печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 від здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000149 від 30.08.2021, -

ВСТАНОВИВ:

18.04.2025 до Печерського районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_3 про відвід слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 від здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000149 від 30.08.2021.

Мотивуючи заявлений відвід ОСОБА_3 вказує, що дії слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 є доказом його упередженого ставлення під час розслідування кримінального провадження, за наявності яких є підстави для його відводу. Слідчий ОСОБА_4 , незважаючи на чисельні звернення ОСОБА_3 , вже 4 роки, не вчиняє належні дії щодо виявлення усіх кримінальних проваджень, у яких здійснюється досудове розслідування. Його бездіяльність була предметом розгляду слідчими суддями більше 40 скарг щодо його бездіяльності. Але ОСОБА_4 систематично не виконує ухвали слідчих суддів щодо розгляду моїх клопотань, блокує досудове розслідування, про що свідчать більше 40 ухвал слідчих суддів, які він не виконав, у т..ч.: 757/40361/24-к, 757/40447/24-к, 757/40303/24-к, 757/40357/24-к, 757/40373/24-к, 757/40961/24-к, 757/40296/24-к, 757/40313/24-к, 757/40315/24-к, 757/40317/24-к, 757/40345/24-к, 757/40348/24-к, 757/41189/24-к.

Особа, що подала заяву в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду провадження повідомлявся належним чином про причини неявки не повідомив, в заяві зазначив про розгляд у його відсутність.

Слідчий у судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду заяви повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Суддею з урахуванням принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, визнано можливим розгляд заяви у відсутність нез`явившихся осіб.

Вивчивши заяву, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує існування у внутрішньому праві засобів, які надають можливість скористатися правами і свободами, закріпленими в Конвенції, незалежно від того, як вони подані в національній правовій системі. Це положення вимагає, щоб відповідний внутрішній орган вивчив зміст скарги, яка базується на Конвенції, та забезпечив необхідне виправлення порушеного права. (Рішення ЄСПЛ «Chahal v. UK, n. 145).

На національному рівні, у ч. 2 ст. 80 КПК України законодавчо закріплено право осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, заявляти відвід прокурору з підстав передбачених ст. 77 КПК України.

Статтею 36, 40 КПК України визначено, що прокурор, слідчий здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Перелік підстав, за наявності яких прокурор, слідчий безумовно підлягає відводу, визначений ст. 77 КПК України, зокрема вказано на умови: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, перекладач; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Положеннями ст. 80 КПК України розкрито поняття заяви про відвід, а саме частиною 5 вказаної статті передбачено, що відвід повинен бути вмотивованим.

Судовим розглядом встановлено, що Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000149 від 30.08.2021.

Відповідно до частини 2 статті 9 КПК України визначено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Так, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки ,що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі №5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 року, у справі №5-15п12).

Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом (частина 1, 2 статті 22 КПК України).

За таких обставин приходжу до переконання, що з метою уникнення сумнівів та забезпечення ефективності та об`єктивності досудового розслідування, заяву про відвід слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 2, 36, 40, 75-77, 81, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 від здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000149 від 30.08.2021 - задовольнити.

Відвести слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 від здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000149 від 30.08.2021.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1