ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/8585/25
провадження № 1-вп/753/1/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" травня 2025 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 , ознайомившись із заявою ОСОБА_2 про відновлення втрачених матеріалів кримінальної справи № 1-65/2004,

встановила:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був засуджений вироком Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 30 листопада 2004 року за п.п. 1, 2, 4, 6, 12 ч. 2 ст. 115; ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у виді довічного позбавлення волі (справа № № 1-65/2004).

За статтею 257 КК України ОСОБА_2 виправданий.

Цим же вироком засуджено ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 28 квітня 2005 року касаційну скаргу засудженого ОСОБА_2 залишено без задоволення, а вирок Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 30 листопада 2004 року - без зміни.

08 квітня 2025 року засуджений ОСОБА_2 надіслав заяву до Київського апеляційного суду про відновлення втрачених матеріалів кримінальної справи № 1-65/2004.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 22 квітня 2025 року про визначення підсудності до Дарницького районного суду м. Києва для розгляду по суті надійшла заява засудженого ОСОБА_2 про відновлення втрачених матеріалів.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 квітня 2025 року для розгляду цієї заяви визначено суддю ОСОБА_1 .

У заяві засуджений ОСОБА_2 порушує питання про відновлення втрачених матеріалів кримінальної справи № 1-65/2004 з метою перегляду кримінальної справи, оскільки вважає себе незаконно засудженим та висловлює незгоду з обставинами кримінальної справи. Заявник зазначає про необхідність у відновленні відеозапису слідчих дій стосовно ОСОБА_3 та інших співучасників. Вказує, що ці відеозаписи зберігаються у матеріалах справи, які знаходяться в Апеляційному суді Автономної Республіки Крим. При цьому наголошує, що матеріали наглядового провадження цієї справи можуть також зберігатись у Офісі Генерального прокурора. На думку заявника, відновлення порушеного права має відбутися шляхом відновлення втрачених матеріалів для захисту його прав та інтересів у судах України.

Суд, дослідивши зміст заяви та проаналізувавши відомості відкритих джерел щодо наявності судових рішень, дійшов такого висновку.

Розділом VII КПК України визначено підстави та порядок відновлення втрачених матеріалів кримінального провадження, вимоги до такої заяви, а також порядок такого судового провадження.

Відповідно до статті 525 КПК України учасники судового провадження мають право звертатися до суду із заявою про відновлення втрачених матеріалів кримінального провадження.

Положення ст. 527 КПК України вказують, що у заяві має бути зазначено, про відновлення яких саме матеріалів просить заявник, чи був ухвалений вирок, в якому процесуальному статусі перебував заявник, хто конкретно і в якості кого брав участь у судовому розгляді, місце проживання чи місцезнаходження цих осіб, що відомо заявнику про обставини втрати матеріалів кримінального провадження, про місцезнаходження копій документів кримінального провадження або відомостей щодо них, поновлення яких саме документів заявник вважає необхідним, для якої мети необхідне їх поновлення. До заяви про відновлення втрачених матеріалів кримінального провадження додаються документи або їх копії, навіть якщо вони не посвідчені в установленому порядку, що збереглися у заявника.

Водночас у порушення вимог ст. 527 КПК України в заяві не зазначено: повне місце проживання чи місце знаходження осіб, які брали участь у судовому розгляді та яких він просить суд викликати у судове засідання для підтвердження вимог своєї заяви. До матеріалів клопотання також не долучено будь-яких документів, які збереглись у засудженого (копій документів, довідок, паперів, відомостей, які стосуються цієї справи).

До того ж, заявник ОСОБА_7 хоч і зазначив, що відновлення втрачених матеріалів йому необхідне для перегляду вироку, але не зазначив конкретні обставини за яких можливий перегляд вироку стосовно нього, що набрав законної сили. Адже відсутність відомостей про те, в якій частині кримінальне провадження підлягає відновленню, створює непорозуміння.

Так, порушуючи питання про відновлення відеозапису слідчих дій стосовно засудженого ОСОБА_3 заявник стверджує, що це необхідно саме для захисту його прав та інтересів, оскільки вважає себе незаконно засудженим до покарання у виді довічного позбавлення волі, тобто фактично висловлює незгоду з вказаним рішенням та призначеним йому покаранням.

Однак, при цьому не наводить належних та переконливих доводів, як цей відеозапис може були використаний ним при перегляді справи за нововиявленими чи виключними обставинами.

У той же час, з даних Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що протягом останніх восьми років питання про перегляд судового рішення неодноразово підіймалось заявником. Наведене об`єктивно підтверджується змістом судових рішень судів апеляційної та касаційної інстанцій.

Окрім цього, ОСОБА_2 вже звертався до Дарницького районного суду м. Києва із аналогічною заявою про відновлення втрачених матеріалів кримінальної справи № 1-65/2004, яка була розглянута цією ж головуючою суддею майже рік тому (20.06.2024), за результатами чого було ухвалено рішення про відмову у відкритті провадження.

Поточна заява за своїм змістом є майже ідентичною до попередньої та не містить виправлення недоліків, які були підставою для попередньої відмови у відкритті провадження.

У випадку необхідності відновлення частини кримінального провадження, копії матеріалів якої зберігаються у певної особи ОСОБА_2 відповідно до вимог ч. 1 ст. 527 КПК України потрібно зазначити не лише «про відновлення яких саме матеріалів просить заявник», але й те, що перешкоджало їх відновленню раніше, при розгляді його питання іншими судами, зокрема, Печерським районним судом м. Києва, який у 2022 році вже вирішував питання про відновлення втрачених матеріалів за заявою засудженого ОСОБА_2 .

Актуальність питання щодо результатів розгляду аналогічних заяв ОСОБА_2 продиктовано принципом «правової визначеності», та повинно унеможливити ухвалення різних судових рішень за одних і тих самих питань.

Також суд звертає увагу заявнику, що він не позбавлений можливості самостійно звернутись із запитом щодо наявності окремих матеріалів у органах державної влади, про які він вказує, що вони мають у розпорядженні ці матеріали, про відновлення яких водночас просить суд у своїй заяві.

Приписами статті 528 КПК України встановлено, що у разі недотримання вимог змісту заяви суд постановляє ухвалу про залишення заяви без руху, якою встановлює заявникові строк, необхідний для усунення цих недоліків.

На підставі викладеного суд вважає, що заяву засудженого ОСОБА_2 про відновлення втрачених матеріалів кримінальної справи слід залишити без руху, надавши йому строк для усунення її недоліків строком двадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Керуючись ст. ст. 527-528 КПК України, суддя

постановила:

Заяву засудженого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про відновлення втрачених матеріалів кримінальної справи № 1-65/2004, залишити без руху.

Встановити заявнику ОСОБА_2 строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків протягом двадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити заявнику ОСОБА_2 , що у випадку не усунення недоліків заяви, вказаних в ухвалі суду у визначений у ній строк, у відкритті провадження за заявою про відновлення втрачених матеріалів кримінальної справи буде відмовлено.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1