Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/2751/25
номер провадження 1-кс/695/743/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2025 рокум. Золотоноша

Слідчий суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання начальника ВР ЗСПЖЗО СВ Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Чорнобаївського відділу Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сазонівка, Оржицького району, Полтавської області, громадянина України, українця, освіта неповна загальна середня, не працюючого, не одруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого в силу ст.89 КК України,-

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області надійшло клопотання начальника ВР ЗСПЖЗО СВ Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Чорнобаївського відділу Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та додані до клопотання матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР № 0000562 від 22.05.2025 стосовно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_5 , діючи в порушення вимог Конституції України та Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», умисно та безпричинно, перебуваючи біля домоволодіння АДРЕСА_2 , відносно своєї співмешканки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою спільно проживають, вчинив фізичне насильство, яке виражалось у завданні тяжких тілесних ушкоджень.

Так, ОСОБА_5 , 27 квітня 2025 року, близько 13 години 00 хвилин, перебуваючи біля домоволодіння АДРЕСА_2 , де в цей час знаходилася співмешканка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, маючи умисел спрямований на протиправне заподіяння тілесних ушкоджень останній, умисно наніс два удари дерев`яною штахетиною по лівій нозі в області гомілки ОСОБА_8 , внаслідок чого потерпіла отримала тілесні ушкодження у вигляді травми лівої нижньої кінцівки з відкритим переломом лівої великогомілкової кістки відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя; закритий перелом лівої малогомілкової кістки - до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень, у зв`язку з тривалим розладом здоров`я, згідно висновку експерта ДСУ «Черкаського обласного бюро судово-медичної експертизи» Золотоніського міжрайонного відділення №05-8-01/237 від 10.06.2025.

За даним фактом 22.05.2025 відкрито кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000562, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

У вчиненні даного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_5 .

23.06.2025 ОСОБА_5 з дотриманням вимог ст.ст. 276-278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Вина ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Приймаючи до уваги вище викладене, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- ризик вчинення повторно кримінального правопорушення, обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення в формі домашнього насильства, оскільки останній спільно проживає з потерпілою ОСОБА_8 , а саме тому може продовжити злочинну діяльність, оскільки підозрюваний та потерпіла проживають в одному будинку та ведуть спільний побут. Враховуючи наведене застосування запобіжного заходу є виправданим оскільки наявний суспільний інтерес в убезпеченні суспільства в умовах воєнного стану від вчинення злочинів який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості» (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011);

- ризик незаконного впливу на потерпілого, свідків у даному кримінальному провадженні обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 та потерпіла ОСОБА_8 , проживають в одному будинку та ведуть спільний побут, а також свідки в кримінальному провадженні проживають в одному населеному пункті, а тому підозрюваний матиме реальну можливість здійснювати незаконний вплив на свідків і потерпілу, тобто об`єктивно тиснути на свідків і потерпілу шляхом вмовлять, погроз чи шантажу з метою зміни останніми раніше наданих показань на його користь чи відмови від надання показань, з метою уникнення ним кримінальної відповідальності;

- ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином полягає у тому, що підозрюваний ОСОБА_5 не працює офіційно, зловживає спиртними напоями, сталих соціальних зв`язків не має, зареєстрований за адресою: с. Сазонівка, Лубенського району, Полтавської області, а тому в разі перебування за місцем реєстрації, не в змозі буде виконувати обов`язки у вигляді з`явитися на першу вимогу до слідчого, прокурора чи суду, що у подальшому потягне порушенню прав потерпілої сторони передбачених ст. 9 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якими гарантовано право кожного на розгляд справи упродовж розумного строку, тому застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить його належної процесуальної поведінки.

Таким чином, в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання: вчинення повторно кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідків; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тілесних ушкоджень пов`язаних з домашнім насильством відносно потерпілої, що підтверджується зібраними по провадженню доказами, а також те, що ОСОБА_5 продовжує спілкуватися з потерпілою, що збільшує ризик потворного вчинення кримінального правопорушення, є необхідність у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_5 обмежувального заходу передбаченого п. 5 ч. 6 ст. 194 КПК України, а саме: направлення підозрюваного для проходження програми для кривдників, яка дасть змогу покращити взаємовідносини між потерпілою та підозрюваним, і як наслідок зменшити ризик вчинення нових фактів домашнього насильства.

Крім того, на сьогодні існують відомості, що дають підстави для застосування домашнього арешту та не існує відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість його обрання, оскільки підозрюваним вчинено кримінальне правопорушення передбачене за ч. 1 ст. 121 КК України, а іншого комплексу обставин, які би переважили ризики передбачені ст.177 КПК України не встановлено.

Беручи до уваги те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків, потерпілого, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, у зв`язку з неможливістю запобігання цим ризикам слідчий, за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_5 .

У судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання та просили його задовольнити, посилаючись на доводи, викладені у клопотанні.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 не заперечував проти задоволення клопотання.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали досудового розслідування та копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя вважає його таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов"язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт;5) тримання під вартою. Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Метою застосування запобіжних заходів відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч. 1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані стороною кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

В ході розгляду клопотання встановлено, що 22.05.2025 року до ЄРДР за № 0000562 внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України.

В судовому засіданні встановлено, що подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК України, а вручення письмового повідомлення про підозру у вчинені кримінального правопорушення та копії клопотання і матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу здійснено з дотриманням строків, передбачених ч. 2 ст. 278 КПК України та ч. 2 ст. 184 КПК України відповідно.

Наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами: протоколом огляду місця події біля № 5 по вул. Черкаська в с. Красенівка, Золотоніського району, Черкаської області; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 від 02.06.2025; протоколом слідчого експерименту з потерпілою ОСОБА_8 від 02.06.2025; протоколом допиту свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 від 02.06.2025; висновком судово-медичного експерта № 05-8-01/237 від 10.06.2025; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_11 від 23.06.2025.

На даній стадії процесу слідчий суддя позбавлений можливості аналізувати матеріали кримінального провадження та добуті органом досудового розслідування докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Слідчий суддя вважає, що за обставин, викладених у клопотанні про застосування запобіжного заходу, стороною обвинувачення доведено наявність обґрунтованої підозри щодо причетності ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому органом досудового розслідування злочину та надано достатньо доказів щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, яке, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.

Слідчий суддя приходить до висновку про доведеність існування ризику передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілу у цьому кримінальному провадженні, оскільки він проживає з потерпілою ОСОБА_8 в одному будинку, яка являється його цивільною дружиною, а тому існує об`єктивний ризик того, що ОСОБА_5 шляхом вмовлянь або погроз може вплинути на неї, з метою зміни показань або змусити її надавати неправдиві показання у кримінальному провадженні, для уникнення ним кримінальної відповідальності. Вказаний ризик обґрунтовується тим, що станом на теперішній час допитана потерпіла надала показання, якими підтверджується вина ОСОБА_5 . З метою уникнення відповідальності останній може незаконно впливати на неї з метою надання неправдивих показань слідству та суду.

Разом з цим, відповідно до ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. З вказаного випливає, що надані свідками, потерпілими під час досудового розслідування показання повинні бути надані останніми також і суду, а зважаючи, що такі докази як показання свідків, потерпілих мають значну вагу за даним провадженням, з метою уникнення кримінальної відповідальності підозрюваний як особисто, так і через інших осіб може вплинути на свідків, потерпілу з метою змусити відмовитись від дачі показань або змінити їх при надані суду під час розгляду справи по суті.

У зв`язку з викладеним, ОСОБА_5 може впливати на потерпілу з метою змусити її змінити показання, відмовитися давати показання та співпрацювати з слідством для уникнення ним кримінальної відповідальності.

Разом з тим, ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення, у судовому засіданні не підтверджені та грунтуються на припущеннях.

Варто зауважити, що метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст.177 КПК України і встановлених в судовому засіданні, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність.

На підставі викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, зокрема, його вік та стан здоров`я, інші дані про особу ОСОБА_5 , слідчий суддя приходить до висновку про доведеність існування ризику можливості підозрюваного незаконно впливати на потерпілу у цьому кримінальномупровадженні, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне, в матеріалах справи відсутні.

Натомість, існування інших ризиків, а саме: ризику вчинення іншого кримінального правопорушення та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, прокурором у судовому засіданні не доведено, будь-яких доказів на підтвердження наявності зазначених ризиків не надано, а тому їх існування ґрунтується на припущеннях.

Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Таким чином слідчим суддею установлено, що органом досудового розслідування доведено обставини, передбачені п.1 та п.2 ч.1 ст.194 КПК України, однак не доведено обставин, передбачених п.3 ч.1 ст.194 КПК України, а тому клопотання про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту необхідно задовольнити частково з підстав, передбачених ч.4 ст.194 КПК України та застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід вигляді домашнього арешту у певний період доби з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Такий запобіжний захід, на переконання слідчого судді, є достатнім та забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків під час досудового слідства та у суді.

Відповідно до наказу Міністерства соціальної політики України № 1434 від 01.10.2018 в Україні затверджено типову програму для кривдників. Цією типовою програмою передбачено комплекс заходів за результатами оцінки ризиків, спрямованих на зміну насильницької поведінки кривдника, формування у нього нової, неагресивної моделі поведінки у приватних стосунках, відповідального ставлення до власних вчинків та їхніх наслідків, до виконання батьківських обов`язків, на викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків. Мета цієї типової програми - зміна насильницької поведінки кривдника, формування соціально прийнятних норм і гуманістичних цінностей.

Відповідно до даного наказу Міністерства соціальної політики України №1434 організацію та виконання цієї типової програми, її проходження кривдниками забезпечують місцеві державні адміністрації та органи місцевого самоврядування відповідно до вимог статті 28 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Згідно 8,9,10 пункту даного наказу кривдника може бути направлено на проходження цієї Типової програми на строк від трьох місяців до одного року у випадках, передбачених законодавством; також кривдник може брати участь у цій ОСОБА_12 програмі за власною ініціативою на добровільній основі, заходи з організації та забезпечення проходження цієї Типової програми кривдниками проводяться на підставі інформації, отриманої відповідно до законодавства від суду, уповноваженого підрозділу органу Національної поліції України, в разі неприбуття кривдника для проходження цієї Типової програми або ухилення від її проходження без поважних причин суб`єкти, відповідальні за її виконання, повідомляють про це письмово протягом трьох робочих днів уповноважений підрозділ органу Національної поліції для вжиття відповідних заходів.

Враховуючи обставини інкримінованого підозрюваному діяння, слідчий суддя вважає необхідним застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 відповідно до ст. 194 ч.6 п.5 КПК України обмежувальний захід у вигляді направлення підозрюваного для проходження програми для кривдників до Комунальної установи «Центр надання соціальних послуг Чорнобаївської селищної ради» за адресою: вул. вул. Центральна, 154, смт. Чорнобай, Золотоніського району, Черкаської області, в межах строку досудового розслідування до 23.08.2025 року.

На підставі ст.ст.131, 132, 176-178, 181, 184, 193, 194, 309, 370-372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання начальника ВР ЗСПЖЗО СВ Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Чорнобаївського відділу Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити частково.

Обрати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, який полягає у забороні підозрюваному залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , з 20 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин в межах строку досудового розслідування, тобто до 23 серпня 2025 року.

Відповідно до ч.5 ст. 194 КПК України зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 до 23 серпня 2025 року:

1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, та суду за кожною вимогою;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та / або місця роботи;

3) утримуватися від спілкування зі свідками ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та потерпілою ОСОБА_8 у даному кримінальному провадженні до завершення досудового розслідування.

Ухвала діє по 23 серпня 2025 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали направити до Золотоніського РВП ГУНП України у Черкаській області для організації контролю за поведінкою підозрюваного ОСОБА_5 під час дії стосовно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 194 КПК України застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обмежувальний захід у вигляді направлення підозрюваного для проходження програми для кривдників до Комунальної установи «Центр надання соціальних послуг Чорнобаївської селищної ради» за адресою: вул. Центральна, 154, смт. Чорнобай, Золотоніського району, Черкаської області, в межах строку досудового розслідування до 23 серпня 2025 року.

Виконання ухвали в частині застосування обмежувального заходу у вигляді направлення підозрюваного ОСОБА_5 для проходження програми для кривдників покласти на відділ соціального захисту та охорони здоров`я Чорнобаївської селищної ради.

Копію ухвали негайно вручити підозрюваному після оголошення ухвали.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали оголошений 26 червня 2025 року о 14 годині 20 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_1