Провадження №: 1-в/755/300/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"31" липня 2025 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_4 , про звільнення від відбування покарання,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в:

Адвокат ОСОБА_3 , яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_4 , звернулась до Дніпровського районного суду м. Києва з клопотанням про звільнення засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання, призначеного вироком Київського апеляційного суду від 26.12.2024 року за ч. 2 ст. 286 КК України на підставі п. «в» ст. 1 ЗУ «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, враховуючи те, що засуджений не позбавлений батьківських прав та має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 та засуджений ОСОБА_4 клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Прокурор заперечила, посилаючись на відсутність доказів того, що засуджений не позбавлений батьківських прав.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного.

Вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 24.11.2023 року ОСОБА_4 визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 286 КК України.

Вироком Київського апеляційного суду від 26.12.2024 року, визнано ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді 3 років позбавлення волі, без позбавлення права керувати транспортними засобами. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 2 роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Постановою Верховного Суду від 28.05.2025 року вирок Київського апеляційного суду від 26.12.2024 року щодо ОСОБА_4 залишено без змін.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) пов`язане з виконанням вироку подається до суду, який ухвалив вирок, у разі вирішення питань, передбачених п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України.

Також відповідно до ст. 86 Кримінального кодексу України амністія оголошується законом України стосовно певної категорії осіб. Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.

Згідно п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію в 2016 році» від 22.12.2016 року, звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, зокрема особи не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року його дія поширюється на осіб, які вчинили злочини до набрання ним чинності включно.

Крім того, відповідно до ст. 152 КВК України, підставами звільнення від відбування покарання є: відбуття строку покарання, призначеного вироком суду; закон України про амністію; акт про помилування; скасування вироку суду і закриття кримінального провадження; закінчення строків давності виконання обвинувального вироку; умовно-дострокове звільнення від відбування покарання; хвороба; інші підстави, передбачені законом».

У той же час, як убачається з матеріалів провадження та встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_4 засуджено за необережний нетяжкий злочин та, на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, засуджений не позбавлений батьківських прав та має на утриманні двох дітей, яким не виповнилось 18 років, а саме: доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Що стосується доводів прокурора про не доведення засудженим та захисником факту не позбавлення засудженого батьківських прав, то будь-яких даних, які б спростовували або ж ставили під сумнів доводи засудженого та захисника про наявність у нього двох неповнолітніх дітей , щодо яких він не був позбавлений батьківських прав, суду надано не було. Таким чином, суд вважає, що засуджений ОСОБА_4 не позбавлений батьківських прав, а тому існують підстави для його звільнення на підставі п. «в» ст. 1 ЗУ «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року.

Отже, враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість клопотання адвоката ОСОБА_3 та вважає за можливе звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання, призначеного вироком Київського апеляційного суду від 26.12.2024 року за ч. 2 ст. 286 КК України, на підставі п. «в» ст. 1 ЗУ «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 86 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, ЗУ «Про амністію у 2016 році», суд, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_4 , про звільнення від відбування покарання задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від відбування покарання, призначеного вироком Київського апеляційного суду від 26.12.2024 року за ч. 2 ст. 286 КК України на підставі п. «в» ст. 1 ЗУ «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя