Справа: №521/5227/25
Номер провадження: 1-кп/521/1427/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2025 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження №521/5227/25 щодо:

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Виноградар Одеської області, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, не працюючого, інваліда ІІІ групи, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, раніше неодноразово судимого, останній раз вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 23.12.2021 за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 70 КК України до 1 року 4 місяців позбавлення волі, звільнений 21.04.2023 по відбуттю строку покарання,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

28.02.2025, приблизно з 09 години 00 хвилин до 12 години 00 хвилин, ОСОБА_7 перебував у квартирі своєї співмешканки ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 , де у нього виник злочинний умисел, спрямований на викрадення чужого майна, а саме ноутбуку чорного кольору марки «Lenovo ThinkPad El4» із серійним номером «PF-2FAD82», який належав ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 , діючи з метою особистого збагачення, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, із корисливих мотивів, діючи повторно, в умовах воєнного стану, який діє в Україні з 24.02.2022, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 (в останнє дію якого продовжено Указом Президента України від 14.01.2025 №26/2025 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затверджений Законом України № 4020-ІХ від 15.01.2025) розуміючи, що його дії є непомітними для потерпілого та оточуючих, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що нікого немає вдома, забрав із кімнати ОСОБА_9 ноутбук марки «Lenovo ThinkPad El4» та з місця скоєння злочину зник, отримавши можливість розпорядитись викраденим майном на власний розсуд.

Своїми діями ОСОБА_7 заподіяв матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_9 на суму 9445 гривень.

Крім цього, 02.03.2025, приблизно з 11 години 00 хвилин до 13 години 00 хвилин, ОСОБА_7 , перебуваючи у квартирі своєї співмешканки ОСОБА_8 , а саме за адресою: АДРЕСА_2 , де у нього виник злочинний умисел, спрямований на викрадення чужого майна, а саме планшетний ПК чорного кольору з помаранчевими вставками марки «OUKITEL RT2», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , який належав ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 , діючи з метою особистого збагачення, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, із корисливих мотивів, повторно, в умовах воєнного стану, який діє в Україні з 24.02.2022, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 (в останнє дію якого продовжено Указом Президента України від 14.01.2025 № 26/2025 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затверджений Законом України №4020-ІХ від 15.01.2025), розуміючи, що його дії є непомітними для потерпілого та оточуючих, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що нікого немає вдома, забрав із кімнати ОСОБА_9 планшет ПК чорного кольору з помаранчевими вставками, марки «OUKITEL RT2» з ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , та з місця скоєння злочину зник, отримавши можливість розпорядитись викраденим майном на власний розсуд.

Своїми діями ОСОБА_7 заподіяв матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_9 на суму 7516 гривень 60 копійок.

Крім цього, 03.03.2025, приблизно з 09 години 00 хвилини до 12 години 00 хвилини, ОСОБА_7 , перебуваючи у квартирі своєї співмешканки ОСОБА_8 , а саме за адресою: АДРЕСА_2 , де у нього виник злочинний умисел, спрямований на викрадення чужого майна, а саме генератор марки «Fisker FSGG2000I» із серійним номером «230811266» та велосипед темно синього кольору марки «Fort Spektrum 29», які належали ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 , діючи з метою особистого збагачення, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/20221 (в останнє дію якого продовжено Указом Президента України від 14.01.2025 №26/2025 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затверджений Законом України №4020-ІХ від 15.01.2025) розуміючи, що його дії є непомітними для потерпілого та оточуючих, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що нікого немає вдома, забрав із кімнати ОСОБА_9 генератор марки «Fisker FSGG2000I» із серійним номером «230811266» та велосипед темно синього кольору марки «Fort Spektrum 29», та з місця скоєння злочину зник, отримавши можливість розпорядитись викраденим майном на власний розсуд.

Своїми діями ОСОБА_7 заподіяв матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_9 на загальну суму 19 557 гривень 30 копійок.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України визнав повністю, підтвердив вищевикладені обставини та заявив про щире каяття у вчиненому. При цьому, обвинувачений надав пояснення, які повністю співвідносяться з обставинами, викладеними у обвинувальному акті.

Роз`яснивши учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, у суду відсутні будь які сумніви у добровільності та істинності позиції обвинуваченого щодо визнання вини.

Таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена ОСОБА_7 повторно, в умовах воєнного стану, суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України.

Судом був прийнятий до розгляду цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 до ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням у сумі 8008 гривень 00 копійок.

В обґрунтування позовних вимог потерпілий зазначив, що внаслідок скоєної крадіжки, він поніс матеріальну шкоду на зазначену суму.

Цивільний відповідач ОСОБА_7 позовні вимоги визнав повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

При розгляді питання про наявність причинного зв`язку між неправомірними діями відповідача та понесеною позивачем матеріальною шкодою, суд керується положеннями п. 1, 2 п.п. 1, п. 3 ст. 22 ЦК України, відповідно до яких, особа, якій спричинені збитки, має право на їх відшкодування у повному обсязі.

Згідно із вимогами статті 1166 ЦК України, майнова шкода, яка спричинена фізичній або юридичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її спричинила у повному обсязі.

У судовому засіданні підстави позову та вина обвинуваченого у заподіянні майнової шкоди ОСОБА_9 доведена повністю.

Враховуючи викладене, відповідно до вимог ст.ст. 127, 128 КПК України, суд вважає необхідним стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 суму спричиненої матеріальної шкоди у розмірі 8008 гривень 00 копійок.

При призначенні покарання ОСОБА_7 суд керується загальними принципами призначення покарання, зазначеними в ст.ст. 50, 65 КК України.

Суд визнає пом`якшуючою покарання обставиною щире каяття обвинуваченого у вчиненому кримінальному правопорушенні.

При цьому, визначаючи щире каяття обвинуваченого пом`якшуючою покарання обставиною, суд враховує, що окрім визнання ОСОБА_7 факту вчинення кримінального правопорушення, відбулося ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання ним своєї провини у вчиненому, про що він, ОСОБА_7 , висловив щирий жаль з приводу цього. Про щирість каяття, на думку суду, свідчить і факт надання обвинуваченим в суді правдивих показів, готовність нести покарання.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_7 , суд визнає рецидив злочинів.

При обранні виду та визначенні міри покарання обвинуваченому суд враховує дані про особу обвинуваченого, його вік, стан здоров`я, характер та підвищену ступінь суспільної небезпечності скоєного ним злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким. Крім того, суд приймає до уваги, що ОСОБА_7 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, спрямованих на заволодіння чужим майном і вчинення ним чергового тяжкого злочину свідчить про тенденцію з боку обвинуваченого до вчинення злочинів проти власності і про небажання ставати на шлях виправлення.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, неможливим виправлення обвинуваченого без позбавлення волі. Саме покарання у виді позбавлення волі, на думку суду, буде відповідатиме вимогам ст. 65 КК України, буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення засудженого, попередження нових злочинів.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Вирішуючи питання, які відповідно до положень пп. 2 п. 4 ст. 374 КПК України повинен вирішити суд при ухваленні вироку, у тому числі щодо заходів забезпечення кримінального провадження, до яких відноситься і питання запобіжного заходу, встановивши можливість вчинення обвинуваченим дій, передбачених ст. 177 КПК України, із метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого до набрання вироком законної сили, суд вважає за необхідне, обрати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При вирішенні питання про зарахування до строку покарання обвинуваченому ОСОБА_7 строку його попереднього ув`язнення, суд виходить з положень ст. 72 КК України, у редакції, яка діяла на момент вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення.

Керуючись ст.ст. 369-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до положень ст. 72 КК України, зарахувати в строк відбуття покарання ОСОБА_6 строк його попереднього ув`язнення у період з 28.03.2025 до дня набрання вироком законної сили.

Арешт, накладений ухвалами слідчого судді Малиновського районного суду міста Одеси від 25.03.2025, - скасувати.

Речові докази, а саме:

-ноутбук чорного кольору марки «Lenovo ThinkPad El4» із серійним номером «PF-2FAD82», планшетний ПК чорного кольору з помаранчевими вставками марки «OUKITEL RT2», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , генератор марки «Fisker FSGG2000I» із серійним номером «230811266», - вважати повернутими потерпілому ОСОБА_9 .

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 до ОСОБА_6 , задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_10 суму спричиненої матеріальної шкоди у розмірі 8008 гривень 00 копійок.

На вирок може бути подана сторонами апеляція в Одеській апеляційний суд через Хаджибейський районний суд міста Одеси протягом тридцяти діб від дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченої та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_11