ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 568/854/25

Провадження № 1-кп/568/93/25

"03" червня 2025 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області

Суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у спрощеному провадженні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № №0000036 від 15.05.2025 р. по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , громадянин України, із середньою-спеціальною освітою, не одружений, на утриманні неповнолітніх та непрацездатних осіб не має, не депутат, раніше не судимий, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2025 р. (точної дати не встановлено) ОСОБА_3 перебуваючи в магазині, за адресою: АДРЕСА_2 , в ході спілкування з ОСОБА_4 , умисно, з корисливих мотивів, з метою збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, зловживаючи довірою, під приводом отримання завдатку за продаж коня, якого у нього не було, попросив у ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 20000 грн., яким в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про розгляд обвинувального акту у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Підозрюваний в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , надав письмову заяву, відповідно до якої беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, згідний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами та розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні за відсутності учасників судового провадження, ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження вироку, передбаченими ч. 2 ст. 302 КПК України. У своїй заяві вказав також, що не заперечує проти застосування відносно нього покарання у виді мінімального штрафу в межах санкції статті.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 є кримінальним проступком.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.

Сторони кримінального провадження, відповідно до вимог ч. 2 ст. 381 КПК України, в судове засідання не викликалися.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали в їх сукупності, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, знайшла своє підтвердження та доведена повністю.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

При визначенні обвинуваченому міри покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує характер та ступінь тяжкості скоєного, що вчинене ним правопорушення, передбачене ч.1 ст. 190 КК України є кримінальним проступком, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, характеризується позитивно.

У відповідності до ст. 66 КК України в якості обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд враховує щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку.

У відповідності до ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого - вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Враховуючи вказане, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в межах санкції ч. 1 ст. 190 КК України, а саме: штраф.

Суд вважає, що таке покарання відповідатиме тяжкості правопорушення та не буде становити надмірний тягар для обвинуваченого та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства вимогам захисту основоположних прав особи.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання щодо речових доказів у справі належить вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

На підставі викладеного та відповідно до ст.ст. 370, 373, 374, 381, 382, 394 КПК України, ст.ст. 12, 53, 358 КК України, суд

УХВАЛИВ

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 гривень.

Речові докази: грошові кошти в сумі 20000 грн. - залишити власнику; паперову візитку з контактною особою на ім`я ОСОБА_6 - залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок суду може бути подано апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом 30 днів з дня оголошення вироку.

На підставі ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суддя ОСОБА_1