Справа № 487/4898/25
Провадження № 1-кс/487/3446/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.07.2025 м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000535 від 03.07.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000535 від 03.07.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України, звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, в якому просив накласти арешт на майно, вилучене в ході проведення невідкладного обшуку транспортного засобу - автомобіля марки RangeRover, державний номерний знак НОМЕР_1 , який знаходився за адресою: Миколаївська область, м. Баштанка, вул. Соборна, 104, а саме: мобільний телефон марки SamsungGalaxy S21 у заблокованому стані та технічний паспорт на транспортний засіб марки RangeRover, НОМЕР_2 , які поміщено в сейф-пакет PSP № 1336417; автомобіль марки RangeRover, державний номерний знак НОМЕР_3 .

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що слідчим управлінням ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000535 від 03.07.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України.

Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що 02.07.2025 надійшли матеріали з УКР ГУНП в Миколаївській області про те, що група осіб з числа мешканців Миколаївської області займається незаконним вирощуванням рослин роду конопель у кількості більше 50 рослин.

15.07.2025 в період часу з 03:41 по 04:15 проведено невідкладний обшук транспортного засобу марки RangeRover, державний номерний знак НОМЕР_1 , що знаходився за адресою: Миколаївська область, м. Баштанка, вул. Соборна, 104, де виявлено та вилучено мобільний телефон марки SamsungGalaxy S21 у заблокованому стані, технічний паспорт на транспортний засіб марки RangeRover, НОМЕР_2 , які поміщено в сейф-пакету PSP № 1336417. Крім того, вилучено і сам автомобіль.

На думку прокурора, зазначене майно є речовим доказом, оскільки відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України - є матеріальним об`єктом, які було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Зазначене майно необхідне для забезпечення його збереження як речового доказу, запобігання можливості приховувавння, знищення доказів злочинної діяльності, проведення огляду із залученням спеціалістів, криміналістичних експертиз, а також має суттєве значення для розслідування кримінального провадження, є об`єктом кримінально протиправних дій і набуте кримінально протиправним шляхом.

В судовому засіданні прокурор не була присутньою, подала заяву про розгляд клопотання за її відсутності.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Статтею 167 КПК України визначено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду (ч. 2 ст. 168 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту; 5) за вироком суду в кримінальному провадженні щодо кримінального проступку.

Крім того, відповідно до вимог ч. 7 ст. 236 КПК України, при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Зі змісту зазначеної норми закону слідує, що до тимчасово вилученого майна належать вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. При цьому, на відміну від інших правових підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт з метою забезпечення речових доказів не вимагає повідомлення про підозру у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб (ч. 2 ст. 173 КПК України).

Частиною 1 ст. 173 КПК України визначено, що слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000535 від 03.07.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України.

Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що 02.07.2025 надійшли матеріали з УКР ГУНП в Миколаївській області про те, що група осіб з числа мешканців Миколаївської області займається незаконним вирощуванням рослин роду конопель у кількості більше 50 рослин.

Відповідно до протоколу обшуку, складеного 15.07.2025, старшим слідчим в ОВС СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 в період часу з 03:41 по 04:15 проведено обшук транспортного засобу марки RangeRover, державний номерний знак НОМЕР_1 , що знаходився за адресою: Миколаївська область, м. Баштанка, вул. Соборна, 104, де виявлено та вилучено мобільний телефон марки SamsungGalaxy S21 у заблокованому стані, технічний паспорт на автомобіль НОМЕР_2 , які поміщено в сейф-пакет PSP № 1336417. Крім того, за результатами обшуку вилучено і сам автомобіль.

15.07.2025 постановою слідчого вилученні речі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000535 від 03.07.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України.

За вимогами ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи встановленні досудовим розслідуванням обставини, слідчий суддя вважає, що вилучений в ході обшуку мобільний телефон може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та підлягає огляду із залученням спеціаліста. Отже, прокурором доведено відповідність вилученого мобільного телефона критеріям, визначеним статтею 98 КПК України, наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу, а тому існує необхідність накладення арешту назазначений мобільний телефон для забезпечення збереження його як речового доказу та виконання завдань кримінального провадження.

Проте, клопотання про накладення арешту на автомобіль RangeRover, державний номерний знак НОМЕР_1 , та свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу НОМЕР_2 задоволенню не підлягає. В ході розгляду клопотання слідчим суддею не встановлено, що вказаний транспортний засіб та свідоцтво про його реєстрацію відповідають критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, зокрема є знаряддям вчинення кримінального правопорушення за фактом незаконного вирощування рослин роду конопель у кількості більше 50 рослин, зберегли на собі сліди вчинення даного кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Крім того, матеріали клопотання не містять відомостей, що це майно підлягає огляду із залученням спеціаліста, та може бути об`єктом експертного дослідження.

На підставі вищевикладеного, клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 170-173 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, яке було вилучене в ході проведення невідкладного обшуку транспортного засобу - автомобіля RangeRover, державний номерний знак НОМЕР_1 , який знаходився за адресою: Миколаївська область, м. Баштанка, вул. Соборна, 104, а саме: мобільний телефон марки SamsungGalaxy S21 у заблокованому стані, який поміщено в сейф-пакет PSP № 1336417.

В задоволенні інших вимог клопотання відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1