Справа №523/6651/25
Провадження №1-кп/523/1287/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2025 року Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора Київської окружної прокуратури м. Одеса ОСОБА_3

в режимі відеоконференції з ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі Суворовського районного суду м. Одеса клопотання прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_5 у кримінальному провадженні за №0001707 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.04.2025 року про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хмільник Хмільницького району Вінницької області, громадянина України, з середньою освітою, раніше не судимого, який проходив військову службу за призовом під час мобілізації на посаді водія 3 механізованого взводу 6 механізованої роти 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 у військовому званні солдат.

Зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.407 ч.5 КК України, -

Встановив:

З Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону до Суворовського районного суду м. Одеси надійшло клопотання прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 за підозрою у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.407 ч.5 КК України.

За змістом клопотання встановлено, що ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем за мобілізацією та відповідно Наказу командира військової частини НОМЕР_1 за №119 від 27.02.2022 року проходячи службу на посаді водія 3 механізованого взводу 6 механізованої роти 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 у військовому званні солдат, достовірно знаючи свої обов`язки, в порушення вимог ст.65 Конституції України, ст.17 Закону України «Про оборону України», ст.ст.1, 3, 24 ч.4 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст.9, 11, 16, 49, 58, 127-130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст.1-4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби в умовах воєнного стану 11.09.2022 року о 5:30 годині без поважних причин за власним рішенням самовільно залишив місце несення служби за розташуванням постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 , яка знаходиться в Одеському районі Одеської області, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з обов`язками військової служби, а саме до 15.04.2025р., тобто до моменту його добровільного прибуття до Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одеса) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованому у м. Миколаєві, де заявив про бажання подальшого проходження військової служби.

Таким чином, на підставі фактичних даних, викладених в клопотанні, дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.407 ч.5 КК України, як самовільне залишення військової частини військовослужбовцем тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану

Зі змісту клопотання пред`явлена 15.04.2025 року ОСОБА_4 підозра обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами під час досудового розслідування, а саме матеріалами службового розслідування, які скеровані військовою частиною, протоколами допиту свідків, іншими матеріалами у своїй сукупності.

Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні підтримав клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ст.407 ч.5 КК України, у зв`язку з внесеними змінами до КК України, мотивуючи тим, що набрав чинності Закон України №3902-IX від 20.08.2024 року, який передбачає можливість звільнення від кримінальної відповідальності осіб, які під час дії воєнного стану самовільно залишили військову частину, вказуючи, що ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, вперше вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.407 КК України, добровільно звернувся з заявою про намір повернутися до військової частини та продовжувати службу, також наявна письмова згода командира військової частини НОМЕР_2 щодо можливості подальшого проходження служби на вакантній посаді, у зв`язку з чим за наявності всіх підстав просив задовольнити надане клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності, підтвердивши, що його рішення є добровільним та йому зрозумілі права та підстави закриття кримінального провадження, не заперечуючи фактичні дані, викладені в клопотанні.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали судового провадження, суд дійшов висновку, що клопотання сторони обвинувачення обґрунтоване та підлягає задоволенню за наступними підставами.

Вирішуючи питання щодо звільнення особи від кримінальної відповідальності, суд враховує приписи ч.2, ч.3 ст.4 КК України за змістом яких кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Частиною 1 статті 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Дійсно, 7.09.2024 року набрав чинності Закон України №3902-IX від 20.08.2024 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України, Кримінального процесуального кодексу України та інших законів України щодо вдосконалення кримінальної відповідальності за злочини проти встановленого порядку несення або проходження військової служби під час дії воєнного стану», яким передбачений порядок звільнення особи від кримінальної відповідальності, яка під час дії воєнного стану самовільно залишила військову частину, або не з`явилась вчасно без поважних причин до місця служби.

На підставі ст.284 ч.2 п.1 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно вимог ч.1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. При цьому за змістом ч.2 ст. 285 КПК України особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення.

Статтею ст.286 ч.1 КПК України передбачено, що звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

За змістом ст.286 ч.2 КПК України, встановивши на стадії досудового розслідування підстави для звільнення від кримінальної відповідальності та отримавши згоду підозрюваного на таке звільнення, прокурор складає клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та без проведення досудового розслідування у повному обсязі надсилає його до суду.

Також у ст.286 ч.2 абзац 2 КПК України визначено, що у разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

За змістом ст.287 ч.1 абзац 11 КПК України до клопотання прокурора повинна бути додана письмова згода особи на звільнення від кримінальної відповідальності, а у разі звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченого частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, - письмова згода командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження підозрюваним військової служби.

Правилами ч.3 ст.288 КПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Крім цього, у ч.3 ст.288 КПК України визначено, що у разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

За змістом ст.314 ч.3 п.2 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Статтею 44 ч.1, ч.2 КК України окреслені правові підстави та порядок звільнення від кримінальної відповідальності, а саме особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Водночас статтею 401 ч.5 КК України також сформульовані правові підстави звільнення від кримінальної відповідальності, а саме особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Відповідно до статті 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги, що ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення за ознаками ст.407 ч.5 КК України, вперше вчинив злочин в умовах воєнного стану, що знайшло своє документальне підтвердження у ході судового засідання, добровільно звернувся до прокурора про намір повернутися до військової частини та продовжити службу, про що свідчить листовна заява солдата ОСОБА_4 , крім цього наявна письмова згода командира військової частини НОМЕР_2 , датованої за вих.№27877 від 15.04.2025р., якою погоджується на продовження проходження ОСОБА_4 військової служби на вакантній посаді у зазначеній військовій установі, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, а саме згоди безпосередньо ОСОБА_4 на звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, за відсутності будь-яких заперечень зі сторони учасників процесу, суд дійшов до висновку, що є достатньо правових підстав для задоволення клопотання, що ОСОБА_4 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності в порядку ч.5 ст.401 КК України у зв`язку із наміром повернутися до військової частини та продовжити проходження військової служби за адресою: АДРЕСА_1 , а кримінальне провадження закриттю за вищезазначеними підставами.

Також з`ясовано, що під час досудового розслідування речові докази не долучалися, проведення експертиз не здійснювалося, у зв`язку з чим судові витрати відсутні.

Разом з цим, суд приймає до уваги ту обставину, що під час досудового розслідування відносно ОСОБА_4 міри запобіжного заходу не застосовувалися, у зв`язку з чим відповідно ст.616 ч.2 КПК України скасуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст.44, 401, 407 КК України, ст.ст.284-286, 288, 369-372, 394-395, 616 КПК України, -

Постановив:

Клопотання сторони обвинувачення про звільнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.407 ч.5 КК України на підставі ст.401 ч.5 КК України за мотивів, викладених в мотивувальній частині ухвали.

Кримінальне провадження за №0001707 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.04.2025 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - закрити.

Зобов`язати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибути протягом 72 годин за місцем служби до військової частини НОМЕР_2 після набрання ухвали законної сили.

Контроль за виконанням ухвали суду покласти на прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_5 процесуального керівника у кримінальному провадженні за №0001707 від 15.04.2025р.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1