Справа № 206/3476/25
Провадження № 1-кс/206/819/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2025м. Дніпро

Слідчий суддя Самарського районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Дніпро, клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Луганській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_5 про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000333 від 13.10.2014 стосовно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Лисичанська, Луганської області, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 260, ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Самарського районного суду міста Дніпропетровська 23.06.2025 надійшло клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Луганській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_5 , про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000333 від 13.10.2014 за ознаками вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 260, ч. 1 ст. 263 КК України.

Вказане клопотання обґрунтовано тим, що у провадженні СУ ГУНП в Луганській області знаходяться матеріали кримінального провадження № 0000333 від 13.10.2014, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260, ч. 1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у травні-липні 2014 року ОСОБА_6 , добровільно вступив до не передбаченого законом збройного формування «Луганська народна республіка» (далі - «ЛНР»), діючого на частині території Луганської області, в тому числі місті Лисичанську, члени та структурні підрозділи якого за попередньою змовою зорганізувалися для спільної злочинної діяльності, з метою безпосереднього вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів. Вступивши в зазначене збройне формування ОСОБА_6 , діючи з прямим умислом, розуміючи незаконність діяльності «ЛНР», був зарахований до його складу, забезпечений військовою камуфльованою формою одягу, вогнепальною автоматичною зброєю та боєприпасами до неї, став брати активну участь в його діяльності на території міста Лисичанська, виконуючи вказівки осіб, які були рангом вище нього.

Протягом травня-липня 2014 року, більш точної дати під час досудового розслідування нe встановлено, ОСОБА_6 діючи у складі не передбаченого законом збройного формування «ЛНР», керуючись прямим умислом, маючи при собі автоматичну зброю, здійснював несення служби на блокпостах, розташованих на в`їздах до міста Лисичанська Луганської області, з метою перевірки документів у водіїв, які проїжджали дані блокпости.

13 жовтня 2014 року за даним фактом слідчим внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000333, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України.

11 лютого 2015 року за зазначеним вище фактом складено письмове повідомлення ОСОБА_6 про підозру в учиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, яке відповідно до ч. 1 ст. 278, ч. 3 ст. 111, ст. 135 КПК України надіслано останньому поштою.

20 лютого 2015 року слідчим, відповідно до ст. 281 КПК України, через те, що підозрюваний ОСОБА_6 переховується від органу досудового слідства, місцезнаходження останнього невідоме, його оголошено у розшук, а досудове розслідування в кримінальному провадженні зупинене на підставі п. 24.1 ст. 280 КПК України.

11 квітня 2018 року до Лисичанського ВП ГУНП в Луганській області надійшло повідомлення від керівника оперативної групи ГУ ВКР ДКР СБУ про те, що в ході здійснення контррозвідувальних заходів було отримано інформацію щодо можливої причетності ОСОБА_6 до зберігання зброї та боєприпасів, без передбаченого законом дозволу, який останній зберігав за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , та використовував під час участі в НЗФ.

11 квітня 2018 року за даним фактом слідчим внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000872, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

15 травня 2018 року слідчим, на підставі ухвали слідчого судді Лисичанського міського суду Луганської області, було проведено обшук житла, в якому проживав ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 . Піл час обшуку виявлено та вилучено:

- Предмет зовні схожий на РПГ-22, який, відповідно до висновку експерта від 04.07.2018 № 9/113/11/162-e, є реактивною протитанковою гранатою РПГ-22, що містить заряд бризантної вибухової речовини (ОКФОЛ, масою 340 грам), і яка відноситься до категорії боєприпасів;

- Три предмети зовні схожі на бойові гранати Ф - І, які, відповідно до висновку експерта від 04.07.2018 № 9/113/11/162-е, є конструктивно - оформленим зарядом вибухової речовини (тротил, масою 50-56 грам, кожний ) трьома корпусами бойових ручних осколкових гранат Ф- І;

- Три предмети зовні схожі на запали до гранат УЗРГМ, які, відповідно до висновку експерта від 04.07.2018 № 19/113/11/162-е, є засобами ініціювання - підривачами УЗРГМ-2 для ручних гранат РГД-5, Ф-1 та РГ-42, у кількості трьох штук, які містять заряд комбінованої вибухової речовини (ТНРС+азид свинцю, масою 0,1+0,2 грами, та ТЕН або гексоген, масою 1 грам, кожний).

- Два предмети зовні схожі на артилерійські підривачі, які, відповідно до висновку експерта віл 04.07.2015 № 9/113/11/162-e, є конструктивно-оформленим зарядом вибухової речовини (тетріл) - головним підривачем РГМ-2М для осколкових, фугасних та осколково-фугасних снарядів калібру 107-152 мм; та конструктивно-оформленим зарядом вибухової речовини (тетріл) - головним підривачем M-12 для осколково-фугасних мінометних мін калібру 107 мм та 120 мм.

11 липня 2018 року за зазначеним вище фактом складено письмове повідомлення ОСОБА_6 про підозру в учиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, яке відповідно до ч. 1 ст. 278, ч. 3 ст. 11, ст. 135 КПК України надіслано останньому поштою.

18 липня 2018 року прокурором на підставі ч. 1 ст. 217 KПK України винесено постанову про об`єднання кримінальних проваджень № 0000333 від 13.10.2014, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України та № 0000872 від 11.04.2018, (за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, з присвоєнням № 0000333.

14 червня 2025 року досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000333 було відновлено, у зв`язку з необхідністю проведення слідчих (розшукових) дій.

14 червня 2025 року складено письмове повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_6 у з вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 260, ч. 1 ст. 263 КК України, яке разом з повісткою про виклик останнього до першого заступника керівника Лисичанської окружної прокуратури Луганської області на 10:00 год. 18.06.2025, на 10:00 год. 19.06.2025 та на 10:00 год. 20.06.2025 опубліковано у засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - в газеті «Урядовий кур`єр» (офіційне друковане видання Кабінету Міністрів України) та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Однак у вищевказані дати та час ОСОБА_6 на виклики не з`явився, його точне місцезнаходження на даний час не відомо, а також жодної інформації про неможливість прибути чи наявність поважних причин для неприбуття від підозрюваного не надходило.

23 червня 2025 року слідчим на підставі ч. ст. 282 КПК України досудове розслідування в кримінальному провадженні відновлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України: підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, а саме:

- рапортом керівника оперативної групи ДКР СБУ, відповідно до якого, у ході проведення оперативних заходів встановлено, що в період з червня-липня 2014 року, ОСОБА_7 з власних ідейних переконань, добровільно вступив до НЗФ, та брав активну участь в його діяльності;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , який у своїх показах повідомив, що він особисто знайомий з ОСОБА_6 , з яким працював на шахті ім. Мельникова ПАТ «Лисичанськвугілля» з 2004 року. Останній у травні 2014 року особисто розповідав свідку про те, що він бере участь в чергуваннях на блокпостах, організованих НЗФ у місті Лисичанську, більше того, свідок особисто бачив ОСОБА_6 зі зброєю, разом з іншими представниками НЗФ, на шахті ім. Мельникова ПАТ «Лисичанськвугілля» в травні 2014 року;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , який у своїх показах повідомив, що на початку червня 2014 року він добровільно вступив до НЗФ та почав чергувати на блокпосту, який був розташований по вулиці Бахмутській м. Лисичанська, старшим якого був ОСОБА_6 , який координував дії інших представників НЗФ. Також ОСОБА_7 постійно носив при собі різноманітну зброю та боєприпаси як-от: автомат Калашникова, пістолет Макарова та гранати. 20 липня 2014 року ОСОБА_6 разом з іншими представниками не передбаченого законом збройного формування виїхали на непідконтрольну державній владі України територію Луганської області, також свідок не виключає того факту, що ОСОБА_6 за місцем свого проживання міг зберігати зброю та боєприпаси;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , який у своїх показах повідомив, що він є дільничним офіцером поліції Лисичанського ВП ГУНП в Луганській області, в територію його обслуговування входить вулиця Земнухова міста Лисичанська, В рамках профілактичної роботи свідку відомо, що за адресою: АДРЕСА_1 , проживав ОСОБА_6 , який, зі слів сусідів, влітку 2014 року брав участь в діяльності НЗФ та координував дії інших представників зазначеного формування на блокпосту, який розташований на автодорозі сполученням «Лисичанськ-Бахмут», після звільнення міста Лисичанська ЗСУ віл НЗФ, ОСОБА_6 виїхав та не повертався;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , який у своїх показах повідомив, що на початку червня 2014 року він добровільно вступив до НЗФ та почав чергувати на блокпосту, який був розташований на відкритій ділянці автодороги сполученням «Лисичанськ-Бахмут». Старшим зазначеного блокпосту був ОСОБА_6 який координував дії інших представників НЗФ. Також ОСОБА_6 постійно носив при собі різноманітну зброю та боєприпаси як-от: автомат Калашникова, різноманітні бойові припаси, в тому - числі гранати. У липні 2014 року свідок разом з іншими представниками НЗФ декілька разів підвозили ОСОБА_7 до нього додому за адресою: АДРЕСА_1 , при цьому свідок помітив, що ОСОБА_6 заходив до себе в будинок озброєний автоматом Калашникова, бойовими припасами до нього та гранатами, а з будинку виходив без зброї, тобто зберігав її за місцем мешкання;

- протоколом обшуку від 15.05.2018, за місцем мешкання ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 , під час проведення якого було виявлено та вилучено бойові припаси та вибухові речовини;

- висновком експерта від 04.07.2018 № СЕ-19/113-11/162-е.

Таким чином ОСОБА_6 підозрюється в учиненні двох кримінальних правопорушень, а саме: злочину, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна або без такої, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів; злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або сулу; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Про існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливості ОСОБА_6 переховуватися від органів досудового слідства та суду, свідчать такі обставини, як вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що йому загрожує y paзi визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він підозрюється, a також те, що ОСОБА_6 у липні 2014 року, розуміючи, що вій може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за участь в діяльності НЗФ, виїхав на непідконтрольну державній владі України територію, що підтверджується показами свідка ОСОБА_9 , більше того, ОСОБА_7 обізнаний про те, що стосовно нього здійснюється досудове розслідування, та будучи повідомленим належним чином про виклик, 18.06.2025, 19.06.2025 та 20.06.2025 на виклики до першого заступника керівника Лисичанської окружної прокуратури Луганської області не з`явився, жодної інформації про неможливість прибути чи наявність поважних причин для неприбуття не надав, що загалом підтверджує його бажання переховуватися від органів слідства та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, його місцезнаходження на території, підконтрольній державній владі України, не встановлене.

Про існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливості ОСОБА_6 незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, свідчать такі обставини, як те, що в цьому провадженні свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 дали показання щодо протиправної діяльності підозрюваного ОСОБА_6 , останній з метою ухилення від кримінальної відповідальності, перебуваючи на волі, маючи досвід відповідної діяльності у складі НЗФ, може чинити тиск на свідків шляхом погроз, шантажу, залякування, з метою спонукання надати хибні свідчення та, відповідно, уникнення ним кримінальної відповідальності.

Про існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, a саме: можливості ОСОБА_6 (вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальні правопорушення, в яких він підозрюється, свідчать ті обставини, що підозрюваний ОСОБА_6 у липні 2014 року виїхав на непідконтрольну державній владі України територію, де маючи досвід відповідної діяльності у складі НЗФ, має можливість активно співпрацювати з представниками держави-агресора, що надає йому можливість продовжити вже вчинений ним триваючий злочин, а також скоїти інше кримінальне правопорушення за відсутності контролю з боку державних органів України.

Враховуючи викладене, сторона обвинувачення прийшла до висновку, що запобігти вищезазначеним ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою підозрюваного неможливо.

Більше того, відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України: під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених, зокрема, ст. 260 КК України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті (тобто тримання під вартою).

У зв`язку з тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260, ч. 1 ст. 263 КК України, до нього може бути застосований виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Про наявність достатніх підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором свідчить наступне:

Відповідно до показів свідка ОСОБА_12 , після звільнення м. Лисичанська ЗСУ віл НЗФ, ОСОБА_6 разом з іншими представниками НЗФ виїхав на непідконтрольну державній владі України територію.

Відповідно до даних Державної прикордонної служби України, фактів перетину ОСОБА_6 державного кордону України не виявлено.

Відповідно до даних Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, ОСОБА_7 як одержувач пенсії на обліку не перебуває, пільгами/субсидіями не користується, як потерпілий внаслідок нещасного випадку на виробництві та/або професійного захворювання або особа, яка має право на страхові виплати в разі смерті потерпілого, не перебуває, страхові виплати не отримує.

Відповідно до даних Міністерства соціальної політики України, ОСОБА_6 на обліку як внутрішньо переміщена особа не перебуває.

Відповідно до перевірки реєстру актів цивільного стану, факт смерті ОСОБА_6 на території України не реєструвався.

Відповідно до матеріалів виконаного доручення, наданого оперативному підрозділу в порядку ст. 40 КПК України, при проведенні розшукових дій, спрямованих на встановлення місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_6 , на теперішній час місцезнаходження останнього на території, підконтрольній державній владі України, не встановлено, на обліках як внутрішньо переміщена особа він не перебуває, нові реєстрації, в наявних у Національної поліції обліках, щодо нього відсутні.

Крім того, відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства розвитку громад та територій України 28.02.2025 № 376 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.03.2025 за № 380/43786: - місто Лисичанськ Лисичанської міської територіальної громади Луганської області, в якому проживав та зареєстрований ОСОБА_6 , є тимчасово окупованою російською федерацією територією України з 03.07.2022.

Також слід зазначити, що майже всі населенні пункти Луганської області є окупованими російською федерацією, станом на час розгляду даного клопотання, а їх залишок, що перебуває під контролем державної влади України, знаходиться на безпосередній лінії бойового зіткнення з країною - агресором.

Відтак на думку слідчого наявні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території України або на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Слідчий суддя, заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного.

Частиною 6 ст. 22 КПК України передбачено, що суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

В той же час, відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Виходячи з принципу диспозитивності кримінального провадження, враховуючи викладені обставини та волевиявлення прокурора, слідчий суддя приходить до обґрунтованого висновку, що клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Луганській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_5 про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000333 від 13.10.2014, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260, ч. 1 ст. 263 КК України, підлягає задоволенню, з огляду на таке:

Згідно ч. 6 ст. 176 КПК України: під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених, зокрема, ст. 260 КК України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті (тобто тримання під вартою).

До ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260, ч. 1 ст. 263 КК України, може бути застосований виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України: слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

Про наявність достатніх підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором стороною обвинувачення наведено наступне:

Відповідно до показів свідка ОСОБА_12 , після звільнення м. Лисичанська ЗСУ віл НЗФ, ОСОБА_6 разом з іншими представниками НЗФ виїхав на непідконтрольну державній владі України територію.

Відповідно до даних Державної прикордонної служби України, фактів перетину ОСОБА_6 державного кордону України не виявлено.

Відповідно до даних Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, ОСОБА_7 як одержувач пенсії на обліку не перебуває, пільгами/субсидіями не користується, як потерпілий внаслідок нещасного випадку на виробництві та/або професійного захворювання або особа, яка має право на страхові виплати в разі смерті потерпілого, не перебуває, страхові виплати не отримує.

Відповідно до даних Міністерства соціальної політики України, ОСОБА_6 на обліку як внутрішньо переміщена особа не перебуває.

Відповідно до перевірки реєстру актів цивільного стану, факт смерті ОСОБА_6 на території України не реєструвався.

Відповідно до матеріалів виконаного доручення, наданого оперативному підрозділу в порядку ст. 40 КПК України, при проведенні розшукових дій, спрямованих на встановлення місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_6 , на теперішній час місцезнаходження останнього на території, підконтрольній державній владі України, не встановлено, на обліках як внутрішньо переміщена особа він не перебуває, нові реєстрації, в наявних у Національної поліції обліках, щодо нього відсутні.

Крім того, відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства розвитку громад та територій України 28.02.2025 № 376 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.03.2025 за № 380/43786: - місто Лисичанськ Лисичанської міської територіальної громади Луганської області, в якому проживав та зареєстрований ОСОБА_6 , є тимчасово окупованою російською федерацією територією України з 03.07.2022.

Також слід зазначити, що майже всі населенні пункти Луганської області є окупованими російською федерацією, станом на час розгляду даного клопотання, а їх залишок, що перебуває під контролем державної влади України, знаходиться на безпосередній лінії бойового зіткнення з країною - агресором.

Таким чином встановлені наявні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території України або на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором.

Про існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливості ОСОБА_6 переховуватися від органів досудового слідства та суду, свідчать такі обставини, як вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, а також те, що ОСОБА_6 з 2014 року постійно перебуває на тимчасово окупованій російською федерацією території України, з метою уникнення кримінальної відповідальності, більше того, ОСОБА_6 обізнаний про те, що стосовно нього здійснюється досудове розслідування, розуміючи, що він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за вчинений ним злочин, та будучи повідомленим належним чином про виклик, 18.06.2025, 19.06.2025 та 20.06.2025 на виклики до прокурора не з`явився без поважних причин та не повідомив про причини неприбуття, що загалом підтверджує його бажання переховуватися віл органів слідства та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, його місцезнаходження на території, підконтрольній державній владі України, не встановлене.

Про існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливості ОСОБА_6 незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, свідчать такі обставини, як те, що в цьому провадженні свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 дали показання щодо протиправної діяльності підозрюваного ОСОБА_6 , останній з метою ухилення від кримінальної відповідальності, перебуваючи на волі, маючи досвід відповідної діяльності у складі НЗФ, може чинити тиск на свідків шляхом погроз, шантажу, залякування, з метою спонукання надати хибні свідчення та, відповідно, уникнення ним кримінальної відповідальності.

Про існування ризику, передбаченого п. 5 4. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливості ОСОБА_6 (вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальні правопорушення, в яких він підозрюється, свідчать ті обставини, що підозрюваний ОСОБА_6 у липні 2014 року виїхав на непідконтрольну державній владі України територію, де маючи досвід відповідної діяльності у складі НЗФ, має можливість активно співпрацювати з представниками держави-агресора, що надає йому можливість продовжити вже вчинений ним триваючий злочин, а також скоїти інше кримінальне правопорушення за відсутності контролю з боку державних органів України.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого розмір застави не визначається хоча б за однієї з наступних умов:

- стосовно підозрюваного, обвинуваченого який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором;

- при розгляді клопотання у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ст. 260 КК України, під час дії воєнного стану.

Всі ці умови наявні в даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 4 ст. 197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

Згідно ч. 4 ст. 183 KK України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого розмір застави не визначається хоча б за однієї з наступних умов:

- стосовно підозрюваного, обвинуваченого з який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором;

- при розгляді клопотання у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ст. 260 КК України, під час дії воєнного стану.

Всі ці умови наявні в даному кримінальному провадженні, тому слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. . 2, 7, 9, 22, 26, 36, 40, 111, 113, 131-132, 176-178, 183-184, 185, 186, 187, 188, 190, 191, 193, 194, 205, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Луганській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_5 про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000333 від 13.10.2014 стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 260, ч. 1 ст. 263 КК України - задовольнити.

Обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Роз`яснити, що згідно з положеннями ч.6 ст. 193 КПК України, після затримання особи і не пізніше як через сорок вісім годин з часу доставки її до місця кримінального провадження слідчий суддя, за участю підозрюваного, розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

На підставі ч. 6 ст. 193 КПК України розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження.

Ухвала, щодо обрання запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає і заперечення проти ухвали можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Повний текст ухвали оголошений 23.06.2025 о 16 год. 40 хв.

Слідчий суддя: ОСОБА_1