Справа № 285/2779/25
провадження № 1-кс/0285/806/25
У Х В А Л А

06 червня 2025 року м. Звягель

Слідчий суддя Звягельського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного неповнолітнього ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

законного представника ОСОБА_6

психолога ОСОБА_7

розглянувши у закритому відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_8

погоджене прокурором Звягельської окружної прокуратури ОСОБА_3

у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000494 від 22.05.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 152, ч. 4 та ч. 6 ст. 153 КК України,

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває за адресою: АДРЕСА_1 , Комунальна установа «Обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Сонячний дім» Житомирської обласної ради, має статус дитини, позбавленої батьківського піклування, -

УСТАНОВИЛА:

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 строком на 60 діб без визначеного розміру застави.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що в один із днів 2022-2023 року (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання в приміщенні дитячого будинку сімейного типу, що по АДРЕСА_2 , де в одній з кімнат побачив ОСОБА_9 , яка була малолітньою особою, про що ОСОБА_4 було достовірно відомо.

Переконавшись, що малолітня ОСОБА_10 в кімнаті перебуває сама, у ОСОБА_4 з метою задоволення своєї статевої пристрасті, виник злочинний умисел на вчинення стосовно вказаної особи насильницьких дій сексуального характеру, не пов`язаних із проникненням в її тіло.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , перебуваючи у вищевказаний час та місці, порушуючи загальноприйняті норми моралі та поведінки у суспільстві, нехтуючи правом особи на статеву свободу та статеву недоторканість, діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, будучи обізнаним, що ОСОБА_10 є особою, яка не досягла 14 років та в силу свого віку, не матиме змоги чинити йому опір, використовуючи свою фізичну перевагу, почав вчиняти активні насильницькі дії сексуального характеру щодо малолітньої ОСОБА_10 , що виразилися в наступному.

Так, ОСОБА_4 , перебуваючи у будинку за вищевказаною адресою, зайшов в одну із кімнат, де знаходилася малолітня ОСОБА_10 , посадив її собі на коліна та своїм статевим органом торкався анальної ділянки ОСОБА_10 , тим самим задовольняючи свою статеву пристрасть та посягаючи при цьому на нормальний психічний та фізичний розвиток малолітньої ОСОБА_10 .

Крім того, продовжуючи свої злочинні дії сексуального характеру, спрямовані на задоволення своєї статевої пристрасті у насильницький спосіб, що не пов`язаний із проникненням в тіло іншої особи, повторно в один із днів 2022-2023 року (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_4 перебував за місцем свого проживання в приміщенні дитячого будинку сімейного типу, що по АДРЕСА_2 , де в одній з кімнат побачив сестру ОСОБА_10 , яка на той час була малолітньою особою, про що ОСОБА_4 було достовірно відомо.

Переконавшись, що малолітня ОСОБА_10 в кімнаті перебуває сама, у ОСОБА_4 з метою задоволення своєї статевої пристрасті, виник злочинний умисел на вчинення стосовно вказаної особи насильницьких дій сексуального характеру, не пов`язаних із проникненням в її тіло.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , перебуваючи у вищевказаний час та місці, порушуючи загальноприйняті норми моралі та поведінки у суспільстві, нехтуючи правом особи на статеву свободу та статеву недоторканість, діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, будучи обізнаним, що ОСОБА_10 є особою, яка не досягла 14 років та в силу свого віку, не матиме змоги чинити йому опір, використовуючи свою фізичну перевагу, почав вчиняти активні насильницькі дії сексуального характеру щодо малолітньої ОСОБА_10 , що виразилися в наступному.

Так, ОСОБА_4 , перебуваючи у будинку за вищевказаною адресою, зайшов в одну із кімнат, де знаходилася малолітня ОСОБА_10 , посадив її собі на коліна та своїм статевим органом торкався анальної ділянки ОСОБА_10 , тим самим повторно задовольняючи свою статеву пристрасть та посягаючи при цьому на нормальний психічний та фізичний розвиток малолітньої ОСОБА_10 .

Крім того, 21.05.2025 у вечірній час доби (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання в приміщенні дитячого будинку сімейного типу, що по АДРЕСА_2 , з метою задоволення своєї статевої пристрасті, вирішив умисно зґвалтувати малолітню ОСОБА_10 .

ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що сестра є малолітньою, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на її зґвалтування перебуваючи у вищевказаний час та місці, порушуючи загальноприйняті норми моралі та поведінки у суспільстві, нехтуючи правом особи на статеву свободу та статеву недоторканість, діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, будучи обізнаним, що ОСОБА_10 є особою, яка не досягла 14 років та в силу свого віку, не матиме змоги йому чинити опір, почав вчиняти активні насильницькі дії сексуального характеру щодо вказаної особи, що виразилися в наступному.

Так, ОСОБА_4 , перебуваючи у будинку за вищевказаною адресою, покликав у ванну кімнату малолітню ОСОБА_10 , та переконавшись у відсутності осіб, які могли б йому завадити задовольнити сексуальні потреби, застосовуючи свою фізичну перевагу над малолітньою особою, яка через свій вік не мала змоги йому протистояти, наказав ОСОБА_10 стати на коліна, використовуючи свої геніталії вчинив вагінальне та анальне проникнення в тіло потерпілої, тим самим задовольняючи свою статеву пристрасть та посягаючи при цьому на нормальний психічний та фізичний розвиток малолітньої ОСОБА_10 .

31 травня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 152, ч. 4 та ч. 6 ст. 153 КК України.

Обґрунтованість оголошеної ОСОБА_4 підозри у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними у встановленому законом порядку доказами.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків , передачених п.1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: 1) ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду(п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України); 2) ризик незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України) ; 3) ризик вчинити інше кримінальне правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Вказані обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, зазначених у ст. 176 КПК України, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України та забезпечити належне виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків, окрім як тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала та пояснила, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вказаним у клопотанні ризикам.

Підозрюваний в судовому засіданні просив не обирати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник в судовому засіданні заперечила проти задоволення клопотання прокурора, просила врахувати неповнолітній вік підозрюваного та визначити йому більш м`який вид запобіжного заходу як домашній арешт.

Законний представник неповнолітнього підозрюваного та психолог у судовому засіданні вказали, що тримання під вартою негативно вплине на неповнолітнього підозрюваного, вважають за доцільне визначити йому більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя доходить висновку про часткове задоволення клопотання на підставі наступного.

Так, виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1-5 ч.1 ст. 177 КПК України та не підлягає розширеному тлумаченню.

Встановлено, що в провадженні СВ Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000494 від 22.05.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 152, ч. 4 та ч. 6 ст. 153 КК України.

31.05.2025 неповнолітньому ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152, ч. 4 та ч. 6 ст. 153 КК України.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

З огляду на зміст клопотання та надані докази, слідчий суддя доходить переконання про існування обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 та ч. 4 та ч. 6 ст. 153 КК України

Як свідчить практика Європейського Суду з прав людини, «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б могли переконати об`єктивного, неупередженого спостерігача у тому, що відповідна особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Взявши до уваги доводи прокурора та надані докази, слідчим суддею встановлено наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України

Так прокурором доведено, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що обґрунтовано тим, що підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі, а тому, усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання, моральний аспект інкримінованого йому злочину проти статевої свободи щодо малолітньої особи, з метою його уникнення, ОСОБА_4 перебуваючи на волі може переховуватися від суду.

При обгрунтуванні зазначеного ризику слід врахувати позицію Європейського суду з прав людини, яка висвітлена в рішенні ЄСПЛ від 20.05.2010 у справі «Москаленко проти України», в якому зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Разом з тим прокурором не доведено наявність ризику, передбаченого п. п.3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, зокрема припущення можливості того, що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, оскільки на даний час неповнолітній підозрюваний перебуває в Комунальній установі «Обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Сонячний дім» Житомирської обласної ради з місцезнаходженням у м. Житомирі, куди його переведено з дитячого будинку сімейного типу та де він проходить соціально- психологічну реабілітацію.

Також, прокурором не доведено та у судовому засіданні не встановлено об`єктивних даних, які б дійсно свідчили про те, що забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного можливе виключно в умовах тримання його під вартою.

При визначенні обґрунтованості обрання запобіжного заходу відносно неповнолітнього ОСОБА_4 , слідчий суддя враховує той факт, що підозрюваний є неповнолітньою особою, має статус дитини, позбавленої батьківського піклування, навчається у 10 класі, за місцем навчання характеризується позитивно, старанний, активний, уважно слухає матеріал у школі, користується повагою серед однокласників, підтримує дружні стосунки з ними, та сам зазнав жорстокого поводження.

Згідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, з урахуванням того, що прокурором доведено обставини, передбачені п.1,2 ч. 1 ст. 194 КПК України, але не доведено обставини, передбачені п.3 ч. 1 ст. 194 КПК, слідчий суддя вбачає підстави для обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до двох місяців із забороною ОСОБА_4 залишати житло за адресою Комунальної установи «Обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Сонячний дім» Житомирської обласної ради.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно ч.6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про домашній арешт не може перевищувати двох місяців.

Також з метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження являється доцільним зобов`язати підозрюваного прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду, а також в інтересах потерпілої особи застосувати до ОСОБА_4 такі обмежувальні заходи: заборонити спілкування з малолітньою ОСОБА_10 ; заборонити наближатися на відстань 100 метрів до місця, де проживає малолітня потерпіла ОСОБА_10 ; заборонити листування, телефонних переговорів з малолітньою потерпілою ОСОБА_10 , інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб, що передбачено ч. 5, ч. 6 ст. 194 КПК України, строком до 2 місяців.

За таких обставин, клопотання слідчого слід задовольнити частково, застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до двох місяців з покладенням обов`язку прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду та відповідних обмежувальних заходів.

Керуючись статтями 131, 132, 181, 193-196, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИЛА :

Клопотання слідчого - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на строк на 60 (шістдесят) днів.

Визначити строк дії даної ухвали до 04 серпня 2025 року включно.

Заборонити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 Комунальної установи «Обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Сонячний дім» Житомирської обласної ради, цілодобово.

Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язок прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду.

Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обмежувальні заходи:

- заборонити спілкування з малолітньою ОСОБА_10

- заборонити наближатися на відстань 100 метрів до місця, де проживає малолітня потерпіла ОСОБА_10 ;

- заборонити листування, телефонних переговорів з малолітньою потерпілою ОСОБА_10 , інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі, якщо він, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до органу досудового слідства чи суду без поважних причин або не повідомить про причини своєї неявки, або порушить покладені на нього даною ухвалою обов`язки, слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого більш тяжкого запобіжного заходу.

Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підлягає негайному виконанню після її проголошення органом Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Дата та час проголошення повної ухвали - 09.06.2025 о 13 год 30 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1