Житомирський апеляційний суд
Справа №285/2962/25 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-сс/4805/436/25
Категорія ст.422 КПК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2025 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції в м.Житомирі матеріали судового провадження №285/2962/25 за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 03.06.2025,

в с т а н о в и в:

Зазначеною ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_8 .

Застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб.

Строк дії ухвали - до 31 липня 2025 року включно.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді, як незаконну, та постановити нову, якою обрати його підзахисному більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту чи особистого зобов`язання. При цьому, зазначає, що при розгляді клопотання слідчий суддя не зробив висновку щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_7 , який не заперечував свою провину посилався на те, що не пам`ятає про обставини правопорушення та затримання оскільки має наслідки контузій пов`язаних із участю у бойових діях. Зазначає, що жодний ризик передбачений статтею 177 КПК України слідчим та прокурором не доведений. Крім того, підозрюваному ОСОБА_7 не має сенсу переховуватись від органів слідства так як вже допитані всі свідки по справі. Рахує, що оскільки протягом розгляду клопотання не доведено обґрунтованість підозри та наявність існування ризиків, а також не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для їх запобігання, вважаю наявними всі підстави для застосування, у відповідності до ч.4 ст.194 КПК України, більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою. Також, слід врахувати ту обставину, що ОСОБА_7 раніше не судимий.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника ОСОБА_6 та підозрюваного ОСОБА_7 в підтримку апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження та ухвалу слідчого судді в межах ст.404 КПК України, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в порядку Глави 18 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування такого запобіжного заходу, або відмови у його задоволенні.

Відповідно до ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий та прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, зазначеного у клопотанні.

Норми ст.177 КПК України передбачають, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ст.178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність у підозрюваного постійного місця роботи, репутацію підозрюваного, майновий стан підозрюваного, наявність судимостей, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при застосуванні щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу, дотримався вимог ст.ст.132, 176-178, 183, 194 КПК України.

В свою чергу, як убачається з матеріалів судового провадження №285/2962/25, в провадженні Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження №00521 від 01.06.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.345, ч.4 ст.187 КК України.

Згідно змісту клопотання, досудовим розслідування встановлено, що 01.06.2025 близько 18 год. 45 хв. ОСОБА_7 , будучи військовослужбовцем військової служби, достовірно знаючи, що на всій території України Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України зід 24.02.2022 №2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», введено воєнний стан, який наразі продовжений, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, переслідуючи корисливий мотив, спрямований на відкрите заволодіння чужим майном, з метою власного збагачення за чужий рахунок, прийшов до відкритої ділянки місцевості поблизу будівлі "Dark Suchi and Pizza", що знаходиться за адресою: вул. Відродження, 8-Б в м. Звягель, де вирішив вчинити розбійний напад.

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_7 у зазначений день, час і місці, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх злочинних дій, які посягають на чужу власність та здоров`я людини, передбачаючи їх шкідливі наслідки у вигляді спричинення майнової шкоди власнику майна і свідомо бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого збагачення за чужий рахунок, діючи умисно, підійшовши до краю вищевказаного приміщення будівлі «Dark Suchi and Pizza», де в той час поруч металевих воріт перебував ОСОБА_9 .

Перебуваючи поблизу потерпілого ОСОБА_9 із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яке виразилось у погрозі застосування ножа, приставляючи при цьому лезо ножа до шиї потерпілого, висунув останньому вимогу передачі йому мобільного телефону. На вказану вимогу потерпілий ОСОБА_9 , сприймаючи дії та погрози ОСОБА_7 як реальні та небезпечні для свого життя чи здоров`я, передав із рук в руки свій мобільний телефон марки "OPPO A 15s" з ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , після чого ОСОБА_7 забрав вказаний телефон, і залишив місце вчинення злочину.

Крім цього, в ході відпрацювання виклику щодо розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_9 01.06.2025 близько 18 год. 50 хв. старший сержант поліції поліцейський СРПП Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_10 разом із своїм напарником - поліцейським СРПП Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області капралом поліції ОСОБА_11 при обстеженні прилеглої території по вул. Родини Косачів поруч будинку № 51 в м. Звягель виявили в той час ОСОБА_7 .

ОСОБА_10 , який являється співробітником правоохоронного органу та у своїй роботі керується Законом України «Про Національну поліцію» підійшовши до ОСОБА_7 представився та на підставі ст. 34 Закону України «Про Національну поліцію» під час проведення поверхневої перевірки останнього попросив показати вміст особистих речей із рюкзака, так як ОСОБА_7 підходив під опис особи, яка розшукується за розбійний напад в м. Звягель. ОСОБА_7 погодився та почав викладати свої особисті речі із рюкзака.

У цей же день, час та місці, в ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на спричинення побоїв працівнику поліції.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення побоїв працівнику поліції, розуміючи, що перед ним знаходиться працівник поліції, який виконує свої службові обов`язки, знаходиться у форменому одязі встановленого зразка зі знаками розрізнення та приналежності до органу і підрозділу поліції, озброєний табельною вогнепальною зброєю, ОСОБА_7 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи по вул. Родини Косачів, поруч будинку №51 в м. Звягель Звягельського району близько 19 год. 00 хв. 01.06.2025 діючи умисно, розуміючи протиправний характер своїх дій, бажаючи настання негативних наслідків, посягаючи на недоторканість особи та нормальну діяльність правоохоронних органів з метою спричинення шкоди здоров`ю працівникові поліції, який перебуває при виконанні своїх службових обов`язків, стоячи навпроти старшого сержанту поліції поліцейського СРПП Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_10 дістав правою рукою із чохла ніж, який знаходився в ОСОБА_7 за спиною на поясі, та тримаючи в руці руків`я ножа, відразу наніс ОСОБА_10 один удар в область обличчя, а саме у підборіддя справа, чим заподіяв побої працівникові правоохоронного органу.

Умисні дії ОСОБА_7 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.2 ст.345, ч.4 ст.187 КК України.

ОСОБА_7 затримано 02.06.2025 о 19 год. 01 хв. за підозрою у вчиненні вказаних злочинів.

02.06.2025 ОСОБА_7 вручено підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.345, ч.4 ст.87 КК України.

Слідчий СВ Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області звернувся до відповідного слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 . За результатами розгляду цього клопотання, слідчим суддею постановлено оскаржуване рішення.

При цьому, на думку апеляційного суду, клопотання слідчого (з доданими до нього матеріалами) є відповідним вимогам ст.184 КПК України, містить всі визначені кримінальним процесуальним кодексом відомості та обставини, які враховуються при обранні міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Істотних порушень вимог КПК України в цій частині не встановлено.

Прийняте рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя мотивував наявністю в матеріалах провадження доказів обґрунтованості підозри вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.345, ч.4 ст.187 КК України, та наявністю ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Наявні у провадженні докази, як вважає апеляційний суд, переконливо вказують на обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих кримінальних правопорушень, у об`ємі, як того вимагає закон, на момент вирішення питання про обрання запобіжного заходу, виходячи із критеріїв «розумної підозри», тобто наявності фактів і іншої інформації, яка могла б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_7 міг би вчинити вище зазначені кримінальні правопорушення.

На переконання апеляційного суду, обґрунтованість підозри ОСОБА_7 підтверджується сукупністю доказів, які були долучені до клопотання слідчого, та об`єктивно на даному етапі кримінального провадження, свідчать про обґрунтованість підозри, оголошеної останньому, і є достатніми для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа може бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Так, обґрунтованість підозри підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: протоколами огляду місць подій (за яких відображено за участю потерпілого ОСОБА_9 місце, де було вчинено розбійний напад, вилучено мобільний телефон потерпілого та вилучено особисті речі та документи ОСОБА_7 на маршруті переслідування його за підозрою у скоєнні злочинів); протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення від ОСОБА_9 ; протоколу допиту потерпілого ОСОБА_9 , під час якого останній пояснив про відомі йому обставини вчинення кримінального правопорушення відносно нього та що зможе впізнати особу, яка вчинила розбійний напад; протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_9 , за якого останній впізнав особу, яка вчинила розбійний напад та яким є ОСОБА_7 ; протоколу огляду відеозапису із відео реєстратора, де зафіксовано факт вчинення злочину відносно поліцейського, факт спричинення йому тілесних ушкоджень та факт втечі ОСОБА_7 під час спроби нападу на іншого поліцейського; протоколу допиту свідків, які вказали на особу, яка вчинила розбійний напад з ножем та які під час пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю їх, впізнали особу нападника; протоколу огляду речі відеозапису. де виявлено ОСОБА_7 поруч місця скоєння злочину 01.06.2025; протоколу допиту потерпілого ОСОБА_12 , який вказав деталі скоєння злочину відносно нього та який під час пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілого, останній впізнав особу нападника; іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

Наведене захисником в апеляційній скарзі щодо непричетності ОСОБА_7 до інкримінованих злочинних дій (фактично формальні посилання), не спростовують даних, що останній може бути причетним до інкримінованих кримінальних правопорушення.

Переконливих доказів на спростування цього стороною захисту не надано. Версія сторони захисту на противагу доводам обвинувачення є непідтвердженою.

При цьому, матеріали судового провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права підозрюваного, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості саме для встановлення вини чи її відсутності у особи у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає безпідставними посилання сторони захисту, що органом досудового розслідування не доведена обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.345, ч.4 ст.187 КК України. Визначення відповідної кваліфікації злочинних дій, як і наявності умислу, на даний час є передчасними, як і об`єктивно виходять за межі процесуальної мети застосування запобіжного заходу.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства», № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року).

Крім того, як вважає суд апеляційної інстанції, матеріали провадження об`єктивно вказують на наявність ризиків: можливого переховування від органів досудового розслідування та суду; вчиняти спроби впливу на учасників кримінального провадження, як і вчинити інше кримінальне правопорушення.

На думку апеляційного суду при обранні запобіжного заходу, відповідно до ст.178 КПК України, слідчим суддею належно враховано тяжкість кримінальних правопорушень, інкримінованих ОСОБА_7 , фактичні обставини його вчинення, наслідки, суспільну небезпеку, тощо.

Як убачається з матеріалів провадження, інкриміновані ОСОБА_7 кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.345, ч.4 ст.187 КК України, згідно з положеннями ст.12 КК України, зокрема, є особливо тяжким (ч.4 ст.187 КК), санкція якого передбачає покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років із конфіскацією майна.

Крім того, в даному випадку, слід належно врахувати фактичні обставини вчинення цих правопорушень, те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні двох умисних злочинів із застосуванням ножа за короткий проміжок часу у громадському місці, а тому явно підвищений рівень суспільної небезпечності злочинних дій останнього, що тільки підсилює цей процесуальний ризик.

Зазначені обставини самі по собі можуть бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, тому апеляційний суд погоджується з тим, що тяжкість можливого покарання може спонукати підозрюваного ОСОБА_7 переховуватися від органу досудового розслідування чи суду.

Також, апеляційний суд погоджується і з наявністю процесуального ризику вчинення підозрюваним спроб протиправного впливу на відповідних учасників кримінального провадження будь-яким шляхом для зміни, відмови від показів останніх. Також, слід врахувати і стадію досудового розслідування у цьому провадженні, яка потребує з`ясування обставин вчинення кримінального правопорушення.

Суд апеляційної інстанції також вважає, що є доведеним ризик того, що ОСОБА_7 може вчинити інші кримінальні правопорушення, з огляду на характер та фактичні обставини інкримінованих кримінальних правопорушень (кількість епізодів, системність дій, зухвалість вчиненого, тощо), що свідчить про явну можливість вчинення останнім іншого правопорушення. Крім того, слід взяти до уваги і те, що на даний час на розгляді Білоцерківського районного суду перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Апеляційні посилання сторони захисту на не доведеність таких ризиків є об`єктивно безпідставними.

В даному випадку, ті факти, що ОСОБА_7 має незадовільний стан здоров`я (наслідки контузій пов`язаних із участю у бойових діях), постійне місце проживання та реєстрації, є несудимим, має міцні соціальні зв`язки, проходить службу у ЗСУ, не можуть бути безумовними підставами, які зводять до об`єктивного мінімуму вище зазначені процесуальні ризики.

Крім того, у відповідності до матеріалів провадження та оскаржуваного рішення, дані характеризуючі особу підозрюваного не залишено поза увагою слідчого судді.

Апеляційний суд звертає увагу, що самі по собі ці обставини не спростовують та не мінімізують наявних ризиків, запобігти яким в даному випадку може лише застосований винятковий запобіжний захід як тримання під вартою.

Як вважає апеляційний суд, в даному випадку, слідчим суддею правильно встановлено доведеність органом досудового розслідування, процесуальних ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Докази, які містяться в матеріалах судового провадження, вказують на те, що на даній стадії досудового розслідування існує обґрунтована підозра, яка разом з існуючими ризиками, конкретними обставинами провадження та з урахуванням особи підозрюваного, переконливо виключає можливість обрання відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Матеріали провадження не містять інших даних про застереження, які б унеможливлювали перебування підозрюваного під вартою та стороною захисту в судовому засіданні апеляційного суду не доведені.

Таким чином, слідчий суддя обґрунтовано зазначив, що з огляду на встановлені в рамках даного кримінального провадження ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, які об`єктивно існують, підозру останнього у вчиненні кримінальних правопорушень, а також завдання даного кримінального провадження, які зводяться, в тому числі, до притягнення винної особи до кримінальної відповідальності, тому обрання запобіжного заходу підозрюваному у виді тримання під вартою, забезпечить та гарантуватиме належну процесуальну поведінку та буде сприяти забезпеченню досягнення завдань даного кримінального провадження на цій стадії.

В свою чергу, гарантії підозрюваного (в суді апеляційної інстанції) дотримуватись належної процесуальної поведінки при зміні запобіжного заходу, не доводять по-за розумним сумнівом дотримання останнім відповідної сталої процесуальної поведінки, в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що на даний час слідчий суддя дійшов правильного висновку про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На момент апеляційної перевірки матеріалів провадження, вказаний запобіжний захід є необхідним у зазначеному кримінальному провадженні, буде достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного та забезпечить швидке та повне проведення досудового розслідування.

Отже, істотних порушень кримінального процесуального закону в частині визначення міри запобіжного заходу, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, апеляційним судом не встановлено.

За вказаних обставин, ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 03.06.2025, якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб р.н., без визначення застави, строком до 31 липня 2025 року, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :