Справа № 521/9888/25
Номер провадження:1-кс/521/2560/25
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 липня 2025 року м. Одеса
Нагляд за додержанням законів під час досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні у формі процесуального керівництва здійснюється Малиновською окружною прокуратурою м. Одеси.
Досудовим розслідуванням встановлено, що невідома особа 10.07.2024 знаходячись по вул. М`ясоїдівській в м.Одесі збула гр. ОСОБА_5 наркотичний засіб, обіг якого обмежено - канабіс масою 4,6г., за грошову винагороду у розмірі 1500 гривень.
В подальшому по вказаним матеріалам надано доручення працівникам УБН ГУНП в Одеській області щодо встановлення осіб, що можуть бути причетні до скоєння вказаного злочину.
У відповідь на вказане доручення працівниками УБН ГУНП в Одеській області отримано інформацію, що до вчинення вказаного злочину пов`язаного з незаконним збутом наркотичних засобів та психотропних речовин можуть бути причетні наступні особи:
- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на даний час проживає за адресою: АДРЕСА_1 та за вказаною адресою може зберігати предмети, які вилучені законом з обігу, а отже підлягають обов`язковому вилученню.
Далі, 08.07.2025 на підставі ухвали слідчого судді від 19.06.2025 за адресою: АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_6 було проведено обшук, в ході якого виявлено і вилучено:
- мобільний телефон марки Айфон моделі 11 з ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 із номером сім-карти НОМЕР_3 та НОМЕР_4 ;
- один поліетиленовий пакет на застібці zip-lоck з речовиною зеленого кольору рослинного походження зі специфічним запахом.
Постановою слідчого від 08.07.2025 року вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.
Підставою для накладення арешту на майно, відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України є збереження речових доказів.
Слідчий ОСОБА_3 надала до суду заяву, відповідно до змісту якої просила здійснити розгляд клопотання за її відсутності, клопотання просила задовольнити.
Власник майна ОСОБА_6 надав до суду заяву відповідно до змісту якої просив розгляд клопотання здійснити за його відсутності та клопотання слідчого задовольнити частково, а саме не накладати арешт на мобільний телефон марки Айфон моделі 11 з ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 із номером сім-карти НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , оскільки у вказаному телефоні зберігаються документи та довідки щодо його хвороби. У разі задоволення клопотання слідчого, просив зазначений телефон передати йому на відповідальне зберігання.
Дослідивши матеріали справи, суть клопотання, суд приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення.
Згідно з вимогами п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
На підставі викладеного та враховуючи, що слідчий своєчасно звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна та не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може у подальшому перешкодити кримінальному провадженню, у зв`язку з чим, слідчий суддя, враховуючи можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні,необхідності проведення судових експертиз, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчого.
Відповідно до п.4 ч.5 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя постановляє ухвалу, в якій зазначає заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно. Отже, наведеною вимогою законодавства передбачено зазначення в ухвалі слідчого судді лише заборони та обмеження щодо розпорядження або користування майном, тому слідчий суддя із врахуванням вимог клопотання слідчого про арешт майна із забороною відчуження, розпорядження та користування, приходить до висновку про зазначення в ухвалі слідчого судді заборони користування та розпорядження майном.
Окрім цього, в разі визнання, відповідно до висновку експерта, вказаного майна наркотичним засобом або психотропною речовиною, таке майно не може бути повернуте його власнику.
Обіг наркотичних речовин є забороненим, а тому ці речі не мають ознак майна, що перебуває у вільному обігу, наркотичні засоби та психотропні речовини не можуть бути повернуті особам, у яких вони вилучені.
Щодо вирішення питання про передачу на відповідальне зберігання вилученого майна, під час досудового розслідування не відноситься до компетенції слідчого судді та вирішується слідчим, прокурором, оскільки розгляд цього питання відноситься до компетенції органу досудового розслідування.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя-
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання слідчого задовольнити.
Накласти арешт на вилучене майно 08.07.2025 року під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , :
- мобільний телефон марки Айфон моделі 11 з ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 із номером сім-карти НОМЕР_3 та НОМЕР_4 ;
- один поліетиленовий пакет на застібці zip-lоck з речовиною зеленого кольору рослинного походження зі специфічним запахом.
Заборонити розпоряджатись та користуватись зазначеним майном до прийняття рішення по кримінальному провадженню.
Виконання ухвали про арешт майна негайно доручити слідчому та прокурору.
Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана, безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1