Справа № 487/2704/24
Провадження № 1-кс/487/2839/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.06.2025 м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Херсонській області майора поліції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000491 від 27.10.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 5 ст. 111-1 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в ОВС відділу СУ ГУНП в Херсонській області майор поліції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000491 від 27.10.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 5 ст. 111-1 КК України, звернулася до слідчого судді з клопотанням, в якому просила накласти арешт на майно підозрюваної ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , а саме: житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 25612044), з забороною відчуження.

Клопотання слідчий обґрунтовує тим, що слідчим управління ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000491 від 27.10.2022 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 5 ст. 111-1 КК України.

23.05.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , є власником об`єкту нерухомого майна - житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 25612044).

У клопотанні слідчий посилається на те, що оскільки санкції ч. 2 ст. 111, ч. 5 ст. 111-1 КК України передбачають конфіскацію майна, є підстави, передбачені п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, для накладення арешту на майно підозрюваної ОСОБА_4 .

В судовому засіданні слідчий не була присутньою, надала до суду заяву, в якій просила розглянути клопотання за її відсутності.

З урахуванням положень ч. 2 ст. 172 КПК України розгляд клопотання про арешт майна проведено без повідомлення підозрюваної та її захисника, оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Частиною 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна (ч. 5 ст. 170 КПК).

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна (ч. 10 ст. 170 КПК).

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема, правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Судом встановлено, що слідчим управління ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному № 0000491 від 27.10.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи громадянкою України, фактично проживаючи в смт. Велика Лепетиха Каховського району Херсонської області, будучи достеменно поінформованою та розуміючи факт захоплення цього населеного пункту збройними силами Російської Федерації, усвідомлюючи, що суверенітет України поширюється на всю її територію, Україна є унітарною державою, а її територія в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною, та обізнаною про те, що територія Каховського району Херсонської області є невід`ємною складовою частиною України, у невстановлені досудовим розслідуванням часі та місці, але не пізніше 01.09.2022, реалізуючи прямий умисел, добровільно погодилася на пропозицію невстановлених під час проведення досудового розслідування представників держави-агресора (Російської Федерації) та зайняла посаду «директора территориального центра соціального обслуживания Великолепетихской военно-гражданской администрации» (мовою оригіналу), яка пов`язана з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій.

Так, «Указом № 32-у от 29.08.2022 Временно исполняющего обязанности Главы Военно-гражданской администрации Херсонской области» (мовою оригіналу) затверджено «Положение о Великолепетихской военно-гражданской администрации» (мовою оригіналу, далі ВГА), відповідно до п. 7 п. п. «б» якого, до повноважень голови ВГА входить призначення на посаду та звільнення з посади посадових та службових осіб, інших співробітників ВГА.

Так званим головою «Великолепетихской военно-гражданской администрации» (мовою оригіналу) ОСОБА_5 (відносно якого Київським районним судом міста Одеса 14.11.2023 винесено вирок та визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України) наказом № 4-к від 01.09.2022 на підставі п. 7 п.п. «б» вищевказаного «Положения о Великолепетихской военно-гражданской администрации» (мовою оригіналу) призначено ОСОБА_4 на посаду так званого директора «территориального центра соціального обслуживания Великолепетихской ВГА» (мовою оригіналу).

У подальшому ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді так званого директора «территориального центра соціального обслуживания Великолепетихской ВГА» (мовою оригіналу), 02.12.2022, діючи на підтримку та з метою реалізації рішень держави-агресора РФ, а саме: федерального закону від 21.11.2022 № 451-ФЗ «Про внесення змін в федеральний закон «Про введення в дію частини першої цивільного кодексу Російської Федерації» (мовою оригіналу, російською - Федеральный закон от 21.11.2022 N 451-ФЗ «О внесении изменений в Федеральный закон «О введении в действие части первуй Гражданского кодекса Российской Федерации»), яким визначено не пізніше 31.12.2022 внести та зареєструвати підприємства, розташовані на території, зокрема, Херсонської області, у єдиному державному реєстрі юридичних осіб Російської Федерації, а також рішення федеральної податкової служби РФ від 25.11.2022, перебуваючи на території смт. Велика Лепетиха Херсонської області, не пізніше 02.12.2022 здійснила державну реєстрацію так званого «Комунального предприятия «Великолепетихский территориальный центр соціального обслуживания» (мовою оригіналу) в окупаційних органах держави-агресора РФ.

Перебуваючи на посаді директора, ОСОБА_4 здійснювала керівництво та управління господарською та фінансовою діяльністю підприємства, здійснювала виплати місцевим мешканцям грошових коштів, надавала списки місцевих мешканців окупаційній адміністрації, агітувала ставати на облік до соціальної служби, проводила іншу діяльність, пов`язану з організацією роботи незаконно створеного органу влади. Крім того, ОСОБА_4 особисто приймала громадян на роботу до незаконного органу влади та вимагала дотримуватись режиму, який встановлено окупаційними військами.

Крім того, згідно з протоколом Великолепетиської селищної територіальної виборчої комісії Каховського району Херсонської області «Про результати виборів депутатів Великолепетиської селищної ради в Єдиному багатомандатному виборчому окрузі» ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрано депутатом Великолепетиської селищної ради Каховського району від місцевої організації політичної партії «Наш край» на перших місцевих виборах депутатів указаної ради 25 жовтня 2020 року.

На ОСОБА_4 , як депутата Великолепетиської селищної ради Каховського району Херсонської області восьмого скликання, покладено відповідні обов`язки та права, передбачені Законом України «Про статус депутатів місцевих рад», та відповідну відповідальність за невиконання вказаних правових норм, зміст яких їй достовірно відомий.

Незважаючи на покладені на неї права та обов`язки депутата Великолепетиської селищної ради ХІІІ скликання, в умовах, коли Український народ героїчно протистоїть російському агресору, ОСОБА_4 порушила вимоги ст. ст. 1, 2, 5, 17 Конституції України, зрадила українській державі та всьому Українському народові, вчинивши злочини проти основ національної безпеки України за наступних обставин.

У період квітня-травня 2022 року представниками збройних формувань російської федерації, всупереч законному порядку, установленому Конституцією України, Законами України «Про місцеві державні адміністрації», «Про місцеве самоврядування в Україні» та іншими діючими нормативно-правовими актами, на тимчасово окупованій території Херсонської області цілеспрямовано створено підпорядковану, керовану та фінансовану Російською Федерацією окупаційну адміністрацію, так звану «Военно-гражданскую администрацию Херсонской области» (мовою оригіналу), у складі якої функціонують територіальні адміністрації, у тому числі і так звана «Великолепетихская военно-гражданская администрация» (мовою оригіналу), положення щодо діяльності якої затверджено на підставі наказу № 32-у від 29.08.2022 «Об утверджении Положения о Великолепетихской военно гражданской администрации» (мовою оригіналу).

При цьому представники підконтрольних російській федерації самопроголошених органів узурпували виконання владних функцій держави, а також легітимних державних і комунальних підприємств, установ та організацій на тимчасово окупованій території Херсонської області та, зокрема, на території Великолепепетиської селищної територіальної громади Херсонської області, здійснювали підбір кадрів для зайняття посад в незаконних самопроголошених органах, державних підприємствах, у тому числі із числа громадян України, які на той час перебували на вказаній тимчасово окупованій території. Кінцевою метою окупаційних органів була інтеграція та подальше незаконне включення захопленої частини суверенної держави Україна до складу Російської Федерації.

Достовірно знаючи про вищевказані обставини, які є загальновідомим фактом, ОСОБА_4 , будучи громадянкою України, депутатом Великолепетиської селищної ради Каховського району Херсонської області, перебуваючи на посаді директора КЗ «Великолепетиського територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Великолепетиської селищної ради, порушила присягу громаді та народові України з ідеологічних мотивів, переслідуючи мету заподіяння шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній та інформаційній безпеці України, умисно добровільно перейшла на бік ворога в період збройного конфлікту та надавала допомогу країні-агресору (Російській Федерації) у проведенні підривної діяльності проти України у період воєнного стану, тобто передбачала, усвідомлювала характер своїх суспільно небезпечних дій та бажала настання суспільно небезпечних наслідків.

Так, після захоплення смт. Велика Лепетиха Каховського району Херсонської області Збройними Силами Російської Федерації, ОСОБА_4 , будучи обізнаною про те, що територія Каховського району Херсонської області є невід`ємною складовою частиною України, знаходячись в смт. Велика Лепетиха Каховського району Херсонської області, не пізніше 01.09.2022 (більш точний час у ході досудового розслідування не встановлено) добровільно зайняла керівну посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у незаконно створеній окупаційною владою так званій «Великолепетихской военно-гражданской администрации» (мовою оригіналу), що здійснює свою діяльність на тимчасово окупованій території Великолепетиської селищної та Рубанівської сільської територіальних громад Каховського району Херсонської області, а саме «директора территориального центра соціального обслуживания Великолепетихской ВГА» (мовою оригіналу).

ОСОБА_4 , переслідуючи мету заподіяння шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, державній та інформаційній безпеці України, у тому числі шляхом втручання у внутрішню політику держави у сфері соціального захисту населення, розпалювання проросійських та сепаратистських настроїв серед населення громади, з метою забезпечення можливості реалізації наданих їй окупаційною адміністрацією повноважень, підтримки її рішень та дій, за сприяння розміщених на тимчасово окупованій території Херсонської області військових формувань держави-агресора шляхом залякування, навіювання та агітації пропагандистських настроїв серед місцевих жителів вчиняла дії на установлення та функціонування окупаційної влади на території Великолепетиської селищної та Рубанівської сільської територіальних громад Каховського району Херсонської області.

Починаючи з 01.09.2022, ОСОБА_4 , виконуючи організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, діючи з метою виконання злочинних завдань окупаційної адміністрації держави-агресора, покладених на неї як на «директора территориального центра соціального обслуживания Великолепетихской ВГА» (мовою оригіналу) від окупаційної влади, виконувала накази та розпорядження так званої «Великолепетихской военно-гражданской администрации» (мовою оригіналу).

ОСОБА_4 , переслідуючи мету та бажання спонукати місцевих мешканців оформити російські паспорти та отримати громадянство окупаційної держави, агітувала громадян подавати документи для отримання виплат в окупаційному органі; розповсюджувала серед окремих фінансово залежних категорій громадян агітаційні матеріали, зміст яких був спрямований на виправдання збройної агресії РФ та підтримання політики окупаційної влади; оформлювала грошову допомогу особам, які підтримували окупаційну владу.

Таким чином, ОСОБА_4 , будучи громадянкою України, депутатом Великолепетиської селищної ради Каховського району Херсонської області 8 скликання, усвідомлюючи проведення активної підривної діяльності проти України представниками спецслужб, правоохоронних та інших органів державної влади РФ, бажаючи допомогти окупаційній адміністрації РФ та зробити свій особистий внесок в утворення та функціонування на території Херсонської області незаконно створених окупаційною владою органів, у порушення вимог ст. 65 Конституції України, якою передбачено обов`язок громадян України щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, умисно, добровільно прийняла пропозицію окупаційної влади щодо призначення її на посаду директора так званого «территориального центра соціального обслуживания Великолепетихской ВГА» (мовою оригіналу). Перейшовши на бік ворога, погодилася діяти під керівництвом та за вказівками окупаційної влади РФ.

З 01.09.2022 ОСОБА_4 у співпраці з окупаційною владою вчиняла умисні дії на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, державній, економічній та інформаційній безпеці України шляхом створення умов для функціонування незаконно створеного окупаційною владою органу «территориального центра соціального обслуживания Великолепетихской ВГА» (мовою оригіналу).

Метою надання ОСОБА_4 допомоги Російській Федерації та її представникам у проведенні підривної діяльності проти України стало формування та досягнення економічного впливу та фінансової залежності населення тимчасово окупованої частини Херсонської області, а також формування умов для фактичного переходу частини території України під її юрисдикцію.

23.05.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 5 ст. 111-1 КК України, та, відповідно до вимог ст. 135 КПК України, повідомлення про підозру опубліковано в газеті «Урядовий кур`єр» та на сайті Офісу Генерального прокурора.

Крім того, ОСОБА_4 було викликано до СУ ГУНП в Херсонській області для допиту та участі у слідчих діях шляхом публікації повісток на сайті офісу Генерального прокурора та в газеті «Урядовий кур`єр».

Проте, підозрювана ОСОБА_4 до слідчого не прибула, будь-які документи, які підтверджують поважність причин неприбуття, не надала.

Постановою прокурора від 04.06.2025 у кримінальному провадженні підозрювану ОСОБА_4 оголошено у розшук.

Відповідно до ст. 59 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Якщо конфіскується частина майна, суд повинен зазначити, яка саме частина майна конфіскується, або перелічити предмети, що конфіскуються.

Конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу.

Перелік майна, що не підлягає конфіскації, визначається законом України.

Злочини, передбачені ст. ст. 111, 111-1 КК України є злочинами проти основ національної безпеки України.

Діяння, передбачені ч. 2 ст. 111 КК України, караються позбавленням волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна.

Крім того, санкція ч. 5 ст. 111-1 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

Отже, закон про кримінальну відповідальність передбачає можливість конфіскації майна у випадку засудження особи за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 14.3.2025 ОСОБА_4 на праві приватної власності належить житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим у клопотанні доведені правові підстави, передбачені ч. 2 ст. 173 КПК України, для арешту майна, та його мету, визначену п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочинів проти основ національної безпеки, передбачених ст. 111, ч. 5 ст. 111-1 КК України, за які закон передбачає конфіскацію майна як вид покарання, та існує ризик відчуження майна підозрюваною іншим особам, а тому клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Оскільки арешт накладається з метою конфіскації майна як виду покарання, відповідно до ст.170 КПК України, існують підстави для тимчасового позбавлення підозрювану права на розпорядження вказаним майном.

Слідчий суддя зазначає, що на даному етапі таке обмеження права власності є розумним та співмірним із завданнями кримінального провадження, а незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Керуючись ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на майно підозрюваної ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , а саме: житловий будинок АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 25612044), заборонивши розпоряджатися вказаним майном.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1