КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 01 травня 2025 року апеляційну скаргу із змінами та доповненнями прокурора першого відділу першого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04 квітня 2025 року, відносно,

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Стебник Львівської обл., громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, -

за участі: прокурора в режимі відеоконференцзв`язку захисника підозрюваного ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого відділу Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 та застосовано до нього запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що відповідно становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн., та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Не погоджуючись з таким рішенням, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів із визначенням застави у вигляді 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 гривень та покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Слідчим суддею не надано оцінку обставинам кримінального правопорушення у якому підозрюється ОСОБА_6 та особі підозрюваного.

Також, слідчий суддя в оскаржуваному рішенні зазначив про характеристику особи та стану його здоров`я, однак посилання на документи відсутні.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу, пояснення захисника та підозрюваного, які заперечили щодо її задоволення, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, Головним слідчим управління Державного бюро розслідувань, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 26 березня 2025 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000248 , за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

03 квітня 2025 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

04 квітня 2025 року слідчий СВ Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_8 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів із можливістю внесення застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 гривень.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04 квітня 2025 року у задоволенні клопотання слідчого відмовлено та застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що відповідно становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн., та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Колегія суддів погоджується із прийнятим рішенням слідчого судді, вважає його законним, вмотивованим, та обґрунтованим з наступних підстав.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування запобіжного заходу.

Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу слідчий суддя врахував не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності підстав, зазначених ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, які зазначені ст. 178 КПК України (ч. 1 ст. 178 КПК України).

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу слідчим суддею враховано вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється.

Як вбачається з ухвали слідчого судді та журналу судового засідання, на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують та встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, якими є фактичні обставини, наведені у клопотанні детектива з доданими до нього матеріалами.

Враховуючи те, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, слідчий суддя правильно визначив, що причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувальних заходів

Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри в даному кримінальному провадженні, колегія суддів вважає, що сукупність матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для застосування підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 гривень.

Незважаючи на те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначено у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно прийняти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року).

Оцінюючи доводи та обставини, на які посилається орган досудового розслідування у клопотанні, слідчим суддею з`ясовано, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що висновки слідчого судді про їх існування є обґрунтованими.

Зокрема, ОСОБА_6 має можливість переховуватися від слідства та суду, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано він підозрюється та суворість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

При цьому, з урахуванням кваліфікації дій ОСОБА_6 за ст. 368 КК України, тобто інкримінування корупційного злочину, в даному випадку до нього не можуть бути застосовані положення ст. ст. 69, 75 КК України, тобто призначення покарання більш м`якого, ніж передбачено законом, та звільнення від відбування покарання з випробуванням. Така суворість та безальтернативність покарання може спонукати особу переховуватись від органу досудового розслідування, суду з метою уникнення відповідальності, що обумовлює існування ризику, визначеного п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне, в матеріалах провадження відсутні. При цьому наявність у ОСОБА_6 міцних соціальних зв`язків, а саме того, що він, як зазначає сторона захисту, має дружину, постійне місце проживання та роботи, хоч і позитивно характеризує підозрюваного, але не нівелює вказаного ризику в повній мірі, особливо на початковій стадії досудового розслідування тяжкого кримінального правопорушення.

Ризики, визначені п. 2, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що на даний час у вказаному кримінальному провадженні не встановлено всі обставини, які підлягають доказуванню, місцезнаходження речей і документів, які можуть мати значення речового доказу у кримінальному провадженні, тому ОСОБА_6 , знаючи про місцезнаходження зазначених речей і документів, може їх безперешкодно знищити, сховати або спотворити. Окрім того, підозрюваний може зловживати своїми процесуальними правами, що перешкоджатиме органу досудове розслідування провести повне та об`єктивне досудове розслідування.

Крім того, інкримінований ОСОБА_6 злочин передбачає обов`язкове додаткове покарання у виді конфіскації майна, що може спонукати останнього вчиняти дії, направлені на його приховання або відчуження, використовуючи при цьому знайомства та зв`язки серед працівників правоохоронних органів.

Також слідчим доведено наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки перебуваючи на волі, з метою уникнення кримінальної відповідальності, ОСОБА_6 , використовуючи свої знайомства та зв`язки, набуті, зокрема, під час зайняття посади прокурора, може особисто вчинити дії спрямованих на примушення до зміни наданих раніше свідчень допитаними в межах досудового розслідування особами.

Вирішуючи клопотання, слідчий суддя відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України, врахував обставини та наслідки кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих злочинів, ризики, особу підозрюваного, вік та стан його здоров`я, репутацію та вважав за належне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді застави з покладенням додаткових обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Колегія суддів погоджується із таким рішенням слідчого судді, оскільки вважає, що саме такий запобіжний захід забезпечить належне виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно вимог ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Разом із тим, слідчий суддя врахувавши конкретні обставин справи, інкриміноване ОСОБА_6 вчинення тяжкого злочину, даних про сімейний та майновий стан, та всупереч доводам апеляційної скарги прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність визначення застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 гривень.

Окрім цього, застосовуючи відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді застави, слідчий суддя відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України поклав на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України. Фактів не виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, не зафіксовано.

Істотних порушень норм КПК України, які б тягнули за собою скасування ухвали слідчого судді при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст. ст. 176 - 178, 182, 183, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04 квітня 2025 року відносно ОСОБА_6 , - залишити без змін, а апеляційну скаргу із змінами та доповненнями прокурора першого відділу першого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12

Єдиний унікальний № 757/15668/25-к Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_13

Провадження № 11сс/824/3343/2025 Доповідач ОСОБА_1

Категорія ст.181 КПК України