У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції з

приміщення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області

захисників ОСОБА_6 (в режимі ВКЗ)

ОСОБА_7

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 26 квітня 2025 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

-підозрюваного за ч. 3 ст. 307 КК України.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 26 квітня 2025 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 21 червня 2025 року включно, без визначення застави.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які подали апеляційні скарги.

Захисник ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати і постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту чи застосувати підозрюваному запобіжних захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 242 240 грн визначити підозрюваному розмір застави.

Вказує, що ОСОБА_8 офіційно не працевлаштований але заробляє на життя тимчасовими заробітками, при цьому забезпечує себе, утримує дружину та малолітню дитину. Тому апелянт вважає, що при обранні запобіжного заходу можливо визначити заставу у мінімальному розмірі, а саме 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 242 240 грн.

Захисник ОСОБА_7 просить застосувати підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою. зазначив, що ОСОБА_8 був волонтером та підтримував ЗСУ. Під час своєї волонтерської діяльності ОСОБА_8 належним чином виконував покладені на нього обов`язки, що підтверджується відгуком від Благодійного фонду «Help for Ukraine».

На думку апелянтів, не доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Просять врахувати, що ОСОБА_8 має міцні соціальні зв`язки, одружений, має постійне місце проживання, має на утриманні малолітню дитину, повністю визнав свою вину.

Встановлені слідчим суддею обставини.

СВ Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000976 від 03.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1, ч. 2, ч. 3 ст. 307 КК України.

25.04.2025 ОСОБА_8 затриманий в порядку ст. 208 КПК України та цього ж дня йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Задовольняючи клопотання, слідчий суддя встановив, що підозра у вчиненні кримінального правопорушення є обґрунтованою та підтверджується доданими до клопотання матеріалами, зокрема, рапортами о/у СКП Первомайського РВП; протоколами про накладання арешту на кореспонденцію, її огляд і виїмку; протоколами огляду предметів; висновками експертів; постановами про визнання речовим доказом; протоколом обшуку від 24.04.2025; протоколом затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину.

Враховуючи обставини кримінального провадження, ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, слідчий суддя дійшов висновку про доведення прокурором обставин, які свідчать про те, що існують заявлені ризики, передбачені п.п. 1, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.

Слідчий суддя вважав, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, на даному етапі досудового розслідування не зможе запобігти встановленим ризикам.

Слідчий суддя застосував запобіжний захід щодо ОСОБА_8 без визначення розміру застави, з урахуванням положень ч. 4 ст. 183 КПК України.

Позиції учасників судового провадження.

Захисники ОСОБА_6 та ОСОБА_7 апеляційні скарги підтримали.

Підозрюваний ОСОБА_8 про дату та час апеляційного розгляду повідомлений належним чином. Заяву про бажання брати участь у апеляційному розгляді не подавав.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів встановила таке.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд, відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частиною 1 ст. 197 КПК України передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Ці вимоги закону враховані слідчим суддею при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу.

Щодо наявності обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною кримінального правопорушення.

25.04.2025 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Обґрунтованість підозри на даному етапі досудового розслідування та розгляду клопотання слідчим суддею про застосування запобіжного заходу підтверджується долученими до клопотання матеріалами, на які послався слідчий суддя в обґрунтування оскаржуваного рішення.

На думку колегії суддів, ці дані здатні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_8 міг вчинити кримінальне правопорушення, а отже, підтверджують наявність обґрунтованої підозри. Захисники висновки слідчого судді в цій частині не оспорюють.

Щодо наявності достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що висновки слідчого судді в частині обґрунтування ризиків, які виправдовують тримання підозрюваного під вартою, є правильними.

Колегія суддів зазначає, що підозрюваний ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки він обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, та у разі доведеності його вини, можливе призначення покарання за ч. 3 ст. 307 КК України у виді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років з конфіскацією майна (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Суворість передбаченого законом покарання є суттєвим елементом при оцінюванні вказаного ризику.

ОСОБА_8 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки на даний час досудове розслідування триває, проводяться та тривають слідчі (розшукові) дії, спрямовані на завершення досудового розслідування в розумні строки (п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Ризик можливого вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_8 , є також доведеним, оскільки підозрюваний офіційно не працює та не працював, інших будь-яких доходів не має (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Колегія суддів також враховує, що наразі досудове розслідування перебуває на початковому етапі, проводяться першочергові слідчі дії для встановлення всіх обставин кримінального провадження, що також вказує на існування зазначеного ризику.

Щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Слідчим суддею рішення про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою належним чином вмотивовано.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ані слідчим суддею, ані колегією суддів під час апеляційного розгляду апеляційної скарги не встановлено.

Враховуючи вагомість наявних доказів щодо можливого вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкості покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання винуватим, дані про його особу, слідчий суддя дійшов правильного висновку, що до ОСОБА_8 слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, на даному етапі досудового розслідування не зможе запобігти встановленим ризикам.

Щодо доводів апелянтів, що ОСОБА_8 має міцні соціальні зв`язки, одружений, має постійне місце проживання, має на утриманні малолітню дитину, був волонтером та позитивно характеризується, то ці дані не зменшують існування встановлених ризиків та не можуть слугувати безумовною підставою для застосування стосовно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Щодо застави. Відповідно до вимог ч.3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

З урахуванням наведених вимог закону, слідчий суддя належним чином вмотивувавши рішення, обґрунтовано не визначив розмір застави у даному кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів. Ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а тому підстав для задоволення апеляційних скарг не вбачається.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 ч. 3, 409, 422, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 26 квітня 2025 року щодо ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3