справа № 179/1074/25
провадження № 1-кс/179/128/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2025 року Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора Самарівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , слідчого СВ ВП № 1 Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області підполковника поліції ОСОБА_4 , адвоката підозрюваного ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду селища Магдалинівка, клопотання слідчого СВ ВП № 1 Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області підполковника поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Новомосковськ, Тульської області, Російська Федерація, маючого середню освіту, офіційно не працевлаштованому, фактично проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,-

В С Т А Н О В И В:

До Магдалинівського районного суду надійшло клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області підполковника поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором у кримінальному провадженні № 0000121 від 09.07.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та відповідає вимогам ст. 244 України.

Відповідно до клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що08 липня 2025 року близько 22.00 години, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_6 , знаходився за місцем свого проживання, а саме на території подвір альтанці, розташованого в АДРЕСА_1 разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_7 , де розпивали алкогольні напої.

Під час спілкування між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 раптово виникла словесна сварка, у ході якої ОСОБА_7 висловила словесну образу в адресу ОСОБА_6 , в результаті чого у ОСОБА_6 раптово виник умисел на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 з метою помсти за словесну образу.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , взяв у праву руку штикову лопату та умисно наніс удар лопатою, зверху в низ в область голови ОСОБА_7 , при цьому ОСОБА_6 усвідомлював, що наносячи удар лопатою в область голови зможе ушкодити життєво важливі органи і бажав настання суспільно-небезпечних наслідків, після чого ОСОБА_6 , зрозумівши, що спричинив тілесні ушкодження, бажаючи довести свій злочинний умисел направлений на спричинення тяжких тілесних ушкоджень до кінця, умисно наніс ще один удар лопатою з верху в них в область голови ОСОБА_7 , в результаті чого спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді різаних ран обличчя, відкритої черепно-мозкової травми, перелому лобної кістки черепа.

Після чого, ОСОБА_6 , впевнившись, що від його навмисних дій, ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження, як на його думку достатньої для помсти тяжкості, припинив свої протиправні дії, та розпочав вживати заходи для надання допомоги ОСОБА_7 .

Своїми умисними діями ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження небезпечне для життя в момент заподіяння.

В діях ОСОБА_6 , вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 1 ст. 121 КК України.

Вина ОСОБА_6 підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме: протоколом обшуку від 09.07.2025 року; протоколом огляду місця події від 09.07.2025 року; протоколом затримання в порядку ст. 208 КПК України; протоколами допиту свідків ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , речовими доказами та усіма матеріалами кримінального провадження в своїй сукупності.

Підозрюваний ОСОБА_6 , вчинив тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі від 5 до 8 років.

09.07.2025 о 01:40 год., ОСОБА_6 затримано на підставі п. 2 ст. 208 КПК України, оскільки безпосередньо після вчинення злочину сукупність очевидних ознак на місці події вказують на те, що саме ця особа вчинила кримінальне правопорушення.

09.07.2025 року ОСОБА_6 , повідомлено про підозру за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 1, п. 3, п. 4, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених процесуальних обов`язків, а також запобігання їх спробам з боку ОСОБА_6 , а саме останній вже намагався втекти від слідства та в подальшому зможе переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, з метою уникнення покарання за вчинення тяжких злочинів відповідальність за яке передбачає позбавлення волі; незаконно впливати на потерпілого та свідків, оскільки проживає разом з потерпілою та неподалік від свідка. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України необхідно врахувати вагомість наявних доказів підозрюваного ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, у тому числі тяжкість покарання до 8 років позбавлення волі, у випадку визнання ОСОБА_6 , винуватим у скоєнні злочину; вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; відсутність міцних соціальних з в`язків підозрюваного ОСОБА_6 , в тому числі відсутність у підозрюваного ОСОБА_6 , постійного місця проживання та роботи. Тому перебування на волі ОСОБА_6 , буде суперечити інтересам суспільства, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Відповідно, до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, застава у кримінальному провадженні може не застосовуватись щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Беручи до увагу, що органом досудового розслідування встановлені докази скоєння підозрюваним ОСОБА_6 , кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, санкцією якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, який відповідно до ст. 12 КК України віднесений до категорії тяжкого злочину, а також те, що існують ризики, передбачені п. 1, 3, 4, ч. 1 ст. 177 КПК України, застосування більш м`якого запобіжного заходу не дозволить запобігти вказаним ризикам.

Європейський Суд з прав людини в своєму рішенні «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський Суд з прав людини, суд за своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав і інтересів.

Відповідно до правової позиції Європейського Суду з прав людини термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (справа Нечипорук і Йонкало проти України від 21.04.2011, справа Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства від 30.08.1990), також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення, що має місце і вданому кримінальному провадженні.

Покарання статті, яка інкримінуються підозрюваному ОСОБА_6 , передбачає собою покарання за його вчинення у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Вказана обставина відповідно до п. 2. ч. 1 ст. 178 КПК України, повинна бути врахована судом при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 підтримала в повному обсязі, прохала суд його задовольнити.

Слідчий у судовому засіданні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 підтримав в повному обсязі, прохав суд його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання, повідомив що немає наміру приховуватися від органів слідства, прокуратури, суду та поліції.

Адвокат підозрюваного ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання, вважав застосування до підозрюваного заходу у вигляді тримання під вартою - не доцільним.

Вислухавши всіх учасників по кримінальному провадженню, слідчий суддя дійшов висновку до наступного.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, які підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям викладеним в п. 36 рішення ЄСПЛ «Летейл проти Франції».

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу тримання під вартою суду необхідно врахувати наявність ризиків, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України про який свідчить те, що ОСОБА_6 умисно на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин вчинив тяжке кримінальне правопорушення, що дає беззаперечні підстави вважати, що він перебуваючи на волі, може незаконно впливати на потерпілих, свідків та інших учасників кримінального провадження за для уникнення покарання.

Таким чином, застосування будь-якого іншого більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного не може запобігти вищевказаним ризикам.

На підставі викладеного, керуючись ст. 131, 132, 176-178, 182, 183, 184, 194 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ ВП № 1 Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області підполковника поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000121 від 09.07.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - запобіжний захід у кримінальному провадженні № 0000121 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.07.2025 року, у вигляді тримання під вартою строком 60 діб з 09 липня 2025 року до 06 вересня 2025 року включно до 01 год. 40 хв.

Вручити копію цієї ухвали підозрюваному, адвокату підозрюваного, прокурору, слідчому негайно після її оголошення.

Ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, захисником, потерпілим його представником протягом п`яти діб з дня її винесення. Подача апеляції не зупиняє виконання постанови слідчого судді.

Слідчий суддя ОСОБА_1