Провадження № 1-кп/742/517/25
Єдиний унікальний № 742/3269/25
ВИРОК

Іменем України

03 вересня 2025 року м. Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000127 від 19.04.2025 за обвинуваченням :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Асканія-Нова Чаплинського району Херсонської області, громадянки України, українки, зареєстрована та фактично проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 10.04.2025 за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1000 нмдг (17000 гривень)

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

-прокурора Прилуцької окружної прокуратури ОСОБА_4

-обвинуваченої ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

I. Формулювання обвинувачення, яке визнане судом доведеним.

1. ОСОБА_3 , будучи раніше засудженою 10.04.2025 Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області за ч. 1 ст. 309 КК України, 18.04.2025 близько 17 години 30 хвилин, маючи умисел на незаконне придбання та зберігання без мети збуту психотропної речовини, перебуваючи за адресою: Чернігівська область, м. Прилуки, вул. Варвинська, поблизу будинку № 4, на узбіччі ґрунтової дороги знайшла згорток, обмотаний липкою стрічкою білого кольору, в якому виявила прозорий полімерний пакет з психотропною речовиною PVP.

2. Усвідомлюючи, що дана речовина є психотропною речовиною, ОСОБА_3 вирішила залишити її собі з метою подальшого зберігання за місцем свого проживання, та поклала зіп-пакет з вказаною речовиною до лівої задньої кишені штанів, чим вчинила незаконне придбання та зберігання психотропної речовини для власного вживання без мети збуту. У подальшому, 18.04.2025 в період часу з 18 год. 25 хв. по 18 год. 33 хв., перебуваючи за адресою: Чернігівська область, Прилуцький район, м. Прилуки, вулиця Варвинська, неподалік будинку № 4, ОСОБА_3 була зупинена працівниками поліції та під час спілкування з ними добровільно видала їм поліетиленовий зіп-пакет з кристалічною речовиною білого кольору.

3. Згідно з висновком експерта №CE-19/125-25/5776-НЗПРАП від 29.04.2025 надана на експертизу кристалічна речовина білого кольору, містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину обіг якої заборонено PVP, маса якої становить 0,578 г.

ІІ. Стаття закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається ОСОБА_3 .

4.Ч. 2 ст. 309 Кримінального кодексу України незаконне придбання, зберігання психотропних речовин без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за цією статтею.

ІII. Процесуальні дії у справі

5.18.04.2025 проведено огляд місця події, під час якого у ОСОБА_3 вилучено поліетиленовий пакунок з кристалічною речовиною білого кольору.

6.19.04.2025 за даним фактом внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000127 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

7.18.06.2025 ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

8.18.06.2025 складено обвинувальний акт стосовно ОСОБА_3 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, копію якого цього ж дня вручено ОСОБА_3 разом з реєстром матеріалів досудового розслідування.

9.Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 не обирався.

IV. Позиції сторін.

10. В обґрунтування винуватості ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення сторона обвинувачення посилалася на визнання нею своєї провини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та визначений сторонами обсяг доказів, що підлягають дослідженню згідно з ч. 3 ст. 349 КПК України. Під час судових дебатів прокурор вважав зазначені обставини достатніми для того, щоб поза розумним сумнівом довести винуватість ОСОБА_3 у висунутому обвинуваченні в повному обсязі.

11. ОСОБА_3 у судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнала повністю, сказала, що щиро розкаюється у вчиненому, усвідомлює протиправність власної поведінки погодилася на недоцільність дослідження доказів у кримінальному провадженні відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України. У судових дебатах просила суд призначити покарання у виді штрафу, так як офіційно працевлаштована та має можливість його сплачувати, просила не застосовувати покарання у виді позбавлення волі, оскільки має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

V. Докази на підтвердження встановлених судом обставин

12.Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у висунутому звинуваченні визнала у повному обсязі, дала показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення, показавши, що 18.04.2025 перебуваючи м. Прилуки, за адресою вулиця Варвинська, поблизу будинку 4, помітила на узбіччі дороги згорток клейкої стрічки, підняла його та розгорнула. Вона зрозуміла, що там знаходиться кристалоподібна речовина білого кольору, яка є психотропною та поклала цей згорток до сумки з метою вживання. Однак, через деякий час її зупинили працівники поліції та під час спілкування з ними вона добровільно видала їм згорток з цією речовиною.

13.Враховуючи те, що обвинувачена та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

14.Отже, суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_3 18.04.2025 незаконно придбала та зберігала без мети збуту психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-ілпентан-1он) масою 0,578 г.

VI. Правова кваліфікація дій обвинуваченого.

15.Дії обвинуваченої ОСОБА_3 , яка, будучи засудженою вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 10.04.2025 за ч. 1 ст. 309 КК України, знайшла та в подальшому зберігала пакет із психотропною речовиною, обіг якої заборонено PVP, суд кваліфікує як незаконне придбання, зберігання психотропних речовин без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за цією статтею, тобто як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України.

VII. Призначення покарання.

16.Відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання: 1) у межах санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

17.Згідно зі ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення

18.За вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України передбачене покарання у виді штрафу від двох до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк до трьох років. Відтак, в силу ст. 12 КК України зазначене кримінальне правопорушення належить до нетяжких злочинів.

Обставини, які характеризують особу обвинуваченого

19. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , одружена, має на утриманні трьох дітей, віком 11, 12, 18 років, працює продавцем у магазині, раніше не судима, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше судима вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 10.04.2025 за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1000 нмдг (17000 гривень), перебуває на обліку Прилуцького РВ філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області, одружена, чоловік ОСОБА_5 з 07.04.2023 перебуває на службі в Збройних Силах України.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

20.Обставини, які обтяжують покарання відсутні.

21.Обставини, які пом`якшують покарання щире каяття. Щодо врахування такої обставини, яка пом`якшує покарання, як щире каяття суд зазначає, що факт визнання засудженим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, не може безумовно свідчити про щире каяття з приводу вчиненого як обставину, що пом`якшує покарання. Адже щире каяття передбачає, окрім визнання особою факту вчинення кримінальних протиправних діянь, ще й щирий жаль з цього приводу та осуд своєї поведінки. Це відзначено зокрема в постанові Касаційного кримінального суду від 3 жовтня 2024 року по справі 701/1202/23. Обвинувачена ОСОБА_3 , даючи показання в судовому засіданні пояснила, що на її думку, щире каяття полягає в тому, що вона переосмислила свою поведінку, за результатами чого оцінює свій вчинок категорично негативно та зобов`язується не вчиняти подібних вчинків у майбутньому. На даний час вона влаштувалась на роботу, планує виплачувати штраф, призначений за вироком суду від 10.04.2025, рівними частинами. Заслухавши обвинувачену в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що її негативне емоційне ставлення до вчиненого є щирим і вона дійсно жалкує з приводу цього діяння та відчуває сором перед членами своєї сім`ї та іншими особами.

Мотиви призначення покарання

22.При призначенні ОСОБА_3 покарання суд враховує обставини, що вказані в п.п. 16-21 вироку. Також суд приймає до уваги, що обвинувачена ОСОБА_3 раніше судима до покарання у виді штрафу, на шлях виправлення не стала, вчинивши нове кримінальне правопорушення, має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

23. Відповідно до змісту ст. ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

24. Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що для виправлення, перевиховання ОСОБА_3 та для попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень у майбутньому, справедливим та достатнім буде обрання їй покарання у виді штрафу у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 2 ст. 309 КК України, тобто у розмірі двох тисяч неоподаткованих доходів громадян. Суд враховує при цьому, що обвинувачена, з її слів, працює офіційно, має дохід та може виконувати покарання у виді штрафу.

25.Відповідно до Міжнародних стандартів лікування розладів, пов`язаних із вживанням наркотичних речовин, затверджених Всесвітньою організацією охорони здоров`я та Управлінням з наркотиків та злочинності ООН 2020 р., міжнародні конвенції з контролю над наркотиками (UN, 1961, 1971, 1988) передбачають надання лікування як часткової або повної альтернативи засудженню або покаранню (або одночасно із засудженням або покаранням), головним чином, за вчинення легких правопорушень особою з розладами, пов`язаними з вживанням наркотичних речовин. Лікування як альтернатива засудженню або покаранню може здійснюватися в рамках континууму кримінального правосуддя на етапах досудового, судового розгляду та після винесення вироку.

26.Тобто, вживання особою наркотичних чи психотропних речовин розглядається в першу чергу як хвороба і залежність, а вже потім як правопорушення, а особа, яка зберігала чи придбавала такі речовини не з метою збуту, а з метою вживання як особа, що потребує лікування чи реабілітації. Розділом 5.3.3. зазначених Міжнародних стандартів до основних заходів втручання та видів програм перевиховання у різних країнах, впроваджених у рамках безперервної допомоги в умовах системи кримінального правосуддя (UNODC and WHO, 2019) віднесено попередження з перевихованням у контексті програм освіти та/або лікування; умовне звільнення; умовне призупинення судового переслідування; відстрочення виконання вироку та пробаційно-судовий нагляд.

27. ОСОБА_3 не перебуває на обліку у лікаря нарколога та заперечила наявність у неї залежності від вживання наркотиків. Відтак, з огляду також на те, що вона не перебуває на обліку у лікаря-нарколога, суд не вбачає за необхідне покладати на неї обов`язки пройти курс лікування від наркотичної залежності.

28. Згідно з ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

29. Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

30. Обвинувачена ОСОБА_3 вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 10.04.2025 засуджена за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн.

31. Відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

32. Таким чином, на підставі ст.ст. 71, 72 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання підлягає приєднаннючастково невідбутачастинапокарання за вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 10.04.2025, і остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу розміром 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень.

VIII. Процесуальні витрати

33.У справі проведено судову експертизу матеріалів, речовин та виробів за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів», витрати на проведення якої склали 1782,80 грн.

34.Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

35.Отже, витрати на проведення експертизи, зазначені в п. 28 вироку підлягають стягненню з обвинуваченого.

IX. Речові докази

36.У справі наявні речові докази, а саме психотропна речовина PVP (1-феніл-2-піролідин-1-ілпентан-1он) масою 0,578 г., поміщена до спец пакету 3734536, визнана речовим доказом постановою слідчого від 29.04.2025.

37.На підставі п. 3 ч. 9 ст. 100 КПК України зазначені речові докази підлягають знищенню як предмети, що перебували в незаконному обігу.

Х. Заходи забезпечення кримінального провадження.

33. Під час досудового розслідування запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_3 не обирався, сторонами під час судового розгляду відповідні клопотання не заявлялись. Відтак, суд не вбачає підстав обирати обвинуваченій ОСОБА_3 запобіжний захід до вступу вироку в законну силу.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, 368, 373-376, 615 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,., визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України, та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 2 (двох) тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири) гривень.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання приєднати частково невідбуту частину покарання за вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 10.04.2025, і остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу розміром 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень.

Запобіжний захід засудженій ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу - не обирати.

Стягнути з засудженої ОСОБА_3 на користь держави в рахунок відшкодування витрат понесених на проведення експертизи у даному кримінальному провадженні в сумі 1782 (одна тисяча сімсот вісімдесят дві) грн. 80 коп.

Речові докази по кримінальному провадженню речовину, що містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, масою 0,578 г, поміщену до спец пакету №63734536 знищити.

Вирок суду не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня проголошення даного вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_6