Справа № 367/7777/24
Провадження №1-кп/367/547/2025
УХВАЛА

Іменем України

про закриття провадження

05 травня 2025 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря с/з - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченої - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному проваджені, внесеному до ЄРДР за № 0000710 від 06.06.2024, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с-ща Гостомель, Київської області, українки, громадянки України, з середньо освітою, офіційно не працевлаштованої, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, ч. 4 ст. 185 КК України, суд

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Ірпінського міського суду Київської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000710 від 06.06.2024, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, ч. 4 ст. 185 КК України.

06 серпня 2024 року за обвинувальним актом було призначено підготовче судове засідання.

09 квітня 2025 року ухвалою Ірпінського міського суду Київської області було оголошено у розшук ОСОБА_4 , зупинено провадження по справі до розшуку обвинуваченої.

05.05.2025 працівником ВП № 2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області обвинувачену доставлено до Ірпінського міського суду Київської області.

05.05.2025 ухвалою Ірпінського міського суду Київської області було відновлено провадження у справі, припинено розшук ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 09 квітня 2025 року, призначено за обвинувальним актом підготовче судове засідання

У підготовчому судовому засіданні прокурор вважав, що кримінальне кримінальне провадження відносно обвинуваченої ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, ч. 4 ст. 185 КК України підлягає закриттю у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, посилаючись на ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-ІХ, який набрав законної сили 09.08.2024 та яким фактично частково декриміналізовані кримінальні правопорушення у формі викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення, розтрати майна чи заволодіння ним шляхом зловживання службовим становищем.

Обвинуваченій ОСОБА_4 судом роз`яснено право на закриття кримінального провадження за вчинення кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, ч. 4 ст. 185 КК України, на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, тобто у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, право заперечувати проти такого та право на продовження розгляду провадження судом, на що обвинувачена не заперечувала та просила закрити провадження у справі, надавши свою згоду на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Представник потерпілого у судове засідання не з`явилася, надавши заяву про розгляд справи без її участі, з приводу вирішення питання щодо декриміналізації не заперечує.

Згідно з обвинувальним актом, 03.06.2024 в період часу з 13 год. 23 хв. по 13 год. 57 хв. у ОСОБА_4 , яка правомірно знаходилась у приміщенні тортового залу магазину «Sinsay», що за адресою: Київська область, Буланський район, селище Гостомель, вул. Гостомельське шосе, 1, де здійснює свою підприємницьку діяльність ДП «ЛПП Україна» AT «ЛПП», виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна з приміщення вказаного магазину в умовах воєнного стану.

Реалізовуючи свій вищевказаний злочинний умисел, ОСОБА_4 , знаходячись в тому ж місці, в той же час, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, в умовах воєнного стану, користуючись відсутністю сторонніх осіб, впевнившись, що за її злочинними діями ніхто не спостерігає та вона не буде викрита, шляхом вільного доступу, з полиць вищевказаного магазину таємно викрала належне ДП «ЛПП Україна» AT «ЛПП» майно, а саме: светр жіночий (артикул - 7428F-03X-S) вартістю 399 грн. 20 коп., взуття чоловіче (артикул - 7722Y-99X-39) вартістю 572 грн. 20 коп.

У подальшому, ОСОБА_4 , утримуючи при собі вищевказаний товар та не розрахувавшись за нього, минула лінію касового контролю магазину та з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, а викраденим майном розпорядилась на власний розсуд, чим спричинила ДП «ЛПП Україна» АТ «ЛПП» матеріального збитку на загальну суму 974 грн. 40 коп.

Таким чином, ОСОБА_4 інкримінується вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, такі дії кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України.

Крім того, 05.06.2024 в період часу з 12 год. 43 хв. по 13 год. 04 хв., у ОСОБА_4 , яка правомірно знаходилась у приміщенні торгового залу магазину «Sinsay», що за адресою: Київська область, Бучанський район, селище Гостомель, вул. Гостомельське шосе, 1, де здійснює свою підприємницьку діяльність ДП «ЛПП Україна» AT «ЛПП», виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна з приміщення вказаного магазину в умовах воєнного стану.

Реалізовуючи свій вищевказаний злочинний умисел, ОСОБА_4 , знаходячись в тому ж місці, в той же час, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, в умовах воєнного стану, користуючись відсутністю сторонніх осіб, впевнившись, що за її злочинними діями ніхто не спостерігає та вона не буде викрита, шляхом вільного доступу, з полиць вищевказаного магазину таємно викрала належне ДП «ЛПП Україна» AT «ЛПП» майно, а саме: теніску жіночу (артикул - 8357J-MLC-L) вартістю 223 грн. 20 коп., спідницю жіночу (артикул - 796АІ- 00J-38) вартістю 479 грн. 20 коп.

З метою доведення свого злочинного умислу до кінця, ОСОБА_4 , утримуючи при собі, вищезазначені речі, минула лінію касового контролю магазину, не розрахувавшись за вищевказаний товар та намагалась покинути приміщення магазину. Водночас, минувши лінію касового контролю ОСОБА_4 , не змогла розпорядитись викраденим майном, оскільки була одразу виявлена та зупинена співробітниками вказаного магазину.

Таким чином, ОСОБА_4 виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення свого злочинного умислу до кінця, але з причин, які не залежали від її волі, не змогла розпорядитись викраденим майном.

Своїми злочинними діями ОСОБА_4 намагалась спричинити ДП «ЛПП Україна» AT «ЛПП» матеріального збитку на загальну суму 702 грн. 40 коп.

Таким чином, ОСОБА_4 інкримінується вчинення закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, такі дії кваліфіковані за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.

За загальним правилом, закріпленим у ч. 2 ст. 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За змістом ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно з ч. 1, 2, 3, 6 ст. 3 КК України, законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. Закони України про кримінальну відповідальність, прийняті після набрання чинності цим Кодексом, включаються до нього після набрання ними чинності. Кримінальна протиправність діяння, а також його караність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки цим Кодексом. Зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, який набрав чинності 09.08.2024 року, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (тобто, до 3028 грн.) є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Таким чином, відповідно до вказаного Закону, дрібною крадіжкою, за яку передбачено адміністративну відповідальність, є крадіжка, розмір якої не перевищує 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Пункт 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового Кодексу України передбачає, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн., крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп.169.1.1 п.169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Згідно з пп.169.1.1 п.169.1 ст. 169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга (неподатковий мінімум доходу громадян) дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2024 рік», розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи на 01.01.2024 становить 3028,00 грн., тобто неоподаткований мінімум доходів громадян становить 1514,00 грн. на 2024 рік, а 2 неоподатковуваних мінімуми становить 3028,00 грн.

Отже, крадіжка майна вартістю до 3028,00 грн. включно, є адміністративним правопорушенням.

За загальним правилом, закріпленим у ч. 2 ст. 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні до втрати цією нормою чинності.

Ч. 7 ст. 42 Закону України «Про правотворчу діяльність», у разі викладення структурного елемента нормативно-правового акта в новій редакції попередня його редакція втрачає чинність з дня набрання чинності новою редакцією цього структурного елемента.

Таким чином, внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Пунктами 4-1 частини 1 статті 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Суд вважає, що оскільки ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, який набрав чинності 09.08.2024 року, підвищилась межа, з якої настає кримінальна відповідальність за крадіжку, то вказані обставини є у даному випадку підставою для закриття кримінального провадження за п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 ст. 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Таким чином, зважаючи на згоду обвинуваченої на закриття кримінального провадження, суд вважає, що є всі підстави для закриття кримінального провадження у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази відсутні.

Судові витрати на залучення експерта у даному кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного та керуючись п. 4-1 ч. 1 ст. 284, 369, 371, 372, 376, 479-2 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Закрити кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000710 від 06.06.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, ч. 4 ст. 185 КК України, на підставі пункту 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1