Справа № 164/1015/25
п/с 1-в/164/362/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2025 року Маневицький районний суд Волинської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника адміністрації державної

установи „Маневицька виправна колонія № 42 ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Маневичі в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 про приведення у відповідність вироку відповідно до вимог положень Закону № 3886-IX від 18.07.2024, в частині засудження за ч. 4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Засуджений ОСОБА_5 звернувся в суд з клопотанням про приведення у відповідність до вимог закону про декриміналізацію вироку. Вимоги обґрунтовано тим, що 09 серпня 2024 року набув чинності Закон України „Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів від 18 липня 2024 року.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 клопотання підтримав, просив застосувати до нього закон про декриміналізацію дрібного викрадення чужого майна.

Заслухавши пояснення засудженого, який клопотання підтримав, думку представника адміністрації установи, висновок прокурора, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що вказане клопотання підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

В судовому засіданні встановлено, що вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 22 грудня 2022 року, ОСОБА_5 було засуджено за ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України визначено ОСОБА_5 шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання у виді позбавлення волі 7 (сім) років.

ОСОБА_5 засуджений за вчинення 13.04.2022 крадіжки майна вартістю 943 грн. 10 коп., вчинення крадіжки майна 13.04.2022 вартістю 1169 грн. 91 коп., вчинення відкритого викрадення майна (грабіж) 25.04.2022 вартістю 205 грн.

Згідно ухвали Львівського апеляційного суду від 28 березня 2023 року, апеляційну скаргу ОСОБА_5 задоволено частково, вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 22 грудня 2022 року в частині призначення покарання ОСОБА_5 змінено, вважати ОСОБА_5 засудженим за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, пом`якшено ОСОБА_5 покарання за ч. 4 ст. 186 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 70 КК України визначено ОСОБА_5 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарань у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі, у решті вирок залишено без змін.

За загальним правилом, закріпленим у ч. 2 ст. 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК України раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

Згідно з вимогами ч. 2 ст.74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

09.08.2024 набрав чинності Закон України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Відповідно до вказаного Закону № 3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пункту 5 підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, для норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги.

Підпункт 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України визначає, що податкова соціальна пільга визначається у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Станом на 1 січня 2022 року неоподатковуваний мінімум доходів громадян (загальна податкова соціальна пільга) становила 1240,50 гривень, отже, два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян становили 2481 гривень.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 вчинено відкрите викрадення майна (грабіж) 25.04.2022 вартістю 205 грн., його неправомірну діяльність кваліфіковано за ч. 4 ст. 186 КК України за вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 22 грудня 2022 року, вказане діяння не може підпадати під декриміналізацію, а тому є кримінальним правопорушенням - злочином.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 537, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання засудженого ОСОБА_5 про приведення у відповідність вироку до вимог положень Закону № 3886-IX від 18.07.2024 задовольнити частково.

Встановити такі, що підпадають під декриміналізацію діяння, вчинення кражіжок засудженим ОСОБА_5 , згідно вироку Червоноградського міського суду Львівської області від 22 грудня 2022 року, за епізодами : 13.04.2022 на суму 943 грн. 10 коп.; 13.04.2022 на суму 1169 грн. 91 коп.

В зв?язку з декриміналізацією вище вказаних епізодів за ч. 4 ст. 185 КК України ч. 1 ст. 70 КК України у вироку Червоноградського міського суду Львівської області від 22 грудня 2022 року та ухвалі Львівського апеляційного суду від 28 березня 2023 року - застосуванню не підлягає.

ОСОБА_5 вважати засудженим за вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 22 грудня 2022 року та ухвалою Львівського апеляційного суду від 28 березня 2023 року - за ч. 4 ст. 186 КК України з призначеним покаранням у виді 5 років позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Маневицький районний суд Волинської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Маневицького районного суду

Волинської області ОСОБА_1