Провадження № 11-сс/4823/289/25 Слідчий суддя ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2025 рокум. Чернігів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду

м. Чернігова від 30 травня 2025 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28 ч.1, ст.111-2, ч.2 ст.15, ч.2 ст.28, ч.1 ст.111-2 КК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - до 29 липня 2025 року, без визначення розміру застави. Слідчий суддя зазначив, що з метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження, зважаючи на обставини, які дають підстави вважати, що застосування запобіжного заходу більш м`якого, ніж тримання під вартою, відносно ОСОБА_8 не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України, а тому обраний підозрюваному запобіжний захід у виді тримання під вартою слід продовжити.

Не погодившись із рішенням суду, захисник ОСОБА_7 подав в інтересах підозрюваного апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу слідчого судді змінити та визначити ОСОБА_8 розмір застави відповідно до приписів ч.4 ст.183 КПК України. Вказав, що стороною обвинувачення не зазначено жодних обставин на підтвердження існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Крім того, послався на безпідставне не визначення його підзахисному розміру застави, що є порушенням конституційних прав ОСОБА_8 .

Заслухавши доповідь судді; підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника, який підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; думку прокурора, котрий просив ухвалу слідчого судді залишити без змін; дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як убачається з матеріалів справи, слідчим відділом Управління СБ України в Чернігівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000045 від 18.03.2025 за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.1 ст.111-2, ч.2 ст.15, ч.2 ст.28, ч.1 ст.111-2 КК України.

04 лютого 2025 року ОСОБА_8 був затриманий в порядку п.6 ч.1 ст.615 КПК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених передбачених ч.2 ст.28, ч.1 ст.111-2, ч.2 ст.15, ч.2 ст.28, ч.1 ст.111-2 КК України, про що йому було письмово повідомлено 04 лютого 2025 року.

07.02.2025, на підставі ухвали слідчого судді Деснянського районного суду міста Чернігова, відносно підозрюваного ОСОБА_8 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 03 квітня 2025 року, який у подальшому неодноразово продовжувався.

18.03.2025 постановою прокурора відділу Чернігівської обласної прокуратури із матеріалів кримінального провадження № 0000203 від 19.12.2023 виділено в окреме провадження матеріали досудового розслідування № 0000045 від 18.03.2025 за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.1 ст.111-2, ч.2 ст.15, ч.2 ст.28, ч.1 ст.111-2 КК України.

Згідно з ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 30.05.2025 строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до 6 (шести) місяців, тобто до 04 серпня 2025 року.

Відповідно до ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Зі змісту ст.183 КПК України убачається, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ч.3 ст.197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовженим слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч.3 ст.199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою слідчий суддя враховує наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею враховано, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.1 ст.111-2 та ч.2 ст.15, ч.2 ст.28, ч.1 ст.111-2 КК України, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, за які передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк 12 років, а також те, що ОСОБА_8 , розуміючи, що він підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, може змінити місце свого проживання, у тому числі шляхом безперешкодного виїзду за кордон, оскільки має закордонний паспорт України; не є особою призивного віку та не підлягає мобілізації, що дає йому змогу безперешкодно здійснити перетин державного кордону України; може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають значення для кримінального провадження, оскільки на даний час у кримінальному провадженні проведений не увесь комплекс необхідних слідчих (розшукових) дій, не встановлені усі обставини, що мають значення для досудового розслідування; не встановлені усі співучасники злочину, місця зберігання знаряддя та засобів вчинення злочину; перебуваючи на волі, може незаконно впливати на свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , відомості про яких йому стало відомо після ознайомлення з матеріалами клопотання, а також незаконно впливати на інших осіб, які можуть бути допитані як свідки, коло яких на даний час встановлюється; може попередити невстановлених представників російської федерації « ОСОБА_11 », «Кристина» та невстановлену особу «FG» про його викриття, внаслідок чого представники країни-агресора дізнаються про методи роботи правоохоронних органів України щодо викриття громадян України, які співпрацюють з представниками рф, що в подальшому може зашкодити національній безпеці України; може продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, в якому він підозрюється, та вчинити інші кримінальні правопорушення, зокрема продовжити надавати допомогу державі-агресору шляхом передачі матеріальних ресурсів, оскільки ОСОБА_8 з 2023 року здійснював систематичні поставки скла різного маркування на територію російської федерації та має відпрацьовані зв`язки на території російської федерації та республіки білорусь.

А тому, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про необхідність продовження підозрюваному дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що сприятиме виконанню останнім процесуальних обов`язків, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не здатний запобігти встановленим у кримінальному провадженні ризикам щодо підозрюваного ОСОБА_8 , з чим погоджується і колегія суддів.

На час апеляційного розгляду наведені в ухвалі слідчого судді ризики неналежної процесуальної поведінки підозрюваного не зникли та не зменшились, з урахуванням обсягу обвинувачення та тяжкості вчинених кримінальних правопорушень.

Крім того, відповідно до правової норми п.5 ч.1 ст.176, ч.6 ст.176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Доводи захисника про порушення прав підозрюваного через невизначення йому розміру застави, не заслуговують на увагу, з наступних міркувань.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

З огляду на дискреційні повноваження слідчого судді при вирішенні питання про визначення розміру застави, враховуючи конкретні обставини кримінального провадження, колегія суддів погоджується із висновком слідчого судді про продовження щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, що відповідає вимогам закону.

Відтак, порушень вимог кримінального процесуального закону, які б ставили під сумнів законність та обґрунтованість постановленого у справі слідчим суддею рішення, не вбачається.

Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 30 травня 2025 року щодо ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4