провадження № 1-кс/208/2250/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2025 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Кам`янського Дніпропетровської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

за участі прокурора: ОСОБА_3 ,

підозрюваного: ОСОБА_4 ,

захисників: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 (в режимі ВКЗ)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду № 7 м.Кам`янське клопотання слідчого СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погоджене прокурором Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_8 , за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000078 від 05.03.2024 за ч.ч. 3,4,5 ст. 190 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Горлівка Донецької області, українця, громадянина України, з повною загальною освітою, має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, одруженого, офіційно не працює, не офіційно працює водієм таксі, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3,4,5 ст.190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Заводського районного суду міста Кам`янського Дніпропетровської області надійшло вказане клопотання, в обґрунтування якого зазначено, що в провадженні СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження №0000078 від 05.03.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3, 4, 5 ст. 190, ч.1 ст.309 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_9 , у невстановлений під час досудового розслідування дату та час, переслідуючи корисливу мету, вирішила зайнятись злочинною діяльністю спрямовану на власне збагачення незаконним шляхом. Чітко усвідомлюючи, що одним із способів незаконного прибутку є вчинення шахрайських дій, ОСОБА_9 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, вирішила зайнятися злочинною діяльністю, спрямованою на заволодіння чужим майном шляхом шахрайства, користуючись воєнним станом в Україні, обумовленого збройною агресією Російської Федерації, з метою незаконного збагачення та безперервного протиправного отримання матеріальних благ протягом тривалого часу внаслідок вчинення корисливих умисних злочинів проти власності на постійній основі.

Злочинний умисел ОСОБА_9 , полягав в підшукуванні оголошення потерпілих в соціальних мережах «Facebook» та «Instagram» щодо пошуку зниклих безвісти військовослужбовців України, подальшому листуванні з ними та здійсненні телефонних дзвінків останнім з пропозицією допомогти поверненню з полону, лікуванні, зняття порчі тощо, та шляхом обману під приводом проведення обрядів та придбання необхідних складових до них, заволодіння грошовими коштами потерпілих.

Кінцевим результатом вчинених злочинів є отримання незаконного доходу за рахунок протиправного заволодіння та подальшого привласнення грошових коштів потерпілих шляхом їх переведення на підконтрольні ОСОБА_9 , та наближеним до неї особам банківські рахунки.

При цьому, розуміючи, що всі етапи злочинної діяльності задля досягнення кінцевого результату провести самотужки не є можливим та існує значний ризик бути викритим, ОСОБА_9 , володіючи якостями лідера, добрими організаторськими здібностями, комунікабельністю, знаючи психологію людей, з метою незаконного збагачення та отримання матеріальних благ, керуючись корисливим мотивом і прагненням до наживи, вирішила утворити та очолити внутрішньо та зовнішньо стійке об`єднання організовану групу, визначив ієрархію такого об`єднання з розподілом ролей та функцій кожного з її учасників, об`єднавши їх єдиною метою отримання незаконного прибутку, підпорядкувавши собі членів зазначеної організованої групи під своїм безпосереднім керівництвом, з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, спрямованих на заволодіння шахрайським шляхом грошовими коштами невизначеної кількості осіб у всіх регіонах України.

Суть діяльності організованої групи полягала у створенні та забезпеченні функціонування на території Дніпропетровської області злочинного угруповання, учасники якого підшукували в соціальних мережах «Facebook» та «Instagram» оголошення потерпілих щодо пошуку зниклих безвісти військовослужбовців України, та під час листування або розмов, бажаючи викликати більшого почуття довіри з боку потерпілих, вказували останнім, що вони самі були в такій ситуації та їм допомогли. Після чого використовуючи мобільний зв`язок, та за допомогою мережі Інтернет через мобільний додаток «Viber» і мобільний додаток «Facebook Messenger» надсилали повідомлення потерпілим та зв`язуватись з ними.

Під час телефонної розмови учасники організованої групи вводили потерпілих в оману, представляючись небайдужими громадянами, яким допомогла «баба» (ворожка, знахарка) повернути з полону чи вилікувати близьку людину проводячи обряди, та рекомендують до неї звернутись. Після чого надавали свої контактні телефони як контакти відповідних ворожок, знахарок та їх онучок. В подальшому від імені ворожок, їх онучок повідомляли потерпілим про необхідність для проведення обряду придбати кров свійських тварин роду баранів (надалі барани, ягнята) та надавали свої контакти, як контакти осіб, які ріжуть баранів, за яких треба заплатити. Також серед необхідних обрядів вказували на отців (пасторів, служителів церкви), які будуть молитись тривалий час, надаючи контактний телефон одного з них, які в свою чергу вказують про необхідність оплатити дорогу та інші витрати, а також обряд з відкриття шляху додому для якого необхідно надати грошові кошти на придбання замків та інших елементів, тощо. Також учасники організованої групи з метою підтвердження легенди своєї діяльності виходили на відеозв`язок з потерпілими через мобільний додаток «Viber» та знімали в режимі онлайн проведення обряду, читання молитов ворожкою чи отцями.

В подальшому, з метою конспірації та прикриття злочинної діяльності від викриття правоохоронними органами, після надходження грошових коштів, отриманих шахрайським шляхом на відповідний підконтрольний їм банківський рахунок, використовуючи банківські картки як членів організованої групи так і осіб, які не були обізнані щодо противоправної діяльності організованої групи, співучасники проводили транзакції зі зняття готівкових грошових коштів та, утримуючи певний відсоток на свою користь у якості «своєї долі» незаконного доходу від вчинення злочину, перераховували іншу частину грошових коштів на визначені ОСОБА_9 банківські рахунки, здійснюючи розподіл незаконно отриманих грошових коштів.

Взявши на себе функцію загального керівництва організованою групою, ОСОБА_9 з метою керівництва та особистого контролю, координації злочинної діяльності, розробивши такий план скоєння кримінальних правопорушень, ОСОБА_9 , прийшла до висновку, що для здійснення свого злочинного задуму, необхідно залучити осіб, з числа осіб, які поділяють її незаконні інтереси і прагнуть до швидкого незаконного збагачення та спільно з нею і під її керівництвом виявлять бажання взяти участь у діяльності групи, метою якої є незаконне заволодіння грошовими коштами громадян України.

Для реалізації свого злочинного плану ОСОБА_9 , з початку 2024, перебуваючи у м. Кам`янське Дніпропетровської області, більш точної дати досудовим слідством не встановлено, переслідуючи корисливий умисел, діючи умисно, ознайомила зі своїм злочинним планом стосовно заволодіння грошовими коштами громадян України, які поділяють її незаконні інтереси, а саме: ОСОБА_10 , ОСОБА_4 та невстановлених досудовим розслідуванням осіб, довівши до їх відома деталі свого злочинного умислу щодо заволодіння грошовими коштами, шляхом обману.

ОСОБА_10 , та ОСОБА_4 , бажаючи отримувати власну незаконну матеріальну вигоду, керуючись корисливим умислом, прийняли пропозицію ОСОБА_9 , та надали свою добровільну згоду на вчинення кримінальних правопорушень.

Для прикриття своєї незаконної діяльності, ОСОБА_9 , ОСОБА_4 та ОСОБА_10 , використовували засоби конспірації, а саме: використовували різні абонентські номери операторів мобільного зв`язку, при листуванні з потерпілими вказували різні імена або псевдоніми, з метою використання в злочинній діяльності придбали додаткові стартові пакети з різними абонентськими номерами, систематично їх змінюючи, для спілкування між собою використовували мобільні додатки обміну миттєвими повідомленнями, з метою уникнення блокування банківських карткових рахунків, зареєстрованих на учасників організованої групи, залучали осіб, які не були обізнані щодо діяльності групи, з метою використання їхніх банківських карткових рахунків, за певну невелику винагороду, протягом діяльності відкривали нові банківські карткові рахунки, здійснювали дзвінки потерпілим перебуваючи за різними адресами, постійно змінюючи місце знаходження, як в межах Дніпропетровської області, так і в межах інших областей України, вчиняючи дії з маскування своєї незаконної діяльності для запобігання можливості встановлення та викриття їх правоохоронними органами.

Стійкість організованої групи ОСОБА_9 забезпечувала за рахунок її стабільного складу, централізованого підпорядкування учасників, єдиних для всіх правил поведінки, планування злочинної діяльності та чіткого розподілу ролей.

Як організатор організованої групи, ОСОБА_9 поклала на себе виконання наступних обов`язків:

- розробку плану, організації, тактики та методики вчинення кримінальних правопорушень;

- розподіл обов`язків між виконавцями групи з чітким визначенням ролей при скоєнні кримінальних правопорушень;

- напрямок і координацію дій членів групи при організації та вчиненні кримінальних правопорушень;

- організація незначної оплати стороннім особам за оформлення банківських карток та фінансових рахунків;

- розподіл коштів (прибутків), одержаних у результаті діяльності групи між її учасниками;

- підшукати оголошення потерпілих в соціальних мережах «Facebook» та «Instagram» щодо пошуку зниклих безвісти військовослужбовців України;

- особисто спілкування з потерпілими в тому числі у ролі «баби» (ворожки).

- участь в обрядах в тому числі у ролі «баби» (ворожки).

- залучення третіх осіб для участі в обрядах.

На ОСОБА_10 , як виконавця скоєння кримінальних правопорушень у складі вказаної групи, покладалося наступне:

- створення та ведення профілів в соціальних мережах «Facebook» та «Instagram» під вигаданими іменами, наповнення їх матеріалами, попереднє та подальше листування з потерпілими;

- листування з потерпілими у мобільному додатку «Facebook Messenger» та мобільному додатку «Viber» від імені онуки та баби (ворожки), та від імені продавців баранів;

- відеозйомка обрядів;

- зняття готівки з розрахункових рахунків у банківських установах, банкоматах та маскування їх походження;

- залучення третіх осіб для участі в обрядах;

- зв`язок між членами групи.

На ОСОБА_4 , як виконавця скоєння кримінальних правопорушень у складі вказаної групи, покладалося наступне:

- спілкування з потерпілими від імені «отця» та участь в обрядах;

- придбання сім-карток та телефонів для керування банківськими картками та виведення через них кошти за допомогою платіжних систем;

- перерахування грошових коштів, створивши таким чином ланцюг з багаторазових банківських операцій щодо пересилання грошових коштів, отриманих злочинним шляхом, з одного банківського рахунку на інший та обготівковування через банківські термінали грошових коштів;

- листування з потерпілими у мобільному додатку «Viber» від імені продавців баранів;

- залучення третіх осіб для участі в обрядах;

- зв`язок між членами групи.

На інших невстановлених досудовим розслідуванням осіб, як виконавців скоєння кримінальних правопорушень у складі вказаної групи, покладалося наступне:

- зняття готівки з розрахункових рахунків у банківських установах, банкоматах та маскування їх походження

- спілкування з потерпілими в тому числі у ролі «отця».

- участь в обрядах в тому числі у ролі «отця».

- спілкування з потерпілими від імені отця та участь в обрядах;

- зв`язок між членами групи.

Створена ОСОБА_9 організована група діяла на території всієї України і характеризувалася протягом усієї своєї діяльності з початку 2024 такими ознаками:

- кількістю та стабільністю членів злочинного об`єднання, до якого увійшли організатор та два учасника, що виконували функції виконавців учинення злочинів, тобто 3 встановлені особи, які добровільно з корисливим умислом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи наслідки і бажаючи їх настання, погодилися, для досягнення мети групи, на вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів у складі організованої групи;

- тривалістю свого існування в період з початку 2024 року по лютий 2025 року;

- стійкістю організованої групи, що виразилося в попередній зорганізованості її членів у спільне об`єднання для вчинення двох або більше злочинів у складі організованої групи;

- розробкою методів, прийомів підготовки і способів вчинення злочинів, а також приховування (маскування) своєї протиправної діяльності.

Таким чином, ОСОБА_9 , створила та очолила організовану групу зі стабільним складом, до якої окрім неї увійшли ОСОБА_4 та ОСОБА_10 та невстановлені досудовим розслідуванням особи, які заздалегідь зорганізувалися у стійку організовану групу для вчинення кримінальних правопорушень, направлену на досягнення єдиної злочинної мети незаконне заволодіння грошовими коштами громадян України.

Так встановлено, що у червні 2024 року ОСОБА_11 у соціальній мережі «Facebook» на сторінці свого профілю розмістила оголошення щодо зниклого безвісти свого сина військовослужбовця ОСОБА_12 , з проханням повідомити їй будь-яку інформацію.

09.07.2024 у мобільному додатку «Facebook Messenger» потерпілій ОСОБА_11 від учасників групи надійшло повідомлення від профілю «Света Дихтяр», яким із невстановленого досудовим розслідуванням часу користувались ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , та ОСОБА_9 , у якому усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, реалізуючи свій протиправний умисел, з метою викликання довіри та вводячи в оману потерпілу, вказали завідомо неправдиву інформацію, що нібито брат « ОСОБА_13 » також зник безвісти. В подальшому, з метою складання у потерпілої хибного враження про те, що вона дійсно спілкується зі « ОСОБА_14 » та з метою викликання почуття довіри, у мобільному додатку «Facebook Messenger» ОСОБА_10 , та під час розмови невстановленою особою було вказано, що є певна знахарка «баба ОСОБА_15 », яка допомагає в повернені з полону, також в розмові і листуванні 27.10.2024 у мобільному додатку «Facebook Messenger» надала контактний номер телефону «баби ОСОБА_16 » НОМЕР_1 та її онуки «Каті» НОМЕР_2 .

27.10.2024 о 14:09 год. потерпіла ОСОБА_11 зателефонувала зі свого номеру НОМЕР_3 на номер «баби ОСОБА_16 » НОМЕР_1 , де вела з нею розмову ОСОБА_9 від імені «баби Ніни». Усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, реалізуючи свій протиправний умисел відповідно до обумовленого за попередньою змовою групою осіб плану, з метою складання у потерпілої хибного враження про те, що вона дійсно спілкується з знахаркою, ОСОБА_9 представляючись «бабою Ніною» повідомила, що нібито бачить зниклого ОСОБА_12 в полоні, який має дуже поганий стан здоров`я та потребує термінового лікування, і вона зможе дистанційно вилікувати та посприяти поверненню його додому, але для цього необхідно провести певний обряд з використанням крові свійських тварин (баранів). Необхідну кров потерпіла може придбати у знайомих «бабі» людей, які заріжуть баранів і самостійно привезуть кров «бабі». Також під розмови надала контактний номер особи яка заріже баранів «Тамара» НОМЕР_4 , та номер у мобільному додатку «Viber» НОМЕР_5 . Після, цього 27.10.2024 о 14:23 год потерпіла ОСОБА_11 зі свого номеру НОМЕР_6 зателефонувала на номер «Тамари» НОМЕР_4 , де з нею розмову вела ОСОБА_10 достовірно знаючи про відсутність вказаних нею тварин, бажаючи реалізувати злочинний умисел групи осіб спрямований на заволодіння грошовими коштами потерпілої та в інтересах злочинного замислу групи, продовжуючи вводити в оману потерпілу повідомила, що вона з чоловіком дійсно заріжуть тварин та можуть передати кров самостійно до «баби Ніни», при цьому вказала потерпілій, що вартість неіснуючих баранів, кров яких необхідно протягом 20 днів з 5 баранів щодня, становить 170 000 гривень, які треба перерахувати на карту НОМЕР_7 емітовану АТ «ОщадБанк» на ім`я ОСОБА_9 .

ОСОБА_11 , будучи введеною в оману та впевненою у наявності необхідних баранів у «баби Ніни» та її знайомих на яких вона посилалась, за допомогою сервісу онлайн переказів коштів від АТ «ОщадБанк», перерахувала на повідомлений їй ОСОБА_10 картковий рахунок № НОМЕР_7 грошові кошти частинами: 27.10.2024 о 14:36 год. у сумі 20 000 грн., 08.11.2024 о 16:39 год. у сумі 57 642 грн., 11.11.2024 о 16:08 год. у сумі 65 000 грн., 12.11.2024 о 10:44 год. у сумі 27 000 грн.

27.10.2024 продовжуючи викликати у потерпілої хибне враження про необхідність та дієвість обрядів, користуючись її довірою, усвідомлюючи, що потерпіла введена в оману, маючи на меті отримання максимально можливого прибутку, ОСОБА_10 від імені користувача « ОСОБА_17 » під час спілкування надала контактний номер священнослужителя «отця Міхаїла» НОМЕР_8 , який для підтримання здоров`я військовополоненого проведе ряд обрядів та молитов із залученням багатьох священнослужителів. Після цього, ОСОБА_11 о 16:42 год. 27.10.2024 зателефонувала на номер НОМЕР_8 , і слухавку взяв ОСОБА_4 , який усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, реалізуючи протиправний умисел відповідно до обумовленого за попередньою змовою групою осіб плану, продовжуючи вводити в оману потерпілу, представився як « ОСОБА_18 » та повідомив про необхідність надати грошові кошти в сумі 100 000 гривень для завідомо неіснуючих 12 священнослужителів на проведення обрядів, які будуть проводитись протягом 40 діб. Також, ОСОБА_4 зазначив, що гроші можна надіслати частинами. Під час розмови ОСОБА_4 бажаючи реалізувати злочинний умисел групи осіб, спрямований на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_11 , надав свою карту № НОМЕР_9 емітовану АТ «ПУМБ» та вказав отримувача - ОСОБА_4 .

ОСОБА_11 , будучи введеною в оману та впевненою у доброчесності «отця Міхаїла», будучи впевненою у вартості послуг за обряди неіснуючих 12 священнослужителів, та у необхідності здійснення оплати за обряд, за допомогою сервісу онлайн переказів коштів «Приват24», перерахувала на повідомлений їй ОСОБА_4 картковий рахунок № НОМЕР_9 грошові кошти частинами: 02.11.2024 о 22:07 год. у сумі 24 000 грн., 03.11.2024 о 07:36 год. у сумі 24 225 грн., 03.11.2024 о 14:18 год. у сумі 16 000 грн., 04.11.2024 о 08:39 год. у сумі 25 000 грн., 04.11.2024 о 13:12 год. у сумі 13 800 грн.

У подальшому, діючи за спільною змовою, продовжуючи викликати у потерпілої хибне враження про необхідність та дієвість обрядів, користуючись її довірою, усвідомлюючи, що потерпіла введена в оману, маючи на меті отримання максимально можливого прибутку ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , та ОСОБА_9 , шляхом обману отримували від потерпілої ОСОБА_11 грошові кошти за неіснуючих додаткових свійських тварин (баранів), на придбання замків та інших предметів, проведення обрядів священнослужителями та ін., заволоділи грошовими коштами потерпілої, які вона надсилала на підконтрольні їм карткові рахунки

Довівши до кінця свій злочинний умисел, направлений на умисне заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , та ОСОБА_9 , у період з 27.10.2024 по 14.02.2025 заволоділи грошовими коштами потерпілої ОСОБА_11 на загальну суму 1 299 143,8 грн., якими розпорядились на власний розсуд, розподіл та переведення у готівку яких здійснювалось на території м. Кам`янське.

В такий же спосіб, протягом 2024-2025 років, ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 у складі організованої групи, а також в окремих епізодах злочинної діяльності за попередньою змовою з ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та іншими на теперішній час невстановленими особами за вказаними вище обставинами заволоділи чужим майном 26 потерпілих за загальну суму 4 881 048 гривень.

В епізодах злочинної діяльності, у яких на теперішній час повідомлено про підозру ОСОБА_4 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 відносно 14 потерпілих осіб (враховуючи спільні епізоди вчинені за попередньою змовою з ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та невстановленою досудовим розслідуванням особою), майнова шкода потерпілим складає 2 892 876 грн. В епізодах злочинної діяльності, у яких на теперішній час повідомлено про підозру ОСОБА_19 та ОСОБА_20 відносно 7 потерпілих осіб (враховуючи спільні епізоди вчинені за попередньою змовою з ОСОБА_4 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 ) майнова шкода потерпілим становить 1 586 726 грн.

18.02.2025 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень із правовою кваліфікацією за ч. 4 ст. 190 КК України було повідомлено ОСОБА_4 .

18.02.2025 ОСОБА_4 слідчим суддею Заводського районного суду міста Кам`янського Дніпропетровської області обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою з альтернативою внесення застави у розмірі 832 700 грн.

10.04.2025 постановою керівника Кам`янської окружної прокуратури строк досудового розслідування по кримінальному провадженню продовжено до трьох місяців, а саме до 18.05.2025.

Ухвалою Заводського районного суду міста Кам`янського Дніпропетровської області від 15.05.2025 відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про продовження відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та щодо останнього обрано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту в межах строків досудового розслідування, тобто до 18.05.2025.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 19.05.2025 скасовано ухвалу слідчого судді від 15.04.2025 та постановлено нову ухвалу якою у задоволенні клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 відмовити у зв`язку зі спливом строку запобіжного заходу, зазначеного у клопотанні слідчого.

Завершення досудового слідства у даному кримінальному провадженні у строк, визначений постановою керівника Кам`янської окружної прокуратури до 18.05.2025, неможливо, що обумовлено особливістю обставин та способів вчинення кримінальних правопорушень, кількістю потерпілих, значною кількістю проведених НСРД та матеріалів про їх результати, які підлягають дослідженню, у тому числі експертному, а також необхідністю проведення інших слідчих і процесуальних дій, які у своїй сукупності вказують на особливу складність даного кримінального провадження.

Враховуючи викладене, ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Кам`янського Дніпропетровської області від 14.05.2025 строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до п`яти місяців, тобто до 18.07.2025.

В подальшому, на підставі зібраних доказів, 28.05.2025 ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3,4,5 ст. 190 КК України, а саме у незаконному заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, що завдало значної шкоди потерпілому та в особливо великих розмірах, вчинене організованою групою.

З метою запобігання спробам з боку підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, сторона обвинувачення звернулась до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

ІІ. Позиції учасників у судовому засіданні

В судовому засіданні прокурор просила клопотання задовольнити та застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_21 щодо вказаного клопотання заперечили та висловили позицію, в якій просили застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Окрім іншого захисник підозрюваного звертав увагу слідчого судді, що його підзахисний визнає вину та просив слідчого надати реквізити потерпілих щоб відшкодувати завдана шкоду, однак слідчий такі реквізити не надав. Крім того, наразі ОСОБА_4 наразі має статус виконавця, а не організатора, а також те, що за 10 днів без жодного заходу забезпечення кримінального провадження приходить по виклику до слідчого, жодного наміру виїхати за кордон він не має, оскільки право на відстрочку, як батько чотирьох неповнолітніх дітей, не оформлював. Також зазначив, що клопотання та додатки не відповідають вимогам п. 5,6 ст. 184 КПК України, тобто вказане клопотання є формальним.

Захисник ОСОБА_6 підтримав доводи захисника ОСОБА_21 .

ІІІ. Положення закону, якими керувалася слідча суддя при постановленні ухвали

Заслухавши пояснення прокурора, захисників та підозрюваного, вивчивши зміст та мотиви клопотання і надані суду письмові докази, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно з ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави, слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Враховуючи, що положення чинного кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання суд користується практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

У своїх рішеннях, зокрема «Фокс, Кемпбел і Гартлі протии Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України» Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

IV. Установлені слідчим суддею обставини, мотиви, з яких слідчий суддя виходив при постановленні ухвали

Під час розгляду клопотання слідчий суддя встановив наступні обставини та дійшов таких висновків.

Як встановлено під час судового розгляду, 18.02.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

В подальшому, на підставі зібраних доказів, 28.05.2025 ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3,4,5 ст. 190 КК України, а саме у незаконному заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, що завдало значної шкоди потерпілому та в особливо великих розмірах, вчинене організованою групою.

Повідомлення про підозру ОСОБА_4 повністю обґрунтовується зібраними досудовим розслідуванням доказами, а саме:

-протоколами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж за абонентськими номерами та мобільними терміналами, якими користувались ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20

-протоколами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій - зняття інформації з електронних інформаційних систем за абонентськими номерами та мобільними терміналами, якими користувались ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20

-протоколами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій контроль за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту та аудіо-відеоконтролю особи відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20

-показаннями потерпілих ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_11 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39

-протоколом обшуку від 18.02.2025 за адресою: АДРЕСА_2 де проживають ОСОБА_10 та ОСОБА_4 яким підтверджується, що вилучені під час обшуку мобільні телефони, зокрема:

мобільний телефон іPhone 11 (ІМЕІ-1: НОМЕР_10 , ІМЕІ-2: НОМЕР_11 з сім-картою НОМЕР_12 , у додатку Viber акаунт з номером НОМЕР_8 «Махаїль») використовувався, як контактний телефон від профілю « ОСОБА_14 » у «Facebook» (потерпіла ОСОБА_28 ), як контактний телефон «отця ОСОБА_40 » (потерпіла ОСОБА_41 ОСОБА_11 ), як контактний телефон продавця баранів «Тамари» (потерпіла ОСОБА_34 );

мобільний телефон іPhone 11 (ІМЕІ-1: НОМЕР_13 , ІМЕІ-2: НОМЕР_14 з сім-картою НОМЕР_15 ) - дана сім-карта використовувалась як контактний телефон продавця баранів «Тамари» (потерпіла ОСОБА_26 );

мобільний телефон іPhone 15 Pro Max (ІМЕІ-1: НОМЕР_16 ,

ІМЕІ-2: НОМЕР_17 з сім-картою НОМЕР_18 ) - дана сім-карта використовувалась як контактний телефон «отця Михаіла» (потерпіла ОСОБА_25 );

мобільний телефон іPhone 11 (ІМЕІ-1: НОМЕР_19 , ІМЕІ-2: НОМЕР_20 з сім-картою НОМЕР_1 ) - дана сім-карта використовувалась, як контактний телефон від профілю « ОСОБА_14 » у «Facebook» (потерпіла ОСОБА_25 ОСОБА_42 ), та як контактний телефон жінки « ОСОБА_43 » (потерпіла ОСОБА_44 ), яка радила звернутись до «баби ОСОБА_16 », а також продавця баранів «Тамари» ( потерпіла ОСОБА_41 ) та «баби ОСОБА_16 » (потерпіла ОСОБА_45 ). В даному мобільному телефоні встановлено наявність телеграм акаунту « ОСОБА_46 » з номером НОМЕР_21 - дана сім-карта використовувалась, як контактний телефон «баби ОСОБА_16 » (потерпіла ОСОБА_25 ) та як продавця баранів «Тамари» (потерпіла ОСОБА_29 ) Також, месенджер «Viber» акаунт « ОСОБА_17 » з номером НОМЕР_2 використовувався до всіх потерпілих від імені онуки « ІНФОРМАЦІЯ_2 » чи «Юля»;

мобільний телефон іPhone 11 (ІМЕІ-1: НОМЕР_22 , ІМЕІ-2: НОМЕР_23 з сім-картою НОМЕР_4 ) - дана сім-карта використовувалась як контактний телефон продавця баранів «Тамари» (потерпіла ОСОБА_25 , ОСОБА_11 ). Акаунт в месенджені «Viber» - « ОСОБА_47 » з номером НОМЕР_5 використовувався як акаунт продавця баранів «Тамари» (потерпіла ОСОБА_25 , ОСОБА_27 ,

ОСОБА_11 ).

-протоколом обшуку від 18.02.2025 за адресою: АДРЕСА_3 де проживають ОСОБА_19 та ОСОБА_20 яким підтверджується, що вилучений у ході обшуку стартовий пакет мобільного оператору «Vodafone» з номером НОМЕР_24 є контактним номером продавця баранів «Марини» (потерпіла ОСОБА_48 );

-документами, вилученими під час проведення тимчасового доступу до речей та документів, які перебувають у володінні АТ «Укрсиббанк», АТ «А-Банк», АТ КБ «ПриватБанк», АТ «ПУМБ», ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК», ПАТ «Банк Восток», АТ «Сенс Банк», АТ «Ідея Банк» щодо руху коштів по карткових рахунках, які перебували в користуванні членів групи та підтверджують перерахування грошових коштів від карток потерпілих, до підконтрольних групі карток та подальше їх виведення через банкомати.

-заявами потерпілих про вчинення кримінальних правопорушень;

-протоколами допиту потерпілих;

-протоколами тимчасового доступу до документів, що перебувають у володінні ПрАТ «Київстар», ПрАТ «ВФ Україна», ТОВ «лайфселл» АТ КБ «ПриватБанк», АТ «ПУМБ», АТ «ОщадБанк».

-протоколом проведення негласних слідчих розшукових дій, а саме передбачених ст. 260, ст. 263, ст. 264, ст. 267, ст. 268, ст. 269 КПК України, в ході проведення яких зафіксовано факти вчинення злочинів, їх алгоритм, а також встановлено систему переказів грошових коштів, встановлено роль кожного з учасників групи, місця зберігання речових доказів та грошових коштів, отриманих в результаті злочинної діяльності та іншими слідчими діями.

Щодо існування ризиків

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає доведеними наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, у справі Москаленко проти України, Європейський суд з прав людини зазначив, що органи судової влади неодноразово посилалися на імовірність того, що до заявника може бути застосоване суворе покарання, враховуючи тяжкість злочинів, у скоєнні яких він обвинувачувався. У цьому контексті Суд нагадує, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

Оцінюючи всі обставини в сукупності, слідчий суддя також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (стаття 2 КПК).

Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжні заходи, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження (частина 1 статті 131 КПК). Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинення дій, передбачених частиною 1 статті 177 КПК.

Так, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні нетяжких, тяжких та особливо тяжких злочинів, передбачених ч. 3, 4, 5 ст. 190 КК України, постійного місця проживання не має, постійного місця роботи не має, а тому останній, усвідомлюючи суворість покарання, яке може бути призначено останньому, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Також слідчий суддя приймає до уваги процесуальну поведінку підозрюваного щодо явки до суду. Зокрема, розгляд вказаного клопотання було призначено відповідно до положень КПК України на 16 год. 30 хв. 28.05.2025, однак в судове засідання підозрюваний не з`явився, прибув до суду після відкладення розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою за клопотанням захисника ОСОБА_6 про відкладення розгляду, у зв`язку із тим, що ним не було отримано вказаного клопотання.

Крім того, слідчий суддя погоджується із доводами прокурора про те, що маючи на утриманні 4 неповнолітніх дітей віком до 18 років, підозрюваний може перетнути державний кордон, тому в цій частині доводи захисника про те, що підозрюваний не має права на відстрочку не заслуговують на увагу, а тому кордон перетнути не може, оскільки докази які б це спростовували слідчому судді надані не були.

Щодо наявності ризику можливого впливу на свідка то слідчий суддя зазначає, що він також продовжує існувати зважаючи на наступне.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками чи потерпілими, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на потерпілих та свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Слідчий суддя зазначає, що в даному кримінальному провадженні наявні 16 заяв потерпілих про вчинене кримінальне правопорушення, та бажання підозрюваного відшкодувати матеріальну шкоду може бути одним із видів впливу щодо їх показів на стадії досудового слідства.

Також, підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, так як ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень протягом тривалого часу, що свідчить про їх систематичність, офіційно не працевлаштований, постійного заробітку не має. Наявність значної кількості епізодів вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень та їх збільшення свідчать про системність вчинення ОСОБА_4 даних злочинів з метою покращення свого фінансового положення, та є єдиним видом його заробітку, а тому ризик вчинити інше кримінальне правопорушення продовжує існувати.

Оскільки раніше було встановлено обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3,4,5 ст.190 КК України та наявність декількох ризиків, то з метою забезпечення дієвості кримінального провадження, застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного є об`єктивно необхідним. Тому наступним кроком буде визначення, запобіжного заходу, який належить застосувати.

Як зазначалося раніше, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК).

Відомостей, які свідчили б про неможливість застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, сторонами не надано. Надані стороною захисту виписки з медичних карт підозрюваного свідчать по короткотривалий розлад здоров`я, що в цілому не перешкоджає йому перебувати під вартою де так само, в разі необхідності, може бути надана відповідна медична допомога.

Отже, зважаючи на положення п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, до ОСОБА_4 може бути застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали суду про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання затриманого - з моменту затримання (частини 1, 2 ст. 197 КПК України).

Зважаючи на встановлені судом ризики, про які йшлося вище, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів. Такий строк необхідно обраховувати з моменту затримання підозрюваного ОСОБА_4 .

Оцінюючи можливість застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, слідчий суддя, врахував наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3,4,5 ст.190 КК України. Така оцінка стосується перспективних фактів, тому слідчий суддя використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, зокрема застава, домашній арешт та інші, не зможуть запобігти визначеним ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього.

На переконання слідчого судді, застосування щодо ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, буде недостатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та для запобігання реалізації ним встановлених ризиків. Ця позиція слідчого судді обґрунтовується сукупністю усіх без винятку обставин, наведених раніше у цій ухвалі, з урахуванням відомостей про особу підозрюваного.

Слідчий суддя також враховує, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення дієвості кримінального провадження, тобто досягнення його завдань, чого можливо досягнути лише за умови нівелювання ризиків кримінального провадження. За таких обставин, необхідним є саме тримання підозрюваного під вартою, оскільки застосування більш м`якого запобіжного заходу у цьому кримінальному провадженні буде не недієвим. Домашній арешт, пов`язаний з доступом підозрюваного до технічних засобів, безпосередніх соціальних контактів з іншими особами, що також може завадити виконанню завдань кримінального провадження на цьому його етапі.

Тому, враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що щодо ОСОБА_4 слід застосувати винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та таке обмеження права підозрюваного на свободу не суперечить положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки існують ознаки суспільного інтересу, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи.

Попри це, згідно із ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Щодо визначення розміру застави

Визначаючись із розміром застави, слідчий суддя врахував таке.

Відповідно до ч. 4 та п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно із п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину розмір застави визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

18.02.2025 ухвалою Заводського районного суду міста Кам`янського Дніпропетровської області до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою та визначено розмір застави у сумі 832 700 грн.

Слідчий суддя вважає, що розмір застави, визначений підозрюваному ОСОБА_4 повинен у повній мірі гарантувати виконання покладених на нього обов`язків. Цей розмір має бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від порушення встановлених процесуальними нормами та/або покладених судом на нього обов`язків, забезпечувала його належну процесуальну поведінку, та не була надмірною. Водночас, слідчий суддя також враховує, що застава може бути внесена, як самою підозрюваною, так і іншою фізичною та/або юридичною особою (заставодавцем), що передбачено ч. 2 ст. 182 КПК України, а тому вважає за необхідне залишити без змін раніше визначений розмір застави.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 176 178, 181, 182, 184, 193, 194, 196, 197, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погоджене прокурором Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_8 , за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000078 від 05.03.2024 за ч.ч. 3,4,5 ст. 190 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 47 днів в межах строку досудовго розслідування, тобто до 18.07.2025.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним передбачених КПК України обов`язків, у сумі 832 700 (вісімсот тридцять дві тисячі сімсот) гривень, які підозрюваний або заставодавець мають право внести у будь-який момент, що є підставою для звільнення підозрюваного з-під варти, і останній вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 , відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки прибувати на виклики уповноважених осіб органу досудового слідства та суду; не відлучатись із населеного пункту, де він проживає (місце фактичного проживання: АДРЕСА_2 ) без дозволу слідчого, прокурора чи суду; утримуватись від спілкування із потерпілими у даному кримінальному проваджені; повідомляти орган досудового розслідування чи суд про зміну свого місця проживання та роботи, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Виконання ухвали покласти на Кам`янське РУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі невиконання вищеперерахованих обов`язків, та якщо будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, суду без поважних причин, застава буде звернена в дохід держави.

Строк дії обов`язків визначити в межах строку дії ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, тобто до 18.07.2025, з моменту звільнення особи під заставу.

У задоволені клопотання захисника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 про обрання більш м`якішого запобіжного заходу відмовити.

Копію ухвали негайно вручити підозрюваному, захисникам, прокурору.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду прокурором протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено і проголошено 02.06.2025 о 16.20 год.

Слідчий суддя: ОСОБА_1