Справа № 373/507/25
Номер провадження 1-кп/373/142/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2025 року Переяславський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000005 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого, пільг не має,

встановив:

19 липня 2024 року, 19 листопада 2024 року та 21 листопада 2024 року ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел на заподіяння психологічних страждань, систематично вчиняв відносно своєї дружини ОСОБА_4 , яка проживала разом із ним в одному помешканні, дії умисного психологічного характеру, що виражалися у висловлюванні в її сторону нецензурною лайкою, в агресивному поводженні та погрозі застосування фізичної розправи.

Вказаними діями ОСОБА_3 заподіяв своїй дружині ОСОБА_4 шкоду її психічному здоров`ю у вигляді психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої.

За вказані дії постановами Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 01 серпня 2024 року, 29 листопада 2024 року, 05 грудня 2024 року ОСОБА_3 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.ч.1, 2 ст.173-2 КУпАП.

Разом з тим, 03 січня 2025 року близько 18 год 00 хв ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , маючи умисел на заподіяння психологічного страждання, продовжив свої протиправні дії та вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_6 дії насильницького психологічного характеру, що виражалися у висловлюванні в її сторону нецензурною лайкою та погрозі застосування фізичної розправи, чим заподіяв шкоди шкоду її психічному здоров`ю у вигляді психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої.

Вказаними насильницькими діями ОСОБА_3 створював стресові та тривалі психотравмуючі ситуації для потерпілої ОСОБА_4 , внаслідок яких вона зазнавала систематичних психологічних страждань, погіршення самопочуття та психоемоційного стану, обмеження можливості повноцінного відпочинку, зумовлюючи її поганий настрій, відчуття приниженості, безпорадності та напругим, переживання тривожного очікування та страху, що призвело до тривалого погіршення якості життя потерпілої.

По суті пред`явленого обвинувачення в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, обвинувачений ОСОБА_3 вину визнав, показання надавати відмовився. Відповідаючи (за згодою) на запитання показав наступне. Він визнає, що вчиняв дії, які вказані в обвинувальному акті. Причин цьому назвати не може. Всі стягнення (штрафи), які були на нього накладені за вчинення адміністративних правопорушень за ст. 173-2 КУпАП, сплатив, постанови не оскаржував.

Подія кримінального правопорушення (злочину) та винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину) доводиться показаннями потерпілої, свідка, документами.

Потерпіла ОСОБА_4 показала суду наступне. Її чоловік ОСОБА_3 коли тверезий, то веде себе нормально. Як вживає спиртні напої, то починає матюкатися, виганяє з будинку, навіть вночі, чіпляється до сина, який є особою з інвалідністю 2 групи. Лікуватися від алкоголізму не хоче. В липні та листопаді 2024 року були особливо великі сварки, вночі він вигнав їх з дому та не пускав, матюкався. Вона викликала поліцію. Після цього вона почала боятися, коли чоловік приходив п`яним додому, в неї відразу підвищувався тиск та серцебиття. А на початку січня 2025 року ввечері, після матюків та погроз, вони із сином втекли з будинку і на зараз проживають окремо на квартирі. Інколи вони їздить до будинку, щоб забрати речі. Деякий час назад приїздила до чоловіка на «свіжину», бо він «заколов свиню». Коли стали жити окремо, то поступово і стан здоров`я нормалізувався, вона вже не боїться бути вдома, не боїться, що її виженуть чи скривдять сина. Чоловік ні разу не приходив, не просив пробачення. Не вірить, що він може самостійно змінитися.

Свідок ОСОБА_7 показав суду наступне. Він є сусідом сім`ї ОСОБА_8 . ОСОБА_9 вживає алкогольні напої не кожен день, але часто. Його дружина не п`є. Особисто очевидцем сварок чоловіка та дружини не був, не бачив, що ОСОБА_9 бив свою дружину, однак часто чує їх крики. Восени 2024 року сусід ( ОСОБА_3 ) дуже кричав на дружину, поліції приїздила. Десь із січня 2025 року сусідка вдома не живе.

З постанов судді Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 01 серпня, 29 листопада та 05 грудня 2024 року вбачається, що ОСОБА_3 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 та ч. 2 ст. 173-2 КУпАП за дії, вчинені 19 липня, 19 та 21 листопада 2024 року відповідно.

З Висновку судово-психіатричного експерта № 164 від 30 січня 2025 року вбачається наступне. У потерпілої ОСОБА_4 наявний психічний розлад у вигляді змішаної тривожно-депресивної реакції в межах розладу адаптації, який пов`язаний із ситуацією, яка досліджується за матеріалами даного кримінального провадження.

Стресові сімейні ситуації (агресивна поведінка чоловіка в стані сп`яніння) є для ОСОБА_4 тривало психотравмувальними, погіршують фізичне самопочуття, обмежують можливості повноцінного відпочинку, ушкоджують її психоемоційний стан, обумовлюючи знижений настрій, плаксивість, переживання страху, приниження, безпорадності, напруги, тривожного очікування, чим тривало погіршують якість її життя.

Дослідженні докази суд вважає належними, допустимими та достовірними, а їх сукупність - достатньою та взаємозв`язаною для прийняття відповідного процесуального рішення.

Обставини вчинення даного кримінального правопорушення (злочину) встановлені та підтвердженні матеріалами кримінального провадження.

ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні домашнього насильства, тобто умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо особи, з якою перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань, розладу здоров`я, погіршення якості життя потерпілої особи, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

Обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання, не встановлено.

Обираючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який раніше судимий, є особою пенсійного віку, не працює, згідно досудової доповіді перебуває на обліку у ВП № 1 Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області в категорії «кривдник», має середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та середній рівень небезпеки для суспільства, потребує застосування заходів пробаційної програми «Подолання домашнього насильства», суд приходить до висновку призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на певний строк.

Застосування до ОСОБА_3 покарання у виді громадських робіт неможливе, оскільки він є особою пенсійного віку.

Прокурор також вважала за необхідне застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 обмежувальних заходів, передбачених ст. 91-1 КК України, зокрема обов`язок пройти програму для кривдників та заборона наближатися до потерпілої.

Враховуючи систематичність вчинення домашнього насильства ОСОБА_3 та страждання від такого насильства потерпілої, ту обставину, що він перебуває на обліку в категорії «кривдник», для можливості змінити насильницьку поведінку обвинуваченого у майбутньому та сформувати у нього неагресивну модель поведінки у стосунках як з потерпілою, так і з людьми, що його оточують, суд на підставі п. 5 ч.1 ст. 91-1 КК України вважає за необхідне застосувати щодо нього обмежувальний захід та направити його для проходження програми для кривдників. Даний захід суд вважає таким, що призначається і в інтересах потерпілої, яка зазначала суду, що не вважає ймовірним, що її чоловік самостійно змінить свою поведінку щодо неї.

Разом з тим, підстав застосовувати до обвинуваченого обмежувальний захід у виді заборони наближення до потерпілої ОСОБА_4 суд не вбачає, зважаючи на те, що сама потерпіла про це не просила і сама час від часу приїздить до чоловіка, з її слів обвинувачений жодного разу із січня місяця 2025 року (більше 6 місяців) не неї приходив, а вона сама до нього приїздила, щоб забрати деякі речі чи на «свіжину».

Судові витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 615 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 3 (три) роки.

Покласти на засудженого ОСОБА_3 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання або роботи;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язок пройти програму для кривдників строком 3 (три) місяці.

Вирок може бути оскарженим в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

Суддя: ОСОБА_1