КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/8279/24
Провадження № 1-кп/552/437/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.05.2025 Київський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарi ОСОБА_2 ,

за участi прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в м. Полтава кримінальне провадження №0000987 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Котельва Полтавської області, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

встановив:

У період часу з 11 вересня 2024 року по 15 жовтня 2024 року, більш точного часу та дати досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 , правомірно перебуваючи у квартирі АДРЕСА_2 , зайшов до однієї із кімнат вказаної квартири, де з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, таємно викрав з нижньої шухляди столу золотий годинник «Луч» вагою 37,55 г 585 проби, срібну монету «Year of the ох» вагою 31,10 г 999 проби та срібну монету вагою 31,25 г 999 проби, чим спричинив потерпілому ОСОБА_4 матеріального збитку на загальну суму 78040,89 грн.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину визнав у повному обсязі та розповів, що у період з 11 вересня до 15 жовтня 2024 року він проживав у свого товариша ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_3 . Під час проживання у зазначеній квартирі йому стало відомо, що у кімнаті, де він мешкав, у шухляди столу лежить золотий годинник «Луч» та дві срібні монети. Одного разу, коли ОСОБА_7 поїхав до смт. Котельва, він викрав зазначений золотий годинник з двома срібними монетами та здав їх до ломбарду. Виручені кошти витратив на власні потреби. До цього часу завдані збитки потерпілому не відшкодував. Позовні вимоги потерпілого визнає у повному обсязі. Розкаюється у вчиненому, просить суворо не карати.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 показав, що з квітня 2024 року, після того як померла його сестра, він почав проживати у смт. Котельва, щоб доглядати за господарством. Оскільки його племінник, син померлої сестри, ОСОБА_7 , поступив на навчання у м. Полтаві, він запропонував йому для зручності пожити у себе у квартирі, що за адресою: АДРЕСА_3 . 15 жовтня 2024 року він приїхав з смт. Котельва до м. Полтави та коли зайшов до своє вищезазначеної квартири, то виявив у ній товариша свого племінника - ОСОБА_5 із подругою та наказав їм негайно покинути приміщення квартири. Того ж дня він виявив, що у нього з шухляди у столі зник його золотий годинник «Луч» та дві срібні монети. Коли він зателефонував ОСОБА_5 з приводу зазначених речей, то останній спочатку заперечував причетність до їх крадіжки, але у подальшому зізнався та пообіцяв відшкодувати завдану шкоду. Однак надалі ОСОБА_5 заблокував його номер телефону, на зв`язок не виходив, жодних заходів для відшкодування завданих йому збитків не вчинив. Вважає, що ОСОБА_5 , який раніше вже притягався до кримінальної відповідальності та не став на шлях виправлення, повинен реально відбувати покарання за вчинене.

Відповідно до ст.349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються.

При визначенні виду і міри покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особливості конкретних кримінальних правопорушень й обставини їх вчинення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Так, обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 є: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів.

Обставини, що обтяжують його покарання відсутні.

Обвинувачений працездатний, лікування в примусовому порядку не потребує.

Враховуючи тяжкість вчиненого злочину, розмір завданої та невідшкодованої потерпілому шкоди, суд не знаходить підстав для застосування щодо обвинуваченого положень ст. 69 КК України та призначення покарання нижче від нижчої межі, передбаченої санкцією ч. 4 ст. 185 КК України.

Також суд, приймаючи до уваги, що ОСОБА_5 є особою, яка в силу ст. 89 КК України вважається раніше не судимою, але в той же час на шлях виправлення не став, продовжив злочинну діяльність та знову вчинив умисний тяжкий корисливий злочин, завдану шкоду не відшкодував, те, що обвинувачений не працює та не займається будь-якою суспільно-корисною діяльністю, а також беручи до уваги суспільну небезпечність вчиненого ним злочину та особу обвинуваченого, приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_5 не можливе без відбування покарання.

З метою забезпечення виконання вироку суду, ОСОБА_5 необхідно залишити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Позовні вимоги потерпілого ОСОБА_4 є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 124 КПК України з обвинуваченого необхідно стягнути на користь держави витрати за проведення експертиз.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370,374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання п`ять років позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили залишити ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 09 квітня 2025 року.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави за проведення експертиз судові витрати в розмірі 4775,4 грн.

Позов ОСОБА_4 задовольнити. Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 78040,89 грн.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляцiйного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення, а засудженим, який перебуває пiд вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копiї вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1