ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2025 року Індустріальний районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянув у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро обвинувальний акт та угоду про примирення у кримінальному провадженні № 0000238 від 09.02.2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Тернівка, Дніпропетровської області, громадянина України, маючого вищу освіту, неодруженого, не працюючого, на утриманні маючого малолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України,-

за участю сторін кримінального провадження, які приймали участь у судовому засіданні

прокурор ОСОБА_5

потерпіла ОСОБА_6

обвинувачений ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

09.02.2025 року приблизно о 03 годині 30 хвилин ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зайшов на територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , де він проживає разом зі своєю матір`ю ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та направився до приміщення гаражу.

Почувши шум, ОСОБА_6 , вийшла на подвір`я, де побачила ОСОБА_3 в приміщенні гаражу, який збирався спалити припаркований в ньому автомобіль.

В ході розмови між ОСОБА_3 та потерпілою ОСОБА_6 виник словесний конфлікт на ґрунті регулярного вживання алкогольних напоїв ОСОБА_3 , під час якого останній з мотивів домашнього насильства, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, не маючи наміру спричинення середньої тяжкості тілесних ушкоджень, проявивши злочинну недбалість, та перебуваючи перед входом до вищевказаного будинку схопив правою рукою ОСОБА_6 за капюшон, одягнутої на ній куртки та ривком розвернув до себе обличчям. Після чого, долонями обох рук здійснив поштовх в область грудної клітини потерпілої ОСОБА_6 , внаслідок якого ОСОБА_6 втратила рівновагу та падаючи, вдарилась об цегляний кут будинку лівою бічною стороною тулуба та спиною об бруківку, від чого потерпіла відчула сильний фізичний біль.

Своїми злочинними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілій

ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді: закритого компресійного перелому 1-го поперекового хребця без грубої неврологічної симптоматики.

За своїм характером встановлене у ОСОБА_6 тілесне ушкодження відноситься до ушкоджень середньої тяжкості, що зумовили тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день).

ОСОБА_3 вчинив необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ст. 128 КК України.

27.05.2025 року між потерпілою та обвинуваченим укладена угода про примирення, відповідно до якої ОСОБА_3 визнав свою винуватість у вчинені злочину та зобов`язався беззастережно визнавати обвинувачення у повному обсязі.

Сторони погодили покарання ОСОБА_3 за ст. 128 КК України, у виді 150 годин громадських робіт.

Також в угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди сторонами кримінального провадження, а саме для потерпілого і обвинуваченого обмеження права на оскарження вироку, для обвинуваченого відмова від здійснення прав, передбачених п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а для потерпілого позбавлення права вимагати в подальшому притягнення обвинувачених до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди, з яким сторони погодилися, а також наслідки її невиконання, для прокурора обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, просив затвердити угоду про примирення.

Прокурор наполягав на затвердженні угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченим.

Потерпіла підтримала угоду про примирення з обвинуваченим та просила її затвердити.

Перевіривши угоду про примирення між потерпілою та обвинуваченим вимогам кримінального процесуального закону і закону про кримінальну відповідальність, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, потерпілу, суд робить висновок про те, що у даному провадженні можливо затвердити угоду про примирення з огляду на таке.

Судом з`ясовано, що обвинувачений повністю розуміє свої права, визначені в п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення щодо якого він визнає себе винним, та вид покарання.

Також судом встановлено, що потерпіла повністю розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України.

На підставі пояснень обвинуваченого та потерпілої суд переконався, що укладення сторонами угоди про примирення є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим. Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

З наданих матеріалів кримінального провадження вбачається, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 , який вчинив необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ст. 128 КК України, і вказане кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття, обставин, що таке покарання обтяжують, є вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах, вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Підстав для відмови у затвердженні угоди про примирення, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, судом не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

З урахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого суд вважає, що узгоджене сторонами покарання відповідає не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання.

На підставі вищевикладеного, суд прийшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення та призначення ОСОБА_3 , узгодженої сторонами міри покарання.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Речові докази суду не надавались

Керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення від 27.05.2025 року, укладену між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000238 від 09.02.2025 року.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, і призначити йому узгоджене в угоді покарання у вигляді 150 годин громадських робіт.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Речові докази суду не надавались.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий ОСОБА_7