У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , розглянувши матеріали клопотання заступника начальника відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Закарпатській області підполковника поліції ОСОБА_2 , у кримінальному провадженні №0000324, розпочатого за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 23.07.2025, погоджене прокурором відділу Закарпатської обласної ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно,-

ВСТАНОВИВ:

Заступник начальника відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Закарпатській області підполковник поліції ОСОБА_2 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням у кримінальному провадженні №0000324, розпочатого за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 23.07.2025, погоджене прокурором відділу Закарпатської обласної ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно.

Клопотання мотивоване тим, 22 липня 2025 року, близько 16.45 годин, водій ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем марки «Рено» моделі «Мастер» номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по центральній вулиці Тараса Шевченка у напрямку с. Майдан, в населеному пункті с. Верхній Бистрий, навпроти будинку № 119 Хустського району Закарпатської області, в світлу пору доби та вологій ділянці дороги, на правосторонньому заокругленні не справився з керуванням та виїхав на зустрічну смугу руху, де здійснив лобове зіткнення з зустрічним транспортним засобом автомобілем марки «Фіат» моделі «Добло» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався йому на зустріч в напрямку с. Торунь Хустського району Закарпатської області. В результаті ДТП водій ОСОБА_5 від отриманих травм помер на місці події.

22.07.2025 року в ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, було виявлено та вилучено: автомобіль марки «Рено» моделі «Мастер» номерний знак НОМЕР_3 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу являється ОСОБА_6 , мешканка АДРЕСА_1 , який переміщено з місця ДТП на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів Хустського РУП ГУ НП в Закарпатській області, що за адресою: м.Хуст, вул.І.Франка, б/н, Закарпатської області; автомобіль марки «Фіат» моделі «Добло» номерний знак НОМЕР_2 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу являється ОСОБА_7 , мешканець АДРЕСА_2 , який переміщено з місця ДТП на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів Хустського РУП ГУ НП в Закарпатській області, що за адресою: м.Хуст, вул.І.Франка, б/н, Закарпатської області.

Як зазначає слідчий, важаючи на те, що вищевказані транспортні засоби, тимчасово вилучені та згідно п.3 ч.2 ст.167 КПК України є предметом кримінального правопорушення та мають значення речового доказу.

У клопотанні зазначено, що постановою заступника начальника відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Закарпатській області підполковника поліції ОСОБА_2 від 23.07.2025 вищевказані транспортні засоби визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000324 від 23.07.2025 за ч. 2 ст. 286 КК України.

Як зазначає слідчий зазначає, ураховуючи вищенаведене, що вилучені в ході проведення огляду місця ДТП рухоме майно є предметом кримінального правопорушення, мають значення речового доказу на яких збереглися сліди злочину від їх взаємного контактування, для їх подальшого детального огляду та фіксації на них слідової інформації (деформацій) внаслідок наїзду (зіткнення), характеру їх утворення, проведення експертних досліджень та судових експертиз (технічного стану транспортних засобів, транспортно-трасологічної експертизи, авто-технічної експертиз, авто-товарознавчої експертизи та інших), що е можливо без вказаних трпанспортних засобів з метою унеможливити розпоряджатися власників вказаним рухомим, майном, їх ремонту, знищення до проведення необхідних експертиз, а потерпілою стороною може бути заявлений цивільний позов, про відшкодування моральних та матеріальних витрат, з метою забезпечення кримінального провадження, керуючись ст.ст. 40, 131, 132, 170, 171 КПК України, просить: накласти арешт на речі, об`єкти вилучені в ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 22.07.2025 року, та встановити заборону права на відчуження, розпорядження та/або користування вищевказаними транспортними засобами, а саме:- автомобіль марки «Рено» моделі «Мастер» номерний знак НОМЕР_3 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу являється ОСОБА_6 , мешканка АДРЕСА_1 , який переміщено з місця ДТП на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів Хустського РУП ГУ НП в Закарпатській області, що за адресою: м.Хуст, вул.І.Франка, б/н, Закарпатської області;- автомобіль марки «Фіат» моделі «Добло» номерний знак НОМЕР_2 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу являється ОСОБА_7 , мешканець АДРЕСА_2 , який переміщено з місця ДТП на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів Хустського РУП ГУ НП в Закарпатській області, що за адресою: м.Хуст, вул.І.Франка, б/н, Закарпатської області.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною 2 ст. 170 ЦПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до частини 10 статті 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна, згідно частини 2 статті 171 КПК України, повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Крім цього законодавець встановлює обов`язок для слідчого, прокурора, зазначаючи, що до клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Зі змісту клопотання встановлено, що СУ ГУНП в Закарпатській області, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000324, розпочатого за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 23.07.2025.

Як вказано у клопотанні зазначено,

«Ураховуючи вищенаведене, що вилучені в ході проведення огляду місця ДТП рухоме майно є предметом кримінального правопорушення, мають значення речового доказу на яких збереглися сліди злочину від їх взаємного контактування, для їх подальшого детального огляду та фіксації на них слідової інформації (деформацій) внаслідок наїзду (зіткнення), характеру їх утворення, проведення експертних досліджень та судових експертиз (технічного стану транспортних засобів, транспортно-трасологічної експертизи, авто-технічної експертиз, авто-товарознавчої експертизи та інших), що неможливо без вказаних транспортних засобів, вилучених речей, об`єктів, а тому з метою унеможливити розпоряджатися власників вказаним рухомим, майном, їх ремонту, знищення до проведення необхідних експертиз, а потерпілою стороною може бути заявлений цивільний позов, про відшкодування моральних та матеріальних витрат, з метою забезпечення кримінального провадження, керуючись ст.ст. 40, 131, 132, 170, 171 КПК України» просить слідчий

«Накласти арешт на речі, об`єкти вилучені в ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 22.07.2025 року, та встановити заборону права на відчуження, розпорядження та/або користування вищевказаними транспортними засобами, а саме:- автомобіль марки «Ре-но» моделі «Мастер» номерний знак НОМЕР_3 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу являється ОСОБА_6 , мешканка АДРЕСА_1 , який переміщено з місця ДТП на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів Хустського РУП ГУ НП в Закарпатській області, що за адресою: м.Хуст, вул.І.Франка, б/н, Закарпатської області;- автомобіль марки «Фіат» моделі «Добло» номерний знак НОМЕР_2 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу являється ОСОБА_7 , мешканець АДРЕСА_2 , який переміщено з місця ДТП на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів Хустського РУП ГУ НП в Закарпатській області, що за адресою: м.Хуст, вул.І.Франка, б/н, Закарпатської області».

Слідчий суддя звертає увагу на те, що обґрунтовуючи необхідність накладення арешту на вказане майно, вказує мету - збереження речових доказів, а саме: вилучені в ході проведення огляду місця ДТП рухоме майно є предметом кримінального правопорушення, мають значення речового доказу на яких збереглися сліди злочину від їх взаємного контактування, для їх подальшого детального огляду та фіксації на них слідової інформації (деформацій) внаслідок наїзду (зіткнення), характеру їх утворення, проведення експертних досліджень та судових експертиз.

При цьому відповідно до ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98цього Кодексу. Арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо вони отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення або є засобом чи знаряддям його вчинення, або зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, або у випадках, передбачених пунктами 2,3,4 частини другою цієї статті, або якщо їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, а також якщо доступ до комп`ютерних систем чи їх частин обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту…

При цьому як на мету накладення арешту на майно слідчий вказує на те, що потерпілою стороною може бути заявлений цивільний позов, про відшкодування моральних та матеріальних витрат.

Згідно п.п 1, 4 ч.2 ст 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Однак ні у клопотанні ні в доданих до нього доказах, про повідомлення будь якій особі підозри у рамках вказаного кримінального провадження не вказується.

Поряд з цим, згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, і збереження речових доказів, при цьому арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 64-2 КПК України, третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи.

Права та обов`язки третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, має права та обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються арешту майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, повідомляється про прийняті процесуальні рішення в кримінальному провадженні, що стосуються арешту майна, та отримує їх копії у випадках та в порядку, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як зазначено вище у вказаному кримінальному провадженні, згідно долученого витягу з ЄРДР, жодній особі не повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

При виникненні питання про обмеження права власності у кримінальному провадженні, особа, яка не є підозрюваною, набуває статусу третьої особи, щодо якої вирішується питання про арешт.

При цьому, згідно клопотання про арешт майна до слідчого судді звернувся саме слідчий, що суперечить вимогам ч. 2 ст. 64-2 КПК України.

Враховуючи викладене, у зв`язку з тим, що в цьому кримінальному провадженні на час звернення до слідчого судді відсутні підозрювані та юридичні особи, щодо яких здійснюється провадження, майно, на яке слідчий просить накласти арешт, вважається майном третьої особи, а тому з клопотанням про його арешт, відповідно до ст. 64-2 КПК України, повинен звертатися виключно прокурор.

Слідчий суддя звертає увагу і на те, що до суду надійшов не оригінал клопотання а його копія, кожна сторінка якого містить відбиток печатки «копія» та короткий підпис без виказання прізвища імені по батькові та посади особи яка завіряє копію.

Слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що згідно ч.ч1,.2 ст.. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Натомість подання на розгляд слідчому судді копії клопотання не передбачено чинним КПК України.

Вивченням матеріалів клопотання встановлено, слідчий не виконав вимоги, передбачені ч. 2 ст. 171 КПК України, та належним чином не мотивував своє клопотання, зокрема, в частині мети накладення арешту на вищевказане майно, та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Клопотання слідчого містить лише формальне посилання на загальні норми КПК України, які передбачає можливість арешту тимчасового вилученого майна, накладення арешту щодо мети відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди

Окрім того, із вказаним клопотанням у даному кримінальному провадженні, може звертатися прокурор, а звернення з клопотанням про арешт майна неналежною особою може в подальшому призвести до визнання доказів, отриманих в результаті проведення слідчих дій, недопустимими.

З огляду на викладене слідчий суддя приходить до переконання, що вказане клопотання про арешт майна, подано без додержання вимог ст.171 КПК України.

Крім цього, згідно прохальної частини клопотання слідчий просить накласти арешт на речі, об`єкти вилучені в ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 22.07.2025 року, та встановити заборону права на відчуження, розпорядження та/або користування вищевказаними транспортними засобами, а саме:- автомобіль марки «Рено» моделі «Мастер» номерний знак НОМЕР_3 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу являється ОСОБА_6 , мешканка АДРЕСА_1 , який переміщено з місця ДТП на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів Хустського РУП ГУ НП в Закарпатській області, що за адресою: м.Хуст, вул.І.Франка, б/н, Закарпатської області;- автомобіль марки «Фіат» моделі «Добло» номерний знак НОМЕР_2 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу являється ОСОБА_7 , мешканець АДРЕСА_2 , який переміщено з місця ДТП на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів Хустського РУП ГУ НП в Закарпатській області, що за адресою: м.Хуст, вул.І.Франка, б/н, Закарпатської області.

Тобто подаючи одне клопотання, слідчий просить накласти арешт на вилучені в ході проведення огляду дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби, що мають різних власників, що ускладнює розгляд клопотання слідчим суддею.

Клопотання слідчого має відповідати вимогам ч.2 ст.171 КПК України.

Згідно п. 6 листа ВСС України від 05.04.2013 № 223-558/0/4-13 у межах одного кримінального провадження клопотання про застосування заходів забезпечення вноситься щодо кожної особи окремо. Вказаний лист ґрунтується на положеннях КПК України.

Таким чином слідчий суддя вважає, що враховуючи вищевикладене, з дотриманням вимог ст. 170, ч. 2 ст. 171 КПК України, слідчим, прокурором має бути подано окремі клопотання про арешт майна, виявленого та вилученого в ході проведення огляду відносно різних власників майна, із зазначенням окремо в кожному клопотанні: підстав, мети та обґрунтування необхідності арешту майна; переліку і виду майна, що належить арештувати; відомостей щодо власника чи володільця зазначеного майна, місцезнаходження юридичної особи чи місця проживання фізичної особи, якій належить це майно, у разі наявності відомості про засоби зв`язку, що є необхідним для виклику зазначених осіб у судове засідання при розгляді питання про арешт майна.

Оскільки власники майна, на яке слідчий просить накласти арешт в поданому клопотанні є різними особами, вказана обставина також свідчить про необхідність повернути клопотання прокурору для усунення недоліків, що зазначені в цій ухвалі, протягом сімдесяти двох годин з моменту отримання копії ухвали.

Відповідно до положень ч.6 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Виходячи з викладеного, слідчий суддя вважає за необхідне повернути клопотання прокурору з метою усунення його недоліків у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, що не позбавляє його права після усунення недоліків в строки, передбачені ст. 172 КПК України, повторно звернутися до суду з даним клопотанням.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання заступника начальника відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Закарпатській області підполковника поліції ОСОБА_2 , у кримінальному провадженні №0000324, розпочатого за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 23.07.2025, погоджене прокурором відділу Закарпатської обласної ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно, - повернути прокурору, встановивши строк в сімдесят дві години для усунення недоліків з моменту отримання копії ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1