Провадження № 1-кс/344/4955/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2025 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , розглянувши в залі суду м. Івано-Франківська клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , в межах кримінального провадження № 0000144 від 15.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , в обґрунтування якого покликався на те, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000144 від 15.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_6 , будучи об`єднаним з останніми єдиним злочинним умислом на незаконне переправлення ОСОБА_7 через державний кордон України, використовуючи умови введеного в Україні воєнного стану, в порушення Правил перетинання державного кордону України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57, в період часу з 30.04.2025 по 01.05.2025 організував та сприяв незаконному переправленню ОСОБА_7 через державний кордон України, шляхом усунення перешкод, надання порад та вказівок щодо порядку дій та поведінки задля такого перетину державного кордону України із республікою Румунія поза межами пунктів пропуску, в зоні відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 ), у зв`язку із чим ОСОБА_7 отримав реальну змогу незаконно перетнути державний кордон України в зоні відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак під час руху в сторону державного кордону України останній був зупинений працівниками вказаного відділу прикордонної служби.

Матеріалами клопотання зазначається, що 12 липня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, покликаючись на викладені у ньому обставини, просив клопотання задовольнити. Також у судовому засіданні прокурор висловив позицію про доцільність визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні вказали на відсутність підстав для застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Просили врахувати, що ОСОБА_4 з початку повномасштабного вторгнення рф в Україну пішов на фронт, нагороджений орденом «За мужність». У нього наявні міцні соціальні зв`язки. Також вказали на негативний стан здоров`я підозрюваного, зокрема захворювання на епілепсію. Наведені у клопотанні ризики не потребують застосування найсуворішого запобіжного заходу, на переконання сторони захисту усі перераховані у клопотані ризики можна забезпечити іншим запобіжним заходом.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Як слідує з матеріалів клопотання, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець м. Красноград, Красноградського району, Харківської області, житель АДРЕСА_2 , українець, громадянин України, одружений, проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , раніше не судимий.

Обґрунтованість підозри, повідомленої ОСОБА_4 , підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: відомостями, які містяться у протоколах допитів свідків, протоколах пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, матеріалами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, а також іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 4 ч.2 ст.183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Прокурором у судовому засіданні, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, наведено наявність ризиків, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто можливість підозрюваного:

переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Даний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, є реальним, оскільки, ОСОБА_4 , враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення ним злочину, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винним у вчиненні злочину, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду;

незаконно впливати на іншого підозрюваного у цьому кримінальному провадженні. Даний ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України є реальним, оскільки, ОСОБА_4 , відомі повні анкетні дані іншого підозрюваного, після чого він, шляхом вмовляння, погроз зможе впливати на його показання, що в свою чергу може зашкодити проведенню досудового розслідування;

перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Даний ризик передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, є реальним, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 перебуваючи на волі, може приховувати докази його злочинних дій, не з`являтись на виклики до слідчого, прокурора чи суду, оскільки тим самим затягуючи строки досудового розслідування чи судового розгляду;

вчинити інше кримінальне правопорушення. Даний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України є реальним, оскільки ОСОБА_4 з метою одержання доходів продовжить вчиняти кримінальні правопорушення, пов`язані із незаконним переправленням осіб через державний кордон України.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , у відповідності до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, максимальне покарання згідно санкції статті сім років позбавлення волі.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що сама по собі тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі доведеності його винуватості, хоча і повинна враховуватися слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу, але не є вирішальною обставиною на користь тримання особи під вартою, оскільки наряду з нею слідчим суддею повинні враховуватися також і інші обставини, передбачені статтями 177-178 КПК України, а також можливість застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Так, слідчий суддя приймає до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, брав участь у захисті України від збройної агресії рф, згідно наказу Президента України нагороджений орденом «За мужність».

Також, слідчий суддя враховує, що у ОСОБА_4 наявні захворювання, серед яких - генералізована епілепсія із судомними тоніко-клонічними нападами, частота 2-3 рази на місяць.

За наявності позитивних характеристик підозрюваного ОСОБА_4 , відсутності кримінального минулого, наявності сталих соціальних зв`язків, військової служби на захист Вітчизни, прокурором у судовому засіданні не доведена неможливість застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів для забезпечення належної процесуальної поведінки та запобігання доведеним ризикам.

На переконання слідчого судді на теперішньому етапі досудового розслідування буде достатнім застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання та покладення обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України: 1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою їх вимогою; 2) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну місця свого проживання; 3) утримуватись від спілкування з усіма свідками та іншим підозрюваним у даному кримінальному провадженні; 4) здати на зберігання до органів державної міграційної служби України в Івано-Франківській області свій паспорт для виїзду за кордон.

За наведених обставин, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування до підозрюваного застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосувати до нього запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 179, 186, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, в межах строку досудового розслідування - до 09 вересня 2025 року включно.

У відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою їх вимогою;

2) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну місця свого проживання;

3) утримуватись від спілкування з усіма свідками та іншим підозрюваним у даному кримінальному провадженні;

4) здати на зберігання до органів державної міграційної служби України в Івано-Франківській області свій паспорт для виїзду за кордон, а також інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання зазначених обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання щодо ОСОБА_4 , у відповідності до ч. 3 ст. 179 КПК України, доручити здійснювати старшому слідчому відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Івано-Франківській області майору поліції ОСОБА_8 .

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали складено 14.07.2025 року.