Справа №452/1536/25
Провадження №1-кп/452/307/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2025 року м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Самбірського міськрайонного суду Львівської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000186 від 25 березня 2025 року, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Самбір Львівської області, громадянина України, українця, що має середню спеціальну освіту, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

по обвинуваченню в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 Кримінального кодексу України (далі - КК України), -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 , у невстановлений в ході досудового розслідування час, але не пізніше 04 квітня 2025 року в лісовому масиві поблизу с.Росохи Самбірського району Львівської області, виявив поліетиленовий мішок білого кольору, в середині якого знаходилась гвинтівка Манліхера калібру 8 мм., яка згідно висновку експерта є довгоствольною нарізною вогнепальною зброєю, придатною до стрільби штатними боєприпасами. Після цього, маючи умисел на незаконне придбання та зберігання вказаної вогнепальної зброї, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та відсутність дозволу, передбаченого «Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №622 від 21 серпня 1998 року дозволу, підібрав вищевказану вогнепальну зброю та перемістив її по місцю свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де і зберігав, тим самим незаконно придбав, носив та зберігав вогнепальну зброю.

В подальшому, 04 квітня 2025 року близько 17 год. 40 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , маючи умисел на незаконний збут вогнепальної зброї, з корисливого мотиву, збув гвинтівку Манліхера калібру 8 мм., яка є

довгоствольною нарізною вогнепальною зброєю, придатною до стрільби штатними боєприпасами, громадянину ОСОБА_6 , щодо якого застосовано заходи безпеки та змінено анкетні дані, за що отримав від останнього грошові кошти у сумі 20000 грн., які витратив на власний розсуд, тим самим збув вогнепальну зброю.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, підтвердивши при цьому обставини, викладені в обвинувальному акті та вироку суду.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що восени 2024 року в лісі поблизу с.Росохи Самбірського району Львівської області, знайшов поліетиленовий мішок білого кольору, в якому знаходилась, зокрема, гвинтівка Манліхера калібру 8 мм.. Мішок зі зброєю він в той же день переніс до себе додому та зберігав по місцю свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 до весни 2025 року. В подальшому, в березні 2025 року через скрутне матеріальне становище, він вирішив продати знайдену гвинтівку. 04 квітня 2025 року він здійснив продаж гвинтівки незнайомому чоловікові за 20000 грн., отримані від реалізації гвинтівки грошові кошти сховав від працівників поліції та не видав їх під час проведення обшуку, а через деякий час витратив такі грошові кошти на власні потреби.

Обвинувачений ОСОБА_4 не оспорював час, місце, спосіб та інші обставини вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, у скоєному щиро покаявся, засудив свою протиправну поведінку та зазначив, що такого більше не вчинить.

Суд вважає, що показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин вчиненого кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового провадження також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Відповідно до ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проведено в межах обвинувачення, висунутого ОСОБА_4 , який обмежено допитом обвинуваченого, а також вивченням даних, які характеризують його особу.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Ці докази свідчать про те, що ОСОБА_4 незаконно придбав, носив, зберігав та збув вогнепальну зброю без передбаченого законом дозволу, тому суд прийшов до висновку про правильність кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.263 КК України, в межах пред`явленого обвинувачення.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, що ним вчинено тяжкий злочин.

З даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 вбачається, що він має визначене і постійне місце проживання, де характеризується посередньо, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, не є особою пенсійного віку та не є особою з інвалідністю, на обліку в наркологічному чи психоневрологічному диспансері у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, стан його здоров`я визнано задовільним, раніше не судимий.

З наданої досудової доповіді щодо ОСОБА_4 , складеної уповноваженою особою Самбірського районного відділу філії державної установи «Центр пробації» у Львівській області, встановлено, що виправлення ОСОБА_4 з урахуванням даних, що характеризують його особу, способу його життя, середньої можливості вчинення повторного кримінального правопорушення, середнього рівня ймовірної небезпеки для суспільства, можливе без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк та не становить небезпеки для суспільства.

Як обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд не вбачає.

Разом з тим, суд не вбачає підстав для врахування як обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, визнане під час судового розгляду як стороною обвинувачення, так і стороною захисту, оскільки учасники кримінального провадження, кожен окремо, не навели переконливих доводів, які б беззаперечно свідчили про те, що обвинувачений ОСОБА_4 особисто активно сприяв розкриттю злочину, надав органу слідства і суду допомогу та вичерпну інформаціющодо фактів, котрі мають істотне значення для з`ясування всіх обставин їх вчинення. При цьому, судом враховано, що ОСОБА_4 повідомив працівникам поліції про вчинене ним кримінальне правопорушення тільки після обшуку за місцем його проживання, під час проведення якого навіть не видав грошові кошти, отримані за продаж вогнепальної зброї, натомість, в подальшому витратив такі грошові кошти на власні потреби.

До того ж, судом враховано суспільно небезпечний характер кримінального правопорушення, у якому обвинувачується ОСОБА_4 , та його наслідків, у тому числі, вид зброї, яка через дії обвинуваченого перебувала в незаконному обігу близько півроку, а також те, що таке протиправне діяння створювало загрозу громадській безпеці та невизначеному колу осіб.

З урахуванням наявності однієї обставини, що пом`якшує покарання, та за відсутності обставин, що його обтяжують, враховуючи особу обвинуваченого, його сімейний та майновий стан, що він в цілому по матеріалах справи характеризується задовільно, враховуючи його відношення до вчиненого кримінального правопорушення, щире каяття, суд, керуючись стст.63,65-67 КК України, знаходить можливим призначити ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах, передбачених санкцією частини статті, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Разом з тим, враховуючи обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченому, ступінь тяжкості кримінального правопорушення, скоєного ОСОБА_4 , дані про його особу, сімейний стан, наявність двох малолітніх дітей, один з яких є інвалідом, а також враховуючи думку прокурора та сторони захисту, суд, керуючись стст.75,76 КК України, прийшов до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, і вважає за необхідне звільнити його від відбування покарання з випробуванням на певний строк в мінімальних межах.

При цьому, суд не вбачає підстав для призначення ОСОБА_4 по інкримінованому кримінальному правопорушенню більш м`якого покарання, ніж передбачено законом.

Потерпілі від даного кримінального правопорушення відсутні та у кримінальному провадженні цивільний позов не пред`явлено.

На момент ухвалення вироку строк дії ухвали слідчого судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 29 квітня 2025 року, відповідно до якої ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, сплив 25 червня 2025 року. В подальшому відносно обвинуваченого ОСОБА_4 вказаний запобіжний захід продовжено не було та інший запобіжний захід не обирався.

Суд, одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна (ч.4 ст.174 КПК України), у зв`язку з чим арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 08 квітня 2025 року, на телефон марки «Redmi Note11» IMEI1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , із стартовим пакетом , підлягає скасуванню.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Разом з тим, при вирішенні питання щодо долі грошових коштів в сумі 20000 грн., добровільно переданих обвинуваченим ОСОБА_4 органу досудового розслідування, слід врахувати наступне.

В судових дебатах прокурор, посилаючись на п.5 ч.9 ст.100 КПК України, прохав грошові кошти в сумі 20000 грн., отримані органом досудового розслідування від обвинуваченого ОСОБА_4 , передати ГУНП у Львівській області.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Пунктом 5 частини 9 статті 100 КПК України визначено, що питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу. При цьому, гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю), а якщо його не встановлено - переходять у власність держави в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Так, грошові кошти в сумі 20000 грн. купюрами по 500 грн., передані старшому слідчому Самбірського РВП ГУНП України у Львівській області ОСОБА_7 обвинуваченим ОСОБА_4 згідно письмової заяви останнього в рахунок відшкодування державі збитків, понесених проведенням оперативної закупки, є особистими коштами ОСОБА_4 та не є грошовими коштами, безпосередньо виданими 04 квітня 2025 року ГУНП у Львівській області оперативному працівнику для проведення негласної слідчої дії купюрами по 1000 грн., що підтверджено особистими поясненнями ОСОБА_4 під час проведення судового засідання та письмовими доказами, наданими прокурором.

При цьому, отримані від обвинуваченого грошові кошти органом досудового розслідування не були визнані речовими доказами, прокурором суду не надано відповідного процесуального документа на підтвердження такої обставини, не є грошовими коштами, виданими під звіт для проведення оперативної

закупки, а відтак суд не вправі виходити за межі ст.100 КПК України, та вирішувати питання долі вказаних грошових коштів, котрі не є речовими доказами в розумінні ст.98 КПК України. Так само відсутні підстави для застосування спеціальної конфіскації відповідно до стст.96-1,96-2 КК України, оскільки суду не надано жодного доказу, що такі грошові кошти є предметом суспільно небезпечного діяння, доходами від здійснення злочинної діяльності, а також, що саме ці грошові кошти купюрами по 500 грн. перетворено повністю або частково із грошових коштів купюрами по 1000 грн., котрі були видані ГУНП у Львівській області для проведення негласної слідчої дії - оперативної закупки вогнепальної зброї.

Відтак, на переконання суду, підстави для вирішення питання щодо долі вищенаведених грошових коштів в сумі 20000 грн. згідно стст.96-1,96-2 КК України та ст.100 КПК України відсутні.

Процесуальні витрати слід розподілити у відповідності до вимог ч.2 ст.124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись стст.368,370 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (трьох) років.

Відповідно до стст.75,76 КК України ОСОБА_4 від відбування покарання звільнити з випробуванням строком на 1 (один) рік, зобов`язавши періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання судовим рішенням законної сили, - не застосовувати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 4457 (чотирьох тисяч чотирьохсот п`ятдесяти семи) гривень 00 копійок.

Арешт, накладений на майно згідно ухвали слідчого судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 08 квітня 2025 року, а саме на мобільний телефон марки «Redmi Note11» IMEI1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , із стартовим пакетом НОМЕР_3 , які було вилучено 04 квітня 2025 року під час проведення обшуку, - скасувати.

Речові докази:

- мобільний телефон марки «Redmi Note11» IMEI1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , із стартовим пакетом НОМЕР_3 , що знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Самбірського РВП ГУНП у Львівській області, - повернути ОСОБА_4 як їх власнику;

- гвинтівку Манліхера калібру 8 мм. та п`ять патронів калібру 7,62 мм. до гвинтівки Мосіна, що знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Самбірського РВП ГУНП України у Львівській області, - передати до Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, для поміщення до криміналістичної інформаційно-довідкової колекції зброї з метою використання в судово-експертній, науково-дослідній та методичні діяльності.

На вирок учасниками судового провадження можуть бути подані апеляційні скарги до Львівського апеляційного суду через суд першої інстанції Самбірський міськрайонний суд Львівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя: ОСОБА_1