Справа № 202/6249/25
Провадження № 1-кс/202/5250/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпра ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання володільця майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпра від 26.06.2025 року в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001104 від 23.06.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Володілець майна ОСОБА_3 звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпра із клопотанням, в якому просить скасувати арешт в частині користування та володіння автомобілем «Hyundai Tucson» р.н. НОМЕР_1 .

В обґрунтування зазначає, що в провадженні слідчого відділу Дніпровсього РУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області знаходяться матеріали кримінального провадження № 0001104 від 23.06.2025, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпра від 26.06.2025 накладено арешт на автомобіль «Hyundai Tucson» р.н. НОМЕР_1 , який було вилучено 22.06.2025 в ході огляду місця ДТП.

На теперішній час, на думку володільця, з автомобілем були проведені всі необхідні слідчі дії.

Сторони в судове засідання не з`явились.

Слідчим була надана заява про розгляд клопотання без його участі, в якій він зазначив, що проти часткового скасування арешту не заперечує.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя встановив наступне.

Так, в слідчим суддею встановлено, що відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені за за №0001104 від 23.06.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Відповідно до протоколу огляду 22.06.2025 року автомобіль «Hyundai Tucson» р.н. НОМЕР_1 , було оглянуто та направлено для зберігання на спец майданчик, який розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Курсантська, 22.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпра від 26.06.2025 року було накладено арешт на автомобіль «Hyundai Tucson», р.н. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 , із забороною власнику відчужувати, користуватись, розпоряджатись вищевказаним майном.

Відповідно до ч.ч. 1, 2. ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

У даному випадку арешт на автомобіль був накладений з метою забезпечення збереження його як речового доказу.

Слідчим суддею встановлено, що на сьогоднішній час усі необхідні слідчі дії за участю вказаного транспортного засобу були проведені, слідчий висловив свою думку, що не заперечує проти часткового скасування арешту з транспортного засобу та жодних конкретно визначених процесуальних дій стосовно арештованого транспортного засобу не здійснюється і не планується здійснювати, однак повне скасування арешту є передчасним, оскільки процесуальне рішення в даному кримінальному провадженні не прийнято.

Слідчий суддя також враховує, що згідно із п. 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати, зокрема, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно із статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Європейський суд з прав людини у численних своїх рішеннях вказував на неприпустимість непропорційного втручання держави у мирне володіння майном громадян та наголошував на неухильному дотриманні справедливого балансу між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи (справи «Спорронг та Льонрот проти Швеції», «Прессос компанія ОСОБА_5 та інші проти Бельгії, «Звольський та Звольська проти Республіки Чехія», «Василеску проти Румунії» та інші).

На думку слідчого судді, накладення заборони користування транспортним засобом протягом тривалого часу, буде явно непропорційним, неспіврозмірним, нерозумним та покладе надмірний тягар на власника цього майна.

Таким чином, з огляду на вимоги доцільності і співмірності втручання держави в право власності особи, а також з огляду на тривалість арешту майна, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 174, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання володільця майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна задовольнити частково.

Скасувати частково арешт, накладений ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпра від 26.06.2025 в частині користування автомобілем «Hyundai Tucson», р.н. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 .

В іншій частині клопотання відмовити.

Автомобіль передати власнику майна на відповідальне зберігання.

Виконання ухвали про скасування арешту майна доручити слідчому.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1