ПОДІЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
Справа №505/2822/25
Провадження №1-кс/505/1204/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2025 року місто Подільськ

Слідчий суддя Подільського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , дізнавача СД Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Подільськ Одеської області клопотання дізнавача СД Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором подільської окружної прокуратури ОСОБА_5 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000291 від 14.08.2025, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Клопотання про арешт майна

До Подільського міськрайонного суду Одеської області надійшло вказане клопотання, в обґрунтування якого дізнавач зазначає, Досудовим розслідуванням встановлено, що 14.08.2025 до чергової частини Подільського РУП ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення від працівника сервісного центру МВС ОСОБА_6 про те, що було виявлено підробку документів, а саме: договір купівлі-продажу транспортного засобу авто SKODA OCTAVIA А5, державний номерний знак НОМЕР_1 , власник ОСОБА_7 , 1989р.н., який наразі знаходиться закордоном, звернулась ОСОБА_8 , 1997року народження (ЄО №9599 від 14.08.2025)

Дані відомості 14.08.2025 в СД Подільського РУП ГУНП в Одеській області внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000291 за ознаками складу кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України та розпочато досудове розслідування.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 14.08.2025 року до ТСЦ №5149 ТСУ ТСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях звернулась ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для здійснення перереєстрації транспортного засобу SKODA OCTAVIA А5, державний номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_2 від 17.06.2015 року. При здійсненні перевірки Договору купівлі-продажу №668 від 10.08.2025 укладеного ТОВ «КАРАТ АВТО» (м. Київ, вул. Оранжерейна, буд. 1), а саме перевірки підпису покупця транспортного засобу ОСОБА_8 , було встановлено не відповідність підпису покупця на договорі купівлі-продажу.

Таким чином, є підстави вважати, що громадянка ОСОБА_8 , використовувала завідомо підроблені документи.

Після проведення огляду місця події було вилучено договір купівлі-продажу №663 від 10.08.2025, акт огляду реалізованого транспортного засобу №5253/25/000/967 від 10.08.2025, інформаційну картку транспортного засобу, заяву ОСОБА_7 директору ТОВ «КАРАТ АВТО», акт технічного стану транспортного засобу, договір комісії №668 від 07.08.2025, які запаковано до паперового сейф пакету з написом «Національна поліція України з емблемою Національної поліції України.

Також під час проведення огляду місця події було вилучено та поміщено на спеціалізований майданчик для тимчасового утримання транспортних засобів транспортний засіб марки SKODA OCTAVIA А5, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN № НОМЕР_3 , технічний паспорт (свідоцтво про реєстрацію) НОМЕР_4 .

Дізнавач зазначає, що вищезазначені договір купівлі-продажу №663 від 10.08.2025, акт огляду реалізованого транспортного засобу №5253/25/000/967 від 10.08.2025, інформаційну картку транспортного засобу, заяву ОСОБА_7 директору ТОВ «КАРАТ АВТО», акт технічного стану транспортного засобу, договір комісії №668 від 07.08.2025, які запаковано до паперового сейф пакету з написом «Національна поліція України з емблемою Національної поліції України та транспортний засіб марки SKODA OCTAVIA А5, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN № НОМЕР_3 , технічний паспорт (свідоцтво про реєстрацію) НОМЕР_4 ., має доказове значення для кримінального провадження, зберегли на собі його сліди та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. З цих підстав вказані речі відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тому просить накласти арешт на вказане майно.

Позиція учасників щодо розгляду клопотання

Дізнавач СД Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , у судовому засіданні вказане клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Дізнавач також повідомив, що власника транспортного засобу марки SKODA OCTAVIA А5, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN № НОМЕР_3 ОСОБА_7 повідомити про розгляд вказаного клопотання не було можливості, оскільки на даний час він перебуває за кордоном.

Інші учасники в судове засідання не з`явились.

Відповідно до частини 4 статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось.

Застосоване законодавство

Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження (п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За змістом ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Разом з тим, п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України передбачено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. При цьому, на відміну від інших правових підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт з метою забезпечення речових доказів не вимагає повідомлення про підозру у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Так, ч. 11 ст. 170 КПК України встановлено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ст. 98 КПК України матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом є речовими доказами по справі.

Аналіз вищенаведеного вказує, що діючим законодавством передбачений обов`язок, а не право слідчого надання доказів та доведення перед судом їх переконливості, оскільки під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються; та застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе наявності трьох необхідних ознак, необхідних для застосування заходів забезпечення кримінального провадження ( ч. 3 ст. 132 КПК України).

Положеннями ст. 171 КПК України встановлено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Згідно з ч. 2 ст. 100 КПК України, речовий доказ зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні.

Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється відповідно до «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 № 1104.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СД Подільського РУП ГУ НП в Одеській області перебуває кримінальне провадження № 0000291 від 14.08.2025, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Постановою слідчого СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області 14.08.2025 вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Висновки слідчого судді

Враховуючи, що наразі досудове розслідування триває не значний час, підозра жодній особі не повідомлена, орган досудового розслідування збирає докази, та здійснює перевірку всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а вилучене майно визнано речовими доказами в цьому кримінальному провадження, та з метою забезпечення його збереження є підстави для застосування арешту вилученого майна шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування.

На підставі зазначеного обмеження права власності, вважаю, що клопотання дізнавача про накладення арешту на майно підлягає частковому задоволенню, а саме в частині накладення арешту майна на договір купівлі-продажу №663 від 10.08.2025, акт огляду реалізованого транспортного засобу №5253/25/000/967 від 10.08.2025, інформаційну картку транспортного засобу, заяву ОСОБА_7 директору ТОВ «КАРАТ АВТО», акт технічного стану транспортного засобу, договір комісії №668 від 07.08.2025, які запаковано до паперового сейф пакету з написом «Національна поліція України з емблемою Національної поліції України. Що стосується накладення арешту майна на транспортний засіб марки SKODA OCTAVIA А5, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN № НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_7 , слід відмовити зважаючи на наступне:

Відсутність у автомобіля статусу речового доказу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовим доказом є матеріальний об`єкт, який був знаряддям злочину, зберіг на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин.

Автомобіль сам по собі не є предметом підроблення і не містить відомостей про злочин. Предметом злочину за ч. 4 ст. 358 КК України є підроблений документ, а не майно, придбане (яке намагались придбати) за таким документом. Тому автомобіль не відповідає ознакам речового доказу у розумінні КПК України.

Майно не набуте кримінально-протиправним шляхом

Злочин за ч. 4 ст. 358 КК (використання підробленого документа) не спрямований безпосередньо на заволодіння майном. Тобто склад правопорушення не передбачає заволодіння автомобілем як мету злочину, а лише використання підробленого документа. Отже, автомобіль не може вважатися майном, набутим у результаті кримінального правопорушення (ч. 2 ст. 170 КПК).

Арешт майна обмежує право власності особи (ст. 41 Конституції України, ст. 1 Протоколу №1 до Конвенції). У цьому кримінальному провадженні покупець ОСОБА_8 не зареєструвала право власності на автомобіль за собою, первісний власник залишається власником автомобіля.

Без доведення змови покупця з «комісіонером», позбавлення його права користування авто є непропорційним втручанням у право власності.

Відсутність ризиків відчуження

Відповідно до ст. 170 КПК арешт допускається, якщо існують ризики відчуження, знищення або втрати доказів. Автомобіль, як зареєстрований транспортний засіб, не може бути «знищений» як доказ, а факт його існування можна підтвердити і без вилучення. Для доведення підробки достатньо експертизи документів (договору), а не автомобіля.

Разом з тим Верховний Суд також неодноразово наголошував, що обмеження права власності шляхом арешту є винятковим заходом і має застосовуватись лише тоді, коли інші засоби неможливі (постанова ККС ВС від 18.02.2021 у справі № 991/7556/20).

На підставі зазначеного слідчий суддя доходить висновку, що арешт на автомобіль марки SKODA OCTAVIA А5, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN № НОМЕР_3 , технічний паспорт (свідоцтво про реєстрацію) НОМЕР_4 , власником якого є ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000198 від 19.05.2025 розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 4 ст. 358 КК є необґрунтованим, оскільки:

- предметом злочину є документ, а не автомобіль;

- транспортний засіб не є речовим доказом, стороною обвинувачення не доведено у суді, що вказаний автомобіль є речовим доказом у розслідуваному кримінальному правопорушенні;

- право власності покупця захищається законом;

- для встановлення використання підробленого документа достатньо дослідження документів, без арешту автомобіля.

На підставі зазначеного та з урахуванням розумності і співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, вважаю, що клопотання дізнавача про накладення арешту на майно підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 98, 107, 131, 132, 170, 171-173, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити частково клопотання дізнавача.

Накласти арешт на майно у кримінальному провадженні № 0000198 від 19.05.2025, ч. 4 ст. 358 КК України, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування майном, а саме: на договір купівлі-продажу №663 від 10.08.2025, акт огляду реалізованого транспортного засобу №5253/25/000/967 від 10.08.2025, інформаційну картку транспортного засобу, заяву ОСОБА_7 директору ТОВ «КАРАТ АВТО», акт технічного стану транспортного засобу, договір комісії №668 від 07.08.2025, які запаковано до паперового сейф пакету з написом «Національна поліція України з емблемою Національної поліції України.

Відмовити у задоволенні клопотання в частині накладення арешту майна на автомобіль марки SKODA OCTAVIA А5, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN № НОМЕР_3 , технічний паспорт (свідоцтво про реєстрацію) НОМЕР_4 , власником якого є ОСОБА_7 .

Роз`яснити, що відповідно до частини першої статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Відповідальність за збереження вилученого майна та виконання ухвали покласти на сторону обвинувачення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя

Подільського міськрайонного суду

Одеської області ОСОБА_9