КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/5057/25
Провадження № 1-кп/552/669/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.08.2025

12 серпня 2025 року Київський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт, який надійшов з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0001026 від 29.10.2024, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Павлоград Дніпропетровської області, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

08.08.2024, близько 16 години, ОСОБА_4 , перебуваючи у дворі будинку № 75 по вул. Шевченка в м. Полтава, де діючи умисно, таємно, в умовах воєнного стану, з корисливим мотивом, спрямованим на заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, викрав з лавки мобільний телефон марки «Samsung», моделі «А 55 SG», в корпусі чорного кольору, imeil: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 вартістю 15 231,67 грн, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріального збитку на вказану суму.

Після цього, ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Крім того, 13.10.2024, близько 16 год 20 хв, ОСОБА_4 , перебуваючи неподалік зупинки громадського транспорту «ЗБВ № 7» по вул. Решетилівській в м. Полтава, де діючи умисно, повторно, з корисливою метою, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом обману, під приводом виклику таксі, заволодів мобільним телефоном марки «Xiaomi», моделі «Redmi 13», в корпусі кольору «Midnight Black», imeil: НОМЕР_3 , imei2: НОМЕР_4 , спричинивши потерпілому ОСОБА_7 матеріального збитку на суму 5 917,55 грн.

Після цього, ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд, а саме здавши вказаний мобільний телефон на паспорт громадянина України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до ломбарду «Капітал», що в м. Полтава по вул. Гожулівська, 4а.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненого повторно.

19 червня 2025 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001026 від 29.10.2024, укладена угода про визнання винуватості між підозрюваним ОСОБА_4 та прокурором ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_5 .

Згідно з угодою ОСОБА_4 повністю та беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, щиросердно розкаявся, активно сприяв виконанню та реалізації завдань кримінального провадження.

Сторони погодились на призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , з урахуванням обставин, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 66 КК України, що пом`якшують його покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, а також з урахуванням відсутності обставин, що обтяжують його покарання, які передбачені ст. 67 КК України.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначено покарання за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, а саме:

- за ч. 4 ст. 185 КК України позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років;

- за ч. 2 ст. 190 КК України позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно узгодили призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років. На підставі статті 75 КК України, ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладатимуться на обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до статті 76 КК України визначити судом при затвердженні угоди.

Обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено зміст статті 473, 476 КПК України щодо обмеження права на оскарження вироку та наслідків невиконання угоди.

Потерпілий ОСОБА_6 подав письмову заяву про проведення підготовчого та подальших судових засідань без його присутності (а.с. 17). У матеріалах кримінального провадження також наявна письмова згода ОСОБА_6 на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим (а.с. 5).

Потерпілий ОСОБА_7 подав письмову заяву про проведення підготовчого та подальших судових засідань без його присутності (а.с. 16). У матеріалах кримінального провадження також наявна письмова згода ОСОБА_7 на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим (а.с. 6).

Прокурор вважала, що угоду укладено відповідно до вимог закону, а тому просила цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену у ній міру покарання.

Захисник просила затвердити угоду про визнання винуватості від 19 червня 2025 року.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у зазначених кримінальних правопорушеннях визнав повністю за обставин, що викладені в обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості, підтвердив факт повного відшкодування шкоди потерпілому ОСОБА_6 та потерпілому ОСОБА_7 , запевнив суд про свої виправлення та не повторення подібних випадків у майбутньому. Просив суд затвердити угоду та призначити узгоджене покарання. Крім того, пояснив, що він цілком розуміє, що має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, цілком розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид та міру покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим чи підозрюваним.

Згідно з пунктом 1 частини 4 статті 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів (крім кримінальних проваджень щодо корупційних кримінальних правопорушень та кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією).

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винним, відповідно до частини 5 статті 12 КК України віднесене до тяжкого злочину.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винним, відповідно до частини 4 статті 12 КК України віднесене до нетяжкого злочину.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє положення частини 5 статті 474 КПК України, відповідно до якої:

1) має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь;

2) наслідки укладення та затвердження угод, передбачені статтею 473 цього Кодексу;

3) характер кожного обвинувачення;

4) вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Розуміючи це, він погоджується на призначення узгодженого покарання, а також на застосування інших заходів, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд, пом`якшуючими покарання обставинами вважає, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, які обтяжують покарання відсутні.

Умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

З урахуванням усіх даних в їх сукупності, виходячи з загальних засад призначення покарання, суд вважає, за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджене угодою про визнання винуватості покарання:

- за ч. 4 ст. 185 КК України позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років;

- за ч. 2 ст. 190 КК України позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Відповідно до ч. 2 ст. 75 КК України суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання винуватості, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, вчинених ОСОБА_4 , особу винного, наявності кількох обставин, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, відшкодування шкоди потерпілим, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без реального відбування покарання.

Таким чином, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього вироком суду обов`язки.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України суд вважає за необхідне покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти зазначений орган про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Таке покарання, на переконання суду, відповідає положенням статей 65-68 КК України та буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особі обвинуваченого та є достатнім, для досягнення встановленої ст. 50 КК України мети покарання.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між підозрюваним (обвинуваченим) та прокурором.

Суд встановив відсутність порушення угодою прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений, у зв`язку із чим підстави для його вирішення судом відсутні.

Процесуальні витрати на залучення експерта на проведення судової товарознавчої експертизи в загальному розмірі складають 3183 грн 60 коп (три тисячі сто вісімдесят три гривні шістдесят копійок).

Суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого процесуальні витрати на користь держави згідно з частиною 2 статті 124 КПК України, оскільки їх розмір підтверджений довідками експертної установи.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувати.

Речовими доказами суд вважає за необхідне розпорядитися відповідно до статті 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 368-371, 373-374, 376, 468-469, 471, 473-475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Угоду від 19 червня 2025 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001026 від 29.10.2024, про визнання винуватості між підозрюваним ОСОБА_4 та прокурором ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_5 затвердити.

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України та призначити покарання:

- за ч. 4 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років;

- за ч. 2 ст. 190 КК України - у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 узгоджене угодою покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього вироком суду обов`язки.

На підставі ч. ч. 1, 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирати.

Речові докази, а саме:

- мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy А 55 5 G», в корпусі чорного кольору повернутий потерпілому ОСОБА_9 залишити останньому як власнику;

- мобільний телефон марки «Xiaomi», моделі «Redmi 13», в корпусі кольору «Midnight Black», повернутий потерпілому ОСОБА_7 залишити останньому як власнику.

Стягнути зі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судові витрати за проведення судово-товарознавчих експертиз у розмірі 3183 грн 60 коп (три тисячі сто вісімдесят три гривні шістдесят копійок).

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтави обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена, - протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

У разі невиконання затвердженої судом угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України.

Вирок суду набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками судового провадження. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1