Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/374/25
Провадження № 1-кп/475/143/25
У Х В А Л А

21.05.2025смт. Доманівка

Доманівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря с/з ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі. Доманівка кримінальне провадження №0000024 від 03.02.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Маринівка Доманівського району Миколаївської області, українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовця по мобілізації на посаді стрільця-гранатометника військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «сержант», раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушеня, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

28.03.2025 року на розгляд до суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч.1 ст.125 КК України.

Ухвалою суду від 02.04.2025 року кримінальне провадження в частині обвинувачення за ч.1 ст.125 КК України - закрито через відмову потерпілого ОСОБА_6 від обвинувачення.

Прокурор в судовому засіданні подав клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 строком на 60 днів, в якому посилається на те, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушеня, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України. До обвинуваченого ОСОБА_4 під час досудового розслідування та судом застосовувався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб. Ризики обумовлені тим, що обвинувачений ОСОБА_4 перебуваючи на волі може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Крім того, згідно ст. 176 КПК України застосування більш м`якого запобіжного заходу до обвинуваченого не є можливим. На підставі вищезазначеного прокурор, вважає за доцільне обрати саме цей запобіжний захід, який забезпечить виконання обвинуваченим його обов`язків.

Прокурор в судовому засіданні в режимі відеоконференції підтримав подане клопотання про продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , зазначив, що його звільнення з-під варти може призвести до ризиків передбачених ст.177 КПК України та обґрунтованих у клопотанні, тому просить суд розглянути клопотання в даному судовому засідання.

Обвинувачений ОСОБА_4 щодо клопотання про продовження застосованого відносно ньогозапобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечив та просив відмовити у його задоволенні, посилаючись на відсутність ризиків, натомість просить змінити застосований запобіжний захід на домашній арешт.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримала думку свого підзахисного та просить змінити застосований відносно ОСОБА_4 запобіжний захід на домашній арешт.

Потерпілий ОСОБА_6 та представник потерпілого ОСОБА_7 в підготовче судове засідання не з`явилися, належно повідомлені про час та місце проведення підготовчого судового засідання, представник потерпілого ОСОБА_8 подала заяву про розгляд кримінального провадження у її відсутність.

Заслухавши думки учасників судового засідання, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд, враховуючи характер інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, мету і підстави застосування запобіжних заходів, визначенихст. 177 КПК України, дійшов висновку про необхідність продовження тримання ОСОБА_4 , під вартою виходячи з наступного.

При вирішенні клопотання щодо продовження обвинуваченому заходу забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Статтею 5 Рекомендації Комітету Європи від 27.06.1980 р. «Про взяття під варту до суду» зауважується на тому, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. Важливим критерієм орієнтуючись на який слід застосовувати видзапобіжного заходу повинна бути санкція за злочин вчинений обвинуваченим, тобто чим більш сувора санкція передбачена за злочин поставлений обвинуваченому в вину тим більш суворий запобіжний захід повинен бути обраний щодо нього.

Оцінюючи наявність ризиків, які можуть стати підставою для продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 , визначених ч. 1ст. 177 КПК України, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 перебуваючи на волі може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Таким чином, суд не вбачає доцільності у зміні раніше застосованого щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу, оскільки будь-яких нових даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбаченихст. 177 КПК України, для застосування стосовно останнього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні на даній стадії процесу не встановлено.

Враховуючи вимоги ч. 3ст. 199 КПК України, суд при вирішенні питання щодо доцільності подальшого тримання під вартою обвинуваченого, повинен враховувати зокрема таке: чи не зменшився заявлений ризик або чи не з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; встановити наявність обставин, які перешкоджають завершенню провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

В свою чергу слід зазначити, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею177 (частина 1 статті 184 КПК).

Разом з тим, суд вважає, що тимчасова ізоляція обвинуваченого ОСОБА_4 від суспільства є цілком виправданою мірою, насамперед превентивною, оскільки, окрім захисту прав і інтересів обвинувачених, суд повинен приймати до уваги захист інтересів суспільства в цілому і запобігти можливій злочинній діяльності особи, якій пред`явлено підозру та висунуто обвинувачення у вчиненні тяжкого злочину, а тому приходить до висновку про необхідність продовжити відносно останнього винятковий вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить їхню належну процесуальну поведінку, а також не зможе запобігти встановленим у судовому засіданні ризикам, передбаченим частиною першою статті 177 КПК України.

Суд вважає, що ступінь ризиків, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, на даному етапі провадження не зменшились. Нових даних на підтвердження неможливості утримання обвинуваченого під вартою до суду не надійшло, судовий розгляд не завершено.

Суд вважає, що раніше застосований відносно обвинуваченого запобіжний захід з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення на даний час не виходить за межі

розумного строку і кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Разом з тим доводи сторони захисту щодо можливої зміни запобіжного заходу на домашній арешт,суд до уваги не бере, оскільки дані обставини не виключають тих ризиків, які є обґрунтованими та реальними у випадку звільнення обвинуваченого з під варти, а тому у задоволенні клопотання сторони захисту слід відмовити.

За таких обставин, слід задовольнити клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого.

Керуючись п. 1ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст.27, 176-178,183,194,199,314-316, 331,369,372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 - задовольнити.

Запобіжний захід, застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, залишити без змін, продовживши строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 19.07.2025 року.

Відкласти судове засідання до 11-00 год 09.07.2025 року

Копію ухвали вручити обвинуваченому, його захиснику та прокурору.

Копію ухвали направити для виконання до Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор» м.Миколаїв.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду не зупиняє її виконання.

СуддяОСОБА_1