ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/2741/24 Номер провадження 11-сс/814/480/25Головуючий у 1-й інстанції с. ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого - суддіОСОБА_2 ,
суддів з секретарем з участю прокурора слідчого захисника ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 20 травня 2025 року у кримінальному провадженні №0000538,

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням слідчий суддя відмовив у задоволенні скарги захисника ОСОБА_8 на повідомлення слідчого Лубенського РВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_10 про підозру ОСОБА_9 від 11 жовтня 2024 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, у кримінальному провадженні №0000538.

В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя зазначив, що за своїм змістом повідомлена ОСОБА_9 підозра відповідає вимогам ст.277 КПК України, а при її врученні дотримані вимоги ст.278 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нове рішення, яким задовольнити його скаргу, скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_9 у кримінальному провадженні №0000538 та зобов`язати уповноважених осіб Лубенської окружної прокуратури вчинити дії щодо виключення з ЄРДР відповідних відомостей.

При цьому зазначає, що зібраних слідчим доказів не достатньо для повідомлення ОСОБА_9 про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Наголошує, що під час розгляду скарги слідчим суддею не допитано ОСОБА_9 про обставини інкримінованого злочину, чим порушено його право на захист.

Вважає, що слідчим суддею допущено неповноту судового розгляду та неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення.

Вказує, що підозра перешкоджає ОСОБА_9 вільно пересуватися та обирати місце проживання, а також позбавляє можливості забезпечити всім необхідним свою родину.

Звертає увагу на відсутність доказів того, що ОСОБА_9 знав про кримінальне провадження щодо нього.

Зазначає про порушення вимог закону під час повідомлення про підозру через директора КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва».

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника на підтримання доводів апеляційної скарги, міркування слідчого та думку прокурора про законність та обґрунтованість рішення слідчого судді, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого.

Відповідно до п.10 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржене повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

За змістом кримінального процесуального закону під час розгляду скарг зазначеної категорії предметом перевірки слідчого судді є не лише питання дотримання процесуального порядку вручення повідомлення про підозру, а й питання дотримання стандарту «достатніх підстав (доказів)» для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення, зважаючи при цьому на рівень обмеження прав, свобод та інтересів особи внаслідок повідомлення її про підозру та строк здійснення досудового розслідування.

При цьому на етапі досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вирішувати питання, які підлягають вирішенню судом під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, з`ясовувати наявність складу кримінального правопорушення в діях підозрюваної особи, правильність кваліфікації цих дій, оцінювати докази у справі з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину.

Слідчий суддя, всупереч твердженням апеляційної скарги, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінив в сукупності всі обставини, що враховуються при розгляді скарги на повідомлення про підозру, як того вимагають приписи статей 276-278 КПК України.

З матеріалів провадження видно, що під час досудового розслідування кримінального провадження №0000538 слідчий Лубенського РВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_11 11 жовтня 2024 року повідомив ОСОБА_9 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст.263 КК України.

Відповідно до цього повідомлення, ОСОБА_9 підозрюється у збуті вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу у червні 2024 року шляхом відправки пістолету марки «Retay 84FS» у розібраному стані через відділення ТОВ «Нова Пошта» під час котнтролю за вчиненням злочину.

При цьому, письмове повідомлення про підозру складене уповноваженим слідчим ОСОБА_10 за погодженням з процесуальним прокурором Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 , містить відомості, визначені приписами ст.277 КПК України, та вручене з дотриманням вимог ст.278 цього Кодексу.

Твердження захисника в апеляційній скарзі про порушення порядку повідомлення про підозру через директора КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» є непереконливими.

Відповідно до ч.1 ст.278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Приписами ст.135 цього Кодексу встановлено, що у разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

З огляду на відсутність ОСОБА_9 та інших дорослих членів його сім`ї за місцем проживання через перебування за кордоном України, письмове повідомлення про підозру для передачі ОСОБА_9 у відповідності до наведених приписів закону правомірно було вручено слідчим під розписку директору КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» ОСОБА_12 11 жовтня 2024 року о 19 годині 45 хвилин.

Доводи захисника відсутність достатніх доказів винуватості ОСОБА_9 не можуть бути в даному випадку підставою для скасування повідомлення про підозру.

Адже на цій стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вирішувати питання, які підлягають вирішенню судом під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази у справі з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину.

При цьому колегія суддів враховує, що наведене в п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» поняття «обґрунтована підозра» означає існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Тобто, розумна підозра у вчиненні кримінального правопорушення, про яку йдеться у статті 5 (підпункт с) пункту 1) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.

Тому факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку.

В даному випадку про обґрунтованість підозри свідчать докази, отримані під проведення НСРД, в тому числі і контролю за вчиненням злочину, а також висновки судових експертиз.

Всупереч доводам захисника, його скарга на повідомлення про підозру ОСОБА_9 розглянута з дотриманням порядку розгляду скарг на рішення слідчого під час досудового розслідування, встановленого ст.306 КПК України, а саме рішення слідчого судді відповідає приписам ст.307 цього Кодексу.

Колегією суддів не встановлено обставин, які б підтверджували доводи захисника про порушення слідчим суддею права на захист ОСОБА_9 , гарантованих законом, в тому числі права на захист своїх прав та інтересів, права на отримання правової допомоги, права на справедливий судовий розгляд.

Доводи апеляційної скарги про зобов`язання уповноважених осіб Лубенської окружної прокуратури вчинити дії щодо виключення з ЄРДР відповідних відомостей є неприйнятними.

Адже виключення з Реєстру інформації, якою лише констатується факт здійснення процесуальної діяльності органів досудового розслідування та її результати, чинне законодавство не передбачає.

До такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26 березня 2019 року у справі №807/1456/17.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не встановлено.

Отже, апеляційна скарга захисника не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.405, ст.407 та ст.422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 20 травня 2025 року у кримінальному провадженні №0000538 щодо підозрюваного ОСОБА_9 залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника ОСОБА_8 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4