Справа № 201/9691/25
Провадження № 1-кс/201/3473/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Соборного районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі Соборного районного суду міста Дніпра клопотання слідчого СВ ВП №2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, № 0001055, внесеному 04.08.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий за погодженням прокурора звернувся до слідчого судді з клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001055, внесеному до ЄРДР 04.08.2025 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження тимчасово вилученого майна та збереження речових доказів.

Слідчий обґрунтовує клопотання тим, що в провадженні СВ ВП №2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0001055, внесеного 04.08.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Встановлено, що до ВП №2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області надійшла заява про те, що 03.08.2025 приблизно о 23:30 год. невстановлена особа, перебуваючи за адресою м. Дніпро, вул. І. Акінфієва, біля буд. 17, відкритим шляхом в період дії воєнного стану, шляхом ривка заволоділа майном гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , чим спричинила матеріальної шкоди.

В ході досудового розслідування 04.08.2025 слідчим СВ ВП №2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 в період часу з 04:53 год. по 05:32 год. було затримано особу в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою : АДРЕСА_1 . Під час затримання було здійснено особистий обшук ОСОБА_7 в ході якого виявлено та вилучено :

- ціпок та хрестик ймовірно вироблені з золота які поміщено до спец. пакету PSP3047956.

- Мобільний телефон марки «Samsung» A 51, imei801797, imei2 НОМЕР_1 до спец. пакету PSP3047957.

Також було допитано в якості потерпілого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , котрий зазначив, що 03.08.2025 близько 23.30 годин він перебував за адресою м. Дніпро вул. Івана Акінфеєва,17 та в цей час невідома особа в період дії воєнного стану, відкритим шляхом заволоділа золотим ланцюжком із золотим хрестиком.

В рамках кримінального провадження вилучене майно було визнано речовими доказами. Вищевказані речі можуть мати доказове значення в рамках досудового розслідування кримінального провадження та будуть направлені на відповідні експертні дослідження.

Відповідно до ст. 91 КПК України сама подія кримінального правопорушення підлягає доказуванню, яке полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження, слідчий просить клопотання задовольнити.

Слідчий та власник майна у судове засідання для розгляду клопотання не з`явилися, про час та місце його розгляду повідомлені належним чином, слідчий надіслав заяву про розгляд клопотання про арешт майна за його відсутності.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання за відсутності осіб, що не з`явилися.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Вивчивши матеріали клопотання та долучені до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, виходячи з такого, в провадженні СВ ВП №2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0001055, внесеного 04.08.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Встановлено, що до ВП №2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області надійшла заява про те, що 03.08.2025 приблизно о 23:30 год. невстановлена особа, перебуваючи за адресою м. Дніпро, вул. І. Акінфієва, біля буд. 17, відкритим шляхом в період дії воєнного стану, шляхом ривка заволоділа майном гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , чим спричинила матеріальної шкоди.

В ході досудового розслідування 04.08.2025 слідчим СВ ВП №2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 в період часу з 04:53 год. по 05:32 год. було затримано особу в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою : АДРЕСА_1 . Під час затримання було здійснено особистий обшук ОСОБА_7 в ході якого виявлено та вилучено :

-ціпок та хрестик ймовірно вироблені з золота які поміщено до спец. пакету PSP3047956.

-Мобільний телефон марки «Samsung» A 51, imei801797, imei2 НОМЕР_1 до спец. пакету PSP3047957.

В рамках кримінального провадження вилучене майно було визнано речовими доказами.

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з положеннями ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Крім того, в ч. 2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається, в тому числі, і з метою збереження речових доказів.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом.

Нормами чинного КПК України передбачено, що арешт майна з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.

У відповідності до вимог ст. 171 КПК України, звертаючись з клопотанням про арешт майна, слідчий, прокурор має обґрунтувати свої вимог щодо наявності підстав для застосування такого обмежувального заходу та надати докази на підтвердження викладених у клопотанні доводів.

Не доведення вказаних обставин, згідно з положеннями ч. 1 ст. 173 КПК України, є підставою для відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Сукупність наданих суду матеріалів містить достатньо підстав вважати, що виявлені та вилучені речі є доказами у даному кримінальному провадженні у рамках даного досудового розслідування кримінального правопорушення.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту на вказане вище майно у зазначений спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

Враховуючи зазначене, слідчий суддя приходить до висновку, що матеріали клопотання про арешт майна та додані до нього матеріали вказують, що вище зазначене майно може зберігати на собі сліди або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що вказує на його відповідність ст. 98 КПК України.

Усі інші питання фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєнні кримінальних правопорушень, вірності кваліфікації, а також питання належності, допустимості, достовірності доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу у судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Відповідно до статті 175 Кримінального процесуального кодексу України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Керуючись ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП №2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, № 0001055, внесеному 04.08.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на речі, які були вилучені 04.08.2025 під час особистого обшуку ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 :

-ціпок та хрестик ймовірно вироблені з золота які поміщено до спец. пакету PSP3047956.

-Мобільний телефон марки «Samsung» A 51, imei801797, imei2 НОМЕР_1 до спец. пакету PSP3047957.

Заборонити здійснення будь-яких операцій пов`язаних із відчуженням вказаного майна, та заборонити інший особі розпоряджатись будь яким чином та використовувати зазначено майно.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1