Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/853/14-к

Номер провадження: 1-в/511/77/25

10 липня 2025 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Роздільна Одеської області, подання начальника Роздільнянського РВ філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_3 про звільнення від покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , засудженого 8 квітня 2014 року Роздільнянським районним судом Одеської області за частиною 1 статті 309 КК України до штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700,00 (одна тисяча сімсот) гривень, -

Учасники розгляду подання:

прокурор ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

До Роздільнянського районного суду Одеської області надійшло вказане подання, згідно з яким вирок відносно ОСОБА_4 набрав законної сили у травні 2014 року та перебував на виконанні в Роздільнянській об`єднаній державній податковій інспекції ГУ ДФС в Одеській області (далі податкова інспекція).

19 березня 2015 року податкова інспекція повернула виконавчий документ стягувачу без вирішення питання по суті.

28 березня 2025 року вирок суду надійшов на виконання до пробації, однак ОСОБА_4 за викликом не з`явився, документ про сплату штрафу не надав.

Окрім того, відсутні підстави вважати, що строк давності виконання вироку зупинявся, а тому у відповідності до статті 152 КВК України є підстави для звільнення його від відбування покарання.

Стислий виклад позиції учасників розгляду подання.

Прокурор не заперечував проти задоволення подання.

Інші учасники розгляду подання в судове засідання не з`явилися.

Положення частини п`ятої статті 539 КПК України визначають, що неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Висновки суду за результатами розгляду подання.

8 квітня 2014 року Роздільнянським районним судом Одеської області було затверджено угоду про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним ОСОБА_4 , відповідно до умов якої підозрюваний був визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 309 КК України та йому було призначено покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700,00 (одна тисяча сімсот) гривень.

Відповідно до частини 1, 2 статті 535 КПК судове рішення, що набрало законної сили, якщо інше не передбачено цим Кодексом, звертається до виконання не пізніш як через три дні з дня набрання ним законної сили або повернення матеріалів кримінального провадження до суду першої інстанції із суду апеляційної чи касаційної інстанції. Суд разом із своїм розпорядженням про виконання судового рішення надсилає його копію відповідному органу чи установі, на які покладено обов`язок виконати судове рішення.

Вирок набрав законної сили 12 травня 2014 року, однак станом на 10 липня 2025 року відомостей про сплату штрафу матеріали справи не містять.

Водночас засуджена до певного виду покарання особа не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже унеможливлює виконання покарання.

Строк виконання обвинувального вироку, за винятком випадків, передбачених частиною шостою статті 80 КК, має певний термін, після спливу якого держава не може застосовувати обмеження до особи за цим вироком.

Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків.

Отже, застосування статті 80 КК вимагає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та відсутність фактів, які є підставою зупинення або переривання цих строків, передбачених частинами третьою та четвертою цієї статті.

Перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину (частина 4 статті 80 КК).

Будь-яких інших умов та обмежень для застосування цих положень КК не містить.

Водночас ухилення від відбування покарання як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку є особливим юридичним фактом і питання його вирішення належить до компетенції суду, а отже цей факт слід встановлювати з дотриманням вимог процесуальної форми.

Редакція частини третьої статті 80 КК певним чином співвідноситься зі статтями 389 та 390 цього Кодексу, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у частині третій статті 80 Загальної частини КК, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК. Отже, роблячи висновок про ухилення особи від відбування покарання при застосуванні частини третьої статті 80 КК, суд тим самим фактично визнає її винною у вчиненні нового злочину. Таке правозастосування суперечить частині першій статті 62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання (постанова Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 24 грудня 2015 року, провадження № 5 - 324 кс 15).

Стаття 152 КВК України також передбачає можливість звільнення засудженої особи від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

На підставі викладеного, оскільки строк давності виконання обвинувального вироку сплинув, а підстави для його зупинення або переривання відсутні (матеріали подання не містять), суд дійшов висновку про наявність правових підстав для звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання.

Керуючись статтями 537, 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника Роздільнянського РВ філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_3 про звільнення ОСОБА_4 від покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , засудженого 8 квітня 2014 року Роздільнянським районним судом Одеської області за частиною 1 статті 309 КК України до штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700,00 (одна тисяча сімсот) гривен - звільнити від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Роздільнянський районний суд Одеської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1