, пов`язаного із порушенням Присяги військовослужбовця Збройних Сил України.

Крім того, перебування поза межами тримання під вартою, ОСОБА_6 , як особа, що не має підстав для звільнення з військової служби зобов`язаний буде повернутися до підрозділу, в якому він проходить службу, тобто до місця, де також проходять службу свідки, що беззаперечно створить умови для здійснення тиску на них.

За таких обставин покладення обов`язків без застосування запобіжного заходу не може запобігти цим ризикам, також суворість покарання за кримінальне правопорушення та особистість підозрюваного свідчить про те, що наслідки та ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути визнані ним менш небезпечними ніж кримінальне переслідування.

Відомостей, які би безумовно свідчили про неможливість перебування ОСОБА_6 , під вартою, немає, відсутні докази і наявності в останнього міцних соціальних зв`язків, інших даних, які б переважили ризики передбачені ст. 177 КПК України.

Таким чином, враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, переховується від органу досудового розслідування та суду, може впливати на свідків, продовжити вчинення кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється, неможливість запобіганням ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, просить клопотання задовольнити

У судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Захисник в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечувала.

Слідчий суддя, заслухавши думку учасників, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного.

Частиною 6 ст. 22 КПК України передбачено, що суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

В той же час, відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Згідно зі ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. Відповідно до п.5 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину, за який Кримінальним кодексом України передбачено максимальне покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до дванадцяти років, а отже до нього може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України: слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

Згідно постанови від 09.06.2025 підозрюваний ОСОБА_6 оголошений в міжнародний розшук.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно висновків Європейського суду з прав людини, зокрема, по справах «Смирнова проти Російської Федерації», «Летельєр проти Франції», «Вемгофф проти Німеччини», відповідно до яких тримання особи під вартою можливе лише у виняткових чотирьох випадках: при ризику неявки обвинуваченого на судовий розгляд; при ризику перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя; при ризику вчинення ним подальших правопорушень; при ризику спричинення ним порушень громадського порядку.

Усі ризики мають бути реальними і обґрунтованими, аргументи на цей предмет не повинні бути загальними і абстрактними.

Термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

При цьому, не можна не зазначити, що практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру. Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14 березня 1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна це питання, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_6 у відповідності до вимог ст. 278 КПК України.

Також слідчий суддя вважає, що органом досудового розслідування належним чином доведено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, що підозрюваний може:

переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду: враховуючи, що ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, відповідальність за який передбачено покарання у вигляді позбавлені волі від п`яти до дванадцяти років, існує ризик, а згідно з відповіді головного центру обробки спеціальної інформації ДПС України ОСОБА_6 08.09.2023 перетнув пропускний пункт «Краківець» та на даний час не повернувся, а також той факт, що ОСОБА_6 не має стійких соціальних зв`язків та не має офіційного джерела доходу, що може сприяти нез`явленню останнього за викликом слідчого, прокурора та суду;

незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні: а саме на ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , оскільки останні разом проходили службу в одній військовій частині з підозрюваним. При цьому ризик незаконного впливу на свідка залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст. 23 КПК України, оскільки суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання;

продовжувати кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, оскільки підозрюваний вчиняючи злочин, в умовах воєнного стану, фактично відмовився виконувати завдання, що тягне за собою перекладення його обов`язків на інших військовослужбовців, збільшення навантаження на них та посилення загрози їхньому життю, враховуючи, що підозрюваний перетнув пропускний пункт «Краківець» та на даний час не повернувся, існує ризик, що з метою ухилення від покарання у разі визнання його винним або від кримінального переслідування матиме можливість продовження вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

Таким чином, слідчий суддя доходить висновку, що клопотання слідчого підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 4 ст. 197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

Згідно ч. 4 ст. 183 KK України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого розмір застави не визначається хоча б за однієї за умови: - стосовно підозрюваного, обвинуваченого з який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором;

Ця умова також наявна в даному кримінальному провадженні, тому слідчий суддя вважає, що у вказаному кримінальному провадженні застава не застосовується.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. . 2, 7, 9, 22, 26, 36, 40, 111, 113, 131-132, 176-178, 183-184, 185, 186, 187, 188, 190, 191, 193, 194, 205, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_3 , про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.12.2023 за № 0001937, стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України - задовольнити.

Обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» без визначення розміру застави підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

Роз`яснити, що згідно з положеннями ч. 6 ст. 193 КПК України, після затримання особи і не пізніше як через сорок вісім годин з часу доставки її до місця кримінального провадження слідчий суддя, за участю підозрюваного, розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

На підставі ч. 6 ст. 193 КПК України розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1