01.05.2025 Справа № 642/1736/25
Провадження № 1-кп/642/360/25

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.05.2025 м. Харків

Ленінінський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження № 0000035 від 30.01.2025 щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, не одруженого, не працюючого, з середньою освітою, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого частиною другою статті 309 КК України,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 29.01.2025 року перебуваючи у місті Харкові, точну адресу в ході досудового розслідування встановити не виявилося можливим, будучи особою, яка вживає психотропні речовини, маючи прямий умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання психотропних речовин, усвідомлюючи суспільно небезпечний протиправний характер своїх дій, бажаючи цього, з метою подальшого особистого вживання, використовуючи кросплатформенний месенджер «Телеграм», який встановлений як мобільний додаток в його мобільному телефоні, зв`язався з невстановленою в ході досудового розслідування особою адміністратором інтернет магазину з продажу наркотичних засобів та психотропних речовин, замовив та придбав особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP.

У подальшому, в цей же день, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, на мобільний телефон ОСОБА_4 , від адміністратора інтернет магазину з продажу наркотичних засобів та психотропних речовин надійшло повідомлення у месенджер «Телеграм», в якому містилась фотографія з зображенням, адресою, та координатами місця схованки, так званої закладки, з особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено PVP.

Після цього, ОСОБА_4 направився за вказаними у повідомленні координатами та адресою, де у лісі, який знаходиться поблизу будинку № 19 по вулиці Вербній у місті Харкові знайшов на земельній ділянці згорток, обмотаний ізолюючою стрічкою синього кольору, та усвідомлюючи, що в середині згортка є особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено PVP, помістив вказаний згорток до правої зовнішньої кишені куртки, у яку був одягнутий.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив всі необхідні дії, для незаконного придбання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP, для подальшого вживання без мети збуту.

Продовжуючи свої протиправні дії у сфері обігу психотропних речовин, з метою незаконного їх зберігання, без мети збуту, ОСОБА_4 , приховуючи у правій зовнішній кишені куртки, у яку був одягнутий, згорток в середині з особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено PVP, направився по вул. Вербній у місті Харкові у бік свого місця мешкання, а саме: АДРЕСА_1 , тим самим, почав незаконно зберігати особливо небезпечну психотропну речовину, для подальшого власного вживання без мети збуту.

29.01.2025 року протиправні дії ОСОБА_4 , пов`язані з незаконним зберіганням психотропної речовини, були припинені на законних підставах співробітниками СКП ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області, які під час опрацювання території Холодногірського району м. Харків зупинили ОСОБА_4 , згідно рапорту о 15 год. 54 хв. за адресою: м. Харків, вул. Вербна, поблизу буд. № 19 для здійснення опитування. При цьому діючи правомірно, з урахуванням вимог ст. ст. 32, 33 ЗУ «Про Національну поліцію», перевірили документи та провели опитування особи, в ході чого ОСОБА_4 повідомив, що при ньому знаходиться психотропна речовина, обіг якої заборонено «PVP», у зв`язку з чим було викликано слідчо-оперативну групу.

Надалі, прибувший за викликом оператора «102» слідчий у складі СОГ відділу поліції № 2 Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області, 29.01.2025 у період з 16 години 15 хвилин до 16 години 47 хвилин під час огляду місця події за адресою: м. Харків, вул. Вербна, біля будинку № 19, у присутності двох понятих та за участі ОСОБА_4 виявив та вилучив згорток, при розгортанні якого було виявлено прозорий полімерний пакет з zір-застібкою, з порошкоподібною речовиною білого кольору всередині.

Згідно висновку експерта Харківського НДЕКЦ МВС України

№ СЕ-19/121-25/3070-НЗПРАП від 10.02.2025, надана на дослідження кристалічна речовина білого кольору, містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину PVP, маса PVP, (в перерахунку на масу речовини) складає: 3,1387 г.

Таким чином, ОСОБА_4 всупереч вимогам Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів, та зловживання ними», Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів», у вище зазначену дату виконав усі дії, які вважав за необхідне, для досягнення своєї злочинної мети, спрямованої на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP. Згідно висновку експерта Харківського НДЕКЦ МВС України №СE-19/121-25/3070-НЗПРАП від 10.02.2025 надана на дослідження кристалічна речовина, містить в своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину PVP. Маса PVP, (в перерахунку на масу речовини) складає: 3,1387 г, що є великим розміром, згідно таблиці № 1.2 «Невеликі, великі та особливо великі розміри психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу» затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000, обіг якого обмежено згідно «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, оскільки особливо небезпечна психотропна речовина - PVP, віднесена до списку № 2 таблиці № 2, який затверджений вищевказаною постановою.

Такі дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, кваліфікованого за ч. 2 ст. 309 КК України, визнав у повному обсязі та показав, що дійсно, за вказаних в обвинувальному акті обставин, він вчинив дане кримінально каране діяння. Зокрема ОСОБА_4 зазначив, що він усвідомлює кримінально-протиправний характер своїх дій, щиро розкаявся у вчиненому, просив суд не призначати йому суворе покарання.

Слід зазначити, що показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

Після роз`яснення учасникам судового розгляду наслідків застосування ч. 3 ст. 349 КПК України, вони підтвердили відсутність оспорюваних ними обставин по справі та погодилися, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За згодою учасників судового провадження суд, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

На підставі викладеного, пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення визнане судом повністю доведеним, воно ніким не оспорюється.

Таким чином, судом достовірно встановлено, що ОСОБА_4 своїми умисними протиправними діями, які виразились у незаконному придбанні, зберіганні психотропної речовини без мети збуту, у великих розмірах, вчиненому особою, протягом року після засудження за ст. 309 КК України, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нового кримінального правопорушення.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_4 вид та розмір покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке віднесене до категорії нетяжких злочинів, характер його діяння, форму й ступінь вини, мотив вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, зокрема те, що він раніше неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Так, судом враховано, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимий: 02.10.2001року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч.1 ст.185, ч.2 ст.141 КК України до 2 років позбавлення волі, в силу ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік; 11.10.2002 року Фрунзенським судом м. Харкова за ч.2 ст.186, ч.4 ст.186, ст. 69,ст.70, ст. 71 КК України до позбавлення волі строком на 5 років; 28.08.2003 року Московським районним судом за ч.2 ст.141, ч.2 ст.186, ст.70, ч.4 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі(строк обчислювати з 11.10.2002 року), звільнений 21.07.2007 по відбуттю строку покарання; 14.11.2007 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.186 КК України до 3 років позбавлення волі, в силу ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки; 21.08.2008 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч.3 ст.185 , ч.2 ст.186, ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений 08.05.2012 року по відбуттю строку покарання; 27.03.2020 року Київським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений 05.08.2024 за відбуттям строку покарання; 20.12.2024 Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч.1 ст.309 до 1 року обмеження волі, в силу ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Обставиною, яка, відповідно до вимог ст. 66 КК України, пом`якшує покарання ОСОБА_4 є щире каяття.

Обставин, які б, відповідно до вимог ст. 67 КК України, обтяжували покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Водночас, судом встановлено, що після постановлення вироку 20.12.2024 Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч.1 ст.309 до 1 року обмеження волі, в силу ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, до повного відбуття покарання у виді іспитового строку, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив нове кримінальне правопорушення, за яке він засуджується даним вироком.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком (сукупність вироків).

Частиною 4 статті 71 КК передбачено, що остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Статтею 72 КПК України визначено правила складання покарань, відповідно до приписів пункту 1 частини першої цієї статті слідує, що при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид, виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

Проте у разі засудження особи за злочин, вчинений у період іспитового строку за попереднім вироком, визначеним у порядку статей 75, 79, 104 КК України, та призначення покарання, яке згідно із статтею 72 КК України за сукупністю вироків підлягає складанню з іншими видами покарань, суд має застосувати вимоги статті 71 КК України і визначити за сукупністю вироків таке остаточне покарання, яке має бути більшим як від покарання, призначеного за новий злочин, так і від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Аналіз наведених вище положень закону та судової практики дає можливість зробити висновок, що у випадку вчинення злочину під час іспитового строку, покарання, від якого особа була звільнена з випробуванням, вважається невідбутою частиною покарання та стає реальним, яке має приєднуватися до покарання за новим вироком. Таким чином, законодавець звільнення від покарання з випробуванням не вважає невід`ємною частиною покарання, призначеного попереднім вироком, а лише способом виконання такого покарання, який змінюється на реальне відбування покарання у випадку вчинення нового злочину під час іспитового строку.

При вчиненні особою під час іспитового строку нового злочину повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням суперечить точному змісту кримінального закону.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховний Суд від 14.09.2021 року у справі № 127/25037/17; провадження № 51-4700км20.

На підставі викладеного, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, наведені вище дані про особу обвинуваченого, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі із застосуванням положень ст. 71 КК України.

При цьому, з огляду на вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України до повного відбуття покарання у виді іспитового строку, призначеного вироком 20.12.2024 Комінтернівським районним судом м. Харкова, суд, при призначенні покарання ОСОБА_4 не вбачає підстав для застосування положень ст.ст. 69, 75 КК України.

Таке покарання стосовно ОСОБА_4 на переконання суду, є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Строк покарання, призначеного ОСОБА_4 за даним вироком слід відраховувати з дня фактичного взяття його під варту.

До набрання вироком суду законної сили, підстав для застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу не встановлено.

Арешт майна у даному кримінальному провадженні не накладався.

Відповідно до ст. 124 КПК України, суд стягує з ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів: за проведення експертизи № СЕ-19/121-25/3070-НЗПРАП від 10.02.2025 в розмірі 3183 грн. 60 коп.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 371, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком 20.12.2024 Комінтернівського районногу суду м. Харкова та призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 3 (три) місяці.

До набрання вироком суду законної сили, запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирати.

Строк покарання, призначеного ОСОБА_4 відраховувати з дня фактичного взяття його під варту.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на проведення експертизи № СЕ-19/121-25/3070-НЗПРАП від 10.02.2025 в розмірі 3183 (три тисячі сто вісімдесят три) гривень 60 копійок.

Речові докази: особливо небезпечну психотропну речовину PVP, маса PVP, (в перерахунку на масу речовини) складає: 3,1387 г. - знищити.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1