Справа № 204/6099/25
Провадження № 1-кс/204/1680/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2025 року слідчий суддя Чечелівського районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області майора юстиції ОСОБА_3 , погоджене з першим заступником керівника Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження №0000489 від 04.04.2025 року за підозрою ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 15. ч. 2 ст. 258 КК України, за підозрою ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого

ч. 2, ст. 15, ч. 2 ст. 258 КК України, а також за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 258 КК України,-

встановив:

До суду надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області майора юстиції ОСОБА_3 , погоджене з першим заступником керівника Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження №0000489 від 04.04.2025 року за підозрою ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 15. ч. 2 ст. 258 КК України, за підозрою ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого

ч. 2, ст. 15, ч. 2 ст. 258 КК України, а також за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 258 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що Слідчим відділом Управління СБ України у Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, зареєстрованого у ЄРДР за № 0000489 від 04.04.2025 за підозрою ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 15. ч. 2 ст. 258 КК України, за підозрою ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2, ст. 15, ч. 2 ст. 258 КК України, а також за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 258 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що 24.02.2022 Указом Президента України №64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті

106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України з 05 год. 30 хв., який набув чинності з дня його опублікування 24.02.2022. Згідно Указу Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2119-ІХ від 15.03.2022, та у подальшому продовжено відповідними указами Президента України по теперішній час.З невстановленого досудовим розслідуванням часу представниками спеціальної служби іноземної держави Федеральної служби безпеки Російської Федерації посилено ведеться розвідувально-підривна діяльність проти України, що полягає: в ослабленні державної влади України та держави в цілому; її самостійності усередині країни та незалежності у міжнародних відносинах; захищеності території країни в існуючих кордонах від будь-яких посягань; підготовленості держави до захисту від зовнішньої збройної агресії або збройного конфлікту; дестабілізації суспільно політичної обстановки всередині країни; створенні умов для діяльності іноземної розвідки (вербування агентури серед жителів України); збиранні інформації, що представляє інтерес для іноземної розвідки та її подальшого використання РФ задля отримання переваг над Україною в області збройних сил, військових дій, зовнішньої політики, втручання у внутрішню політику суверенної держави, для маніпулювання суспільними настроями населення України, розпалювання сепаратистських настроїв серед населення окремих регіонів, організації інформаційної експансії з боку РФ тощо.При цьому, представники спеціальних служб Російської Федерації, усвідомлюючи перевагу вчинення злочинів, які можуть призвести до заподіяння значної майнової шкоди та настання інших тяжких наслідків, спрямованих на дестабілізацію суспільно-політичної обстановки та втрати авторитету органів державної влади України, а також які завдають шкоди життю та здоров`ю громадян України, у тому числі військовослужбовців, співробітників правоохоронних органів та представників інших передбачених законодавством України військових формувань, з метою ослаблення держави, у невстановлений спосіб підшукували осіб, негативно налаштованих стосовно державної влади України. Так, у невстановлений в ході досудового розслідування проміжок часу, але не пізніше 06.06.2025, громадянка України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи з мотивів непогодження з політикою представників державної влади України використовуючи власний обліковий запис « ОСОБА_7 » у соціальній мережі «Telegram» зареєстрований за номером мобільного оператора « НОМЕР_1 » встановила зв`язок з невстановленою в ході досудового розслідування особою, імовірно представником спеціальних служб російської федерації, користувачем облікового запису «[D][ж][о][к][е][р]» соціальної мережі «Telegram», зареєстрований за номером мобільного оператора « НОМЕР_2 », з метою здійснення терористичного акту, тобто вчинення вибуху, який створює небезпеку для життя людини та отримала завдання щодо закладки саморобного вибухового пристрою далі (СВП) у м. Самар, Дніпропетровської області.В подальшому у невстановлений в ході досудового розслідування час, але не пізніше 06.06.2025, невстановлена в ході досудового розслідування особа, імовірно представник спеціальних служб російської федерації, користувач облікового запису «[D][ж][о][к][е][р]» соціальної мережі «Telegram», зареєстрований за номером мобільного оператора « НОМЕР_2 » запропонував громадянці України ОСОБА_6 , прибути до м. Самар, Дніпропетровської області, для здійснення модернізації та подальшого встановлення саморобного вибухового пристрою, для вчинення в подальшому терористичного акту у м. Самар, Дніпропетровської області, на що громадянка України ОСОБА_6 маючи вкрай негативне ставлення до державної влади та Збройних сил України погодилась. У свою чергу, у ОСОБА_6 , за попередньою змовою групою осіб з невстановленою в ході досудового розслідування особою, виник спільний злочинний умисел, спрямований на вчинення терористичного акту, тобто вчинення дій спрямованих на вчинення вибуху, який створює небезпеку для життя та здоров`я людей, а також може призвести до заподіяння значної майнової шкоди та настання інших тяжких наслідків, з метою порушення громадської безпеки та залякування населення, вчиненого за попередньою групою осіб.Так, на виконання свого злочинного умислу, ОСОБА_6 , у невстановлений в ході досудового розслідування проміжок часу, але не пізніше 06.06.2025 на виконання завдання невстановленої в ході досудового розслідування особи, імовірно представника спеціальних служб російської федерації, користувача облікового запису «[D][ж][о][к][е][р]» соціальної мережі «Telegram», зареєстрований за номером мобільного оператора « НОМЕР_2 » прибула до м. Самар Дніпропетровської області, з метою вчинення терористичного акту на території міста. В подальшому, ОСОБА_6 виконуючи завдання невстановленої в ході досудового розслідування особи, імовірно представника спеціальних служб російської федерації, користувача облікового запису «[D][ж][о][к][е][р]» соціальної мережі «Telegram», зареєстрований за номером мобільного оператора « НОМЕР_2 » отримавши координати місця зберігання СВП та детальний план активації СВП, шляхом приєднання мобільного терміналу до СВП за допомогою проводів прибула до місця розташування СВП, за адресою: Дніпропетровська область, м. Самар, вул. Гетьманська 41, який заходився у багажному відділенні мопеду чорного кольору марки «Honda Lead».В подальшому, ОСОБА_6 , у невстановлений в ході досудового розслідування проміжок часу, однак не пізніше 06.06.2025 виконуючи завдання невстановленої в ході досудового розслідування особи, користувача облікового запису «[D][ж][о][к][е][р]» соціальної мережі «Telegram», зареєстрований за номером мобільного оператора « НОМЕР_2 », відчинила багажний відділ вказаного мопеду, усвідомлюючи що в ньому міститься СВП, за попередньою змовою групою осіб, керуючись виникненим злочинним умислом, що спрямований на вчинення терористичного акту, тобто вчинення дій спрямованих на вчинення вибуху, який створює небезпеку для життя та здоров`я людей, а також може призвести до заподіяння значної майнової шкоди та настання інших тяжких наслідків, з метою порушення громадської безпеки та залякування населення, розуміючи наслідки та бажаючи їх настання здійснила під`єднання мобільного терміналу до СВП шляхом приєднання проводів до нього, чим завершила виготовлення СВП та привела в готовність до здійснення вибуху.Таким чином, громадянка України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за попередньою змовою групою осіб з невстановленою в ході досудового розслідування особою, користувачем облікового запису «[D][ж][о][к][е][р]» соціальної мережі «Telegram», зареєстрований за номером мобільного оператора « НОМЕР_2 », реалізуючи свій спільний злочинний умисел, спрямований на вчинення терористичного акту, тобто вчинення дій спрямованих на вчинення вибуху, з метою створення небезпеки для життя та здоров`я людей, та настання інших тяжких наслідків, 06.06.2025, перебуваючи за адресою: Дніпропетровська область, м. Самар, вул. Гетьманська 41, завершила виготовлення СВП та привела його у готовність до вибуху, для подальшого здійснення терористичного акту на території м. Самар, Дніпропетровської області. 06.06.2025 протиправна діяльність ОСОБА_6 була припинена, а останню затримано працівниками Служби безпеки України у Дніпропетровській області в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 258, КК України.

Так, 06.06.2025 під час затримання ОСОБА_6 в порядку ст. 208 КПК України, остання добровільно видала наступне: мобільний телефон марки «Redmi», imei1: НОМЕР_3 ,

imei2: НОМЕР_4 з карткою мобільного оператора НОМЕР_5 .

Приймаючи до уваги викладене, відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, вищевказані речі та предмети, можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку з чим визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.Так, вилучені в ході проведення затримання речі відповідають критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України. Крім цього, на даний час існують обставини, які підтверджують, що незастосування арешту на зазначене в клопотанні майно призведе до зникнення, втрати, перетворення, відчуження останнього, зокрема внаслідок повернення вищевказаного майна, будуть втрачені сліди злочину та інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Зважаючи на наявність підстав для вилучення та арешту майна, а також те, що вилучені в ході затримання предмети, можуть містити інформацію, яка має значення для кримінального провадження та потребує детального вивчення та дослідження, з метою збереження вказаних речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, зникнення, втрати, передачі, відчуження. У зв`язку з чим, слідчий звернувся з даним клопотанням до суду і просив розглянути клопотання без повідомлення власника майна. Слідчий надав суду заяву про розгляд клопотання без його участі, просив клопотання про арешт майна задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, вважаю за можливе розглянути клопотання без повідомлення власника майна.

Ознайомившись з матеріалами клопотання, якими обґрунтовується необхідність арешту майна, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

В статті 98 КПК України зазначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як визначено ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

За ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, з урахуванням вимог ст.98 КПК України є речовими доказами, оскільки містять відомості про вчинення кримінального правопорушення і можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

В судовому засіданні встановлено, що Слідчим відділом Управління СБ України у Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, зареєстрованого у ЄРДР за № 0000489 від 04.04.2025 за підозрою ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 15. ч. 2 ст. 258 КК України, за підозрою ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2, ст. 15, ч. 2 ст. 258 КК України, а також за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 258 КК України. У даному кримінальному провадженні, 06.06.2025 року під час затримання ОСОБА_6 в порядку ст. 208 КПК України, остання добровільно видала наступне: мобільний телефон марки «Redmi», imei1: НОМЕР_3 , imei2: НОМЕР_4 з карткою мобільного оператора НОМЕР_5 . Постановою слідчого від 06.06.2025 року, вищевказане вилучене майно під час проведення оглядів, визнано речовими доказами по кримінальному провадженні № 0000489.

Враховуючи зазначені підстави, згідно зі ст.98 КПК України, вказане майно є речовим доказом і має доказове значення для досудового розслідування.

Незастосування заходів забезпечення кримінального провадження, може призвести до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування та передачі іншим особам, власником вищезазначеного майна.

Правовою підставою для арешту зазначеного майна є п.1 ч.2 ст.170 КПК України збереження речових доказів.

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи органу досудового розслідування, щодо необхідності накладення арешту на вказане майно, а саме з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, а також з метою запобігання можливості його знищення, пошкодження, відчуження, у зв`язку з чим, клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 36, 40, 110,131-132, 170-172,309 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

Клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області майора юстиції ОСОБА_3 , погоджене з першим заступником керівника Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження №0000489 від 04.04.2025 року за підозрою ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 15. ч. 2 ст. 258 КК України, за підозрою ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2, ст. 15, ч. 2 ст. 258 КК України, а також за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 258 КК України- задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке 06.06.2025 року було добровільне видане підозрюваною ОСОБА_6 під час затримання останньої в порядку ст. 208 КПК України, а сааме на: мобільний телефон марки «Redmi», imei1: НОМЕР_3 , imei2: НОМЕР_4 з карткою мобільного оператора НОМЕР_5 , шляхом накладення заборони відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1