ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2025 Справа №607/8085/25 Провадження №1-кп/607/1422/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000153 від 28 жовтня 2024 року стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернопіль, українця, громадянина України, із вищою освітою, одруженого, непрацюючого, офіційно непрацевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з наказом Тернопільської митниці Державної митної служби України № 229-о від 19.06.2024 ОСОБА_3 призначено з 20.06.2024 на посаду головного державного інспектора ВМО № 4 МП «Тернопіль» Тернопільської митниці.

Наказом Тернопільської митниці Державної митної служби України № 350-о від 27.09.2024 ОСОБА_3 призначено з 01.10.2024 на посаду головного державного інспектора ВМО № 1 MП «Тернопіль» Тернопільської митниці.

У відповідності до вимог ст. 19 Конституції України, посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування зобов?язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Кожен зобов?язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Відповідно до статті 7 Митного кодексу України, встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил, організація і забезпечення діяльності митних органів та інші заходи, спрямовані на реалізацію державної митної політики, становлять митну справу.

Митна справа здійснюється з додержанням прийнятих у міжнародній практиці форм декларування товарів, методів визначення митної вартості товарів, систем класифікації та кодування товарів та системи митної статистики, інших загальновизнаних у світі норм і стандартів. Засади митної справи, зокрема, правовий статує митних органів, митна територія та митний кордон України, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, митні режими та умови їх застосування, заборони та/або обмеження щодо ввезення в Україну, вивезення з України та переміщення через територію України транзитом окремих видів товарів, умови та порядок справляння митних платежів, митні пільги, визначаються цим Кодексом та іншими законами України.

У відповідності до статті 543 Митного кодексу України, безпосереднє здійснення митної справи покладається на митні органи.

Згідно із статтею 4 Митного кодексу України, митні органи - це центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, митниці та митні пости.

Згідно п. п. 1, 2 3, 7 Положення про Державну митну службу України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 № 227, Державна митна служба України (далі по тексту - Держмитслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну митну політику, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування законодавства з питань державної митної справи.

Держмитслужба у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства, реалізуючи свої повноваження безпосередньо та через територіальні органи до яких належать митниці та спеціалізовані органи.

У відповідності до п. п. 1, 7 Положення про Тернопільську митницю, затвердженого наказом Міністерства фінансів від 29.10.2020 № 489, Тернопільська митниця (далі - митниця) є митним органом, який у зоні своєї діяльності безпосередньо здійснює митну справу, забезпечує виконання завдань, покладених на митні органи, а також реалізацію делегованих повноважень Держмитслужби як її відокремлений підрозділ.

Зоною діяльності Митниці є територія Тернопільської області. Митниця здійснює свої повноваження (у тому числі й окремі делеговані повноваження Держмитслужби) як безпосередньо, так і через митні пости, які є структурними підрозділами Митниці.

Згідно із статтею 547 Митного кодексу України, митний пост є митним органом, який входить до складу митниці як структурний підрозділ і в зоні своєї діяльності забезпечує виконання завдань, покладених на митні органи.

У відповідності до п.п. 2, 3, 7, 8, 9, 10, 11, 13, 14, 16 «Положення про митний пост «Тернопіль» Тернопільської митниці» затвердженого наказом Тернопільської митниці від 31.12.2020 № 2 (у редакції наказу Тернопільської митниці № 193 від 01.11.2021) митний пост «Тернопіль» Тернопільської митниці (далі - Митний пост) є митним органом, який входить до складу Тернопільської митниці як структурний підрозділ і в зоні своєї діяльності забезпечує виконання завдань покладених на Тернопільську митницю.

Митний пост у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, міжнародними договорами України, згода на обов?язковість яких надана Верховною Радою України, Митним кодексом України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, нормативно-правовими актами Міністерства фінансів України, іншими актами законодавства, розпорядженнями Держмитслужби, дорученнями Голови Держмитслужби (особи, яка виконує його обов?язки), його першого заступника та заступників, наказами Митниці, дорученнями начальника Митниці (особи, яка виконує його обов?язки), його першого заступника та заступників, положенням про Тернопільську митницю та цим Положенням.

Митний пост здійснює свою діяльність та митні формальності за адресою свого розташування, за місцями розташування підрозділів митного оформлення, які входять до його складу, та поза їх місцем розташування, з урахуванням положень статті 247 Митного кодексу України у визначеній зоні діяльності.

Зоною діяльності Митного поста є: м. Тернопіль, Тернопільський, Кременецький райони Тернопільської області.

До складу Митного поста входять підрозділи митного оформлення, розташовані за адресою:

1) відділ митного оформлення № 1, адреса: 46010, м. Тернопіль, вул. Текстильна, 28А;

2) відділ митного оформлення № 2, адреса: 46004, м. Тернопіль, вул. Текстильна, 38;

3) відділ митного оформлення № 3, адреса: 46001, м. Тернопіль, вул. Лук`яновича Д, 8;

4) сектор митного оформлення, адреса: 47300, Тернопільська область, м. Збараж, майдан Кармелюка, 5.

Завдання та функції підрозділів (відділів, сектору) митного оформлення, які входять до складу митного поста, визначаються положеннями про ці підрозділи, які погоджуються начальником митного поста та затверджуються начальником Митниці.

Посадові обов?язки посадових (службових) осіб Митного поста визначаються посадовими інструкціями, розробленими та затвердженими у порядку, визначеному законодавством, та встановлюють межі компетенції та спосіб реалізації функцій Митного поста.

Основними завданнями Митного поста є: забезпечення в межах повноважень реалізації державної митної політики та державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування законодавства з питань митної справи, запобігання та протидії контрабанді, боротьби з порушеннями митних правил; здійснення в межах повноважень контролю за порядком та умовами переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України, організація та забезпечення здійснення інших заходів, спрямованих на реалізацію державної митної політики, що становлять митну справу.

Митний пост у зоні своєї діяльності, відповідно до покладених на нього завдань, здійснює повноваження визначені законодавчими та іншими нормативно-правовими актами, серед іншого:

- забезпечує та здійснює контроль за дотриманням вимог законодавства з питань митної справи та в межах повноважень, визначених законом, законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на Митницю, під час переміщення товарів через митний кордон України та після завершення операцій з митного контролю та митного оформлення;

- забезпечує та здійснює контроль за застосуванням митних режимів, цільовим використанням товарів, поміщених у відповідний митний режим;

- забезпечує виконання митних формальностей відповідно до вимог законодавства з питань митної справи;

- запобігає та протидіє контрабанді, здійснює боротьбу з порушеннями митних правил на митній території України у зоні своєї діяльності;

- забезпечує контроль за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплати у повному обсязі платниками податків до відповідного бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких законом покладено на Держмитслужбу;

- здійснює контроль за правильністю визначення митної вартості товарів відповідно до законодавства з питань митної справи, а також за правильністю класифікації та визначення країни походження товарів, що переміщуються через митний кордон України, в тому числі після завершення операцій з митного контролю та митного оформлення;

- проводить аналіз та здійснює управління ризиками з метою визначення форм та обсягів митного контролю, забезпечує проведення моніторингу ризикових операцій зовнішньоекономічних операцій з метою управління ризиками;

- здійснює контроль за дотриманням підприємствами і громадянами установленого законодавством порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України;

- здійснює контроль за дотриманням усіма суб?єктами зовнішньоекономічної діяльності та громадянами встановлених законодавством заборон та обмежень щодо переміщення окремих видів товарів через митний кордон України; здійснює заходи для недопущення переміщення через митний кордон України товарів, на які встановлені обмеження щодо їх переміщення через митний кордон, без документів, що підтверджують дотримання таких обмежень, товарів, на які встановлено заборони, а також товарів, які не відповідають вимогам якості та безпеки;

- здійснює митний контроль та митне оформлення товарів і транспортних засобів комерційного призначення;

- забезпечує контроль за правильністю заповнення та використання митних декларацій, внесення змін та визнання декларацій недійсними;

- здійснює митний та виконує митні формальності щодо товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, у тому числі на підставі електронних документів (електронне декларування), за допомогою технічних та спеціальних засобів контролю;

- здійснює у випадках, передбачених законом, складання протоколів про адміністративні правопорушення;

- здійснює державний нагляд (контроль) за діяльністю митних брокерів та їх представників (агентів з митного оформлення), а також контроль за провадженням певних видів діяльності, перелік яких визначено Митним кодексом України; у передбачених Митних кодексом України випадках надає пропозиції керівництву Митниці щодо зупинення дії, анулювання та переоформлення дозволів на провадження певних видів діяльності;

- здійснює інші повноваження, визначені законодавчими та іншими нормативно- правовими актами.

Посадові особи Митного поста користуються правами, передбаченими законодавчими та іншими нормативно-правовими актами.

Поряд з цим, у відповідності до посадової інструкції, затвердженої в.о. начальника Тернопільської митниці ОСОБА_6 від 03.06.2024, метою посади головного державного інспектора ВМО № 2 митного поста «Тернопіль» Тернопільської митниці, яку обіймає ОСОБА_3 , є дотримання встановленого порядку і умов переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил.

У відповідності до ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» правоохоронні органи - органи прокуратури, Національної поліції, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, Бюро економічної безпеки України, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 490 Митного кодексу України, протокол про порушення митних правил мають право складати посадові особи, які відповідно до посадових інструкцій уповноважені здійснювати митний контроль, митне оформлення і пропуск товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України і які безпосередньо виявили порушення митних правил.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про запобігання корупції» посадовим та службовим особам Держмитслужби забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов?язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, у тому числі використовувати будь-яке державне чи комунальне майно або кошти в приватних інтересах.

Згідно із ст. 23 Закону України «Про запобігання корупції» посадовим та службовим особам Держмитслужби забороняється безпосередньо або через інших осіб вимагати, просити, одержувати подарунки для себе чи близьких їм осіб від юридичних або фізичних осіб у зв?язку із здійсненням такими особами діяльності, пов?язаної із виконанням функцій держави.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про запобігання корупції» особа, уповноважена на виконання функцій держави, у разі надходження пропозиції щодо неправомірної вигоди або подарунка, незважаючи на приватні інтереси, зобов?язана невідкладно вжити заходів щодо: відмови від пропозиції; за можливості ідентифікувати особу, яка зробила пропозицію; залучити свідків, якщо це можливо, у тому числі з числа співробітників; письмово повідомити про пропозицію безпосереднього керівника (за наявності) або керівника відповідного органу, підприємства, установи, організації, спеціально уповноважених суб?єктів у сфері протидії корупції.

Встановлено, що у вересні 2024 року (точна дата та час в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_7 звернувся до головного державного інспектора ВМО № 1 МП «Тернопіль» Тернопільської митниці ОСОБА_3 за отриманням інформації щодо порядку та вартості розмитнення 5 автомобілів, які він планує завозити для себе та третіх осіб.

Після цього (точного часу та місця досудовим розслідуванням не встановлено) у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення інспекторами ВМО № l МП «Тернопіль» Тернопільської митниці, як уповноваженими особами на виконання функцій держави, щодо сприяння у безперешкодному розмитненні 5 автомобілів.

Реалізовуючи свій злочинний умисел ОСОБА_8 07.10.2024 у м. Тернополі під час особистої зустрічі з ОСОБА_7 висловив йому прохання надати неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в розмірі 100 доларів США за кожний автомобіль, за його вплив на прийняття рішення інспекторами ВМО № 1 МП «Тернопіль» Тернопільської митниці щодо їх розмитнення.

Надалі ОСОБА_8 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення інспекторами ВМО № 1 МП «Тернопіль» Тернопільської митниці, 07.01.2025 під час телефонної розмови із ОСОБА_7 повідомив останньому, що у разі надання йому неправомірної вигоди в розмірі 100 доларів США за кожний автомобіль, він вплине на інспекторів ВМО № 1 МП «Тернопіль» Тернопільської митниці щодо безперешкодного їх розмитненням.

В подальшому, реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 10.01.2025 близько 10:00 год під час попередньо домовленої зустрічі із ОСОБА_7 , перебуваючи у м. Тернопіль по вул. Текстильна, одержав від ОСОБА_7 частину неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів в розмірі 200 доларів США за сприяння у митному оформленні працівниками ВМО №1 МП «Тернопіль» Тернопільської митниці автомобіля RENAULT CLIO 2008 року виготовлення та VOLKSWAGEN GOLF 2000 року випуску.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел направлений на одержання неправомірної вигоди за його вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, ОСОБА_3 16.01.2025 року (місце вчинення кримінального правопорушення встановити не можливо) шляхом отримання грошового переказу на належну йому банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 одержав від ОСОБА_7 раніше обумовлену неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в розмірі 4300 грн, що еквівалентно 100 доларів США за вплив на прийняття рішення службовими особами ВМО № 1 МП «Тернопіль» Тернопільської митниці автомобіля, під час проведення митного оформлення автомобіля VOLKSWAGEN GOLF 2000 року випуску, який розмитнювався в інтересах ОСОБА_7 .

Надалі продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел ОСОБА_8 12.02.2025 близько 17:00 год під час попередньо домовленої зустрічі із ОСОБА_7 , перебуваючи у м. Тернопіль вул. Текстильна, 28, одержав від ОСОБА_7 раніше обумовлену неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в розмірі 200 доларів США за вплив на прийняття рішення службовими особами ВМО № 1 МП «Тернопіль» Тернопільської митниці автомобіля, під час проведення митного оформлення автомобілів FORD FOCUS 2006 року випуску та RENAULT MEGAN SC 2006 року випуску.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується в одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України.

17.04.2025 між прокурором у кримінальному провадженні прокурором Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участі захисника ОСОБА_5 , на підставі ст. ст. 468, 469, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.

Зміст укладеної угоди про визнання винуватості.

При вирішенні питання про укладення даної угоди враховано наступні обставини:

1) ступінь характер сприяння підозрюваного ОСОБА_9 у кримінальному провадженні щодо нього, а саме: надання ним правдивих показань, беззаперечне визнання ним своєї винуватості в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, його належна процесуальна поведінка, дотримання всіх покладених слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу обов?язків згідно з ч. 5 ст. 194 КПК України, невчинення дій, які б перешкоджали кримінальному провадженню;

2) ступінь тяжкості злочину, інкримінованого ОСОБА_10 , зокрема, належність кримінального правопорушення (злочину), відповідно до ст. 12 КК України, до такого, що є нетяжким;

3) відсутність матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок вчинення інкримінованого кримінального правопорушення;

4) особу підозрюваного ОСОБА_10 , який раніше не судимий, характеризується позитивно;

5) наявність суспільного інтересу в швидкому досудовому розслідуванні та судовому провадженні, яке забезпечить справедливе, своєчасне та невідворотне покарання ОСОБА_3 за вчинення кримінального правопорушення;

Відповідно до угоди, прокурор та обвинувачений ОСОБА_8 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 369-2 України та погодилися на призначення покарання у виді штрафу в розмірі 5 500 (п`яти тисяч п`ятисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 93 500 (дев`яносто три тисячі п`ятисот) гривень.

На призначення зазначеного покарання обвинувачений ОСОБА_8 згоден.

Також в угоді враховано умови застосування спеціальної конфіскації до грошових коштів в сумі 2000 доларів США та 4300 гривень, одержаних ОСОБА_3 внаслідок вчинення кримінального правопорушення та є доходами від нього.

Відповідно до угоди, сторонам відомо та зрозуміло, що відповідно до вимог ст. 473 КПК України наслідком укладення та затвердження даної угоди про визнання винуватості для прокурора і обвинуваченого є обмеження їх права на оскарження вироку згідно з положеннями пункту першого частини першої статті 394 та пункту першого частини третьої статті 424 КПК України, а для обвинуваченого - також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 КПК України.

В угоді сторонами обумовлено наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості. Перевірка судом відповідності угоди вимогам КПК України та положення закону, якими він керується.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_8 беззастережно визнав свою вину, підтвердив свою згоду на призначення узгодженого покарання, а також те, що цілком розуміє свої права, які передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнав себе винним, вид покарання, що буде застосований до нього, у разі затвердження угоди.

Обвинувачений ОСОБА_8 пояснив, що насильства, примусу чи погроз з питань укладення угоди до нього ніхто не застосовував. Обіцянок, чи будь-яких інших обставин, не передбачених угодою йому ніхто не надавав.

Захисник ОСОБА_5 повідомив, що здійснював захист обвинуваченого під час укладення угоди та повністю підтвердив зазначені його підзахисним дані. Крім того, просив повернути обвинуваченому ОСОБА_3 майно, яке йому належить та вирішити питання щодо повернення заставодавцю внесеної застави, оскільки обвинувачений не порушував покладених на нього обов`язків.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні просив затвердити угоду. Крім того, просив стягнути з ОСОБА_10 кошти за проведення експертизи у кримінальному провадженні, вирішити питання щодо речових доказів, скасування арешту майна та застосування спеціальної конфіскації до коштів в сумі 200 доларів США і 4300 гривень, а також вирішити питання щодо внесеної застави.

Відповідно до ч. 7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; умови угоди не відповідають інтересам суспільства; умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні, зокрема, щодо нетяжких злочинів, до яких згідно з ст. 12 КК України належить злочин, вчинений ОСОБА_11 .

Узгоджене сторонами у судовому засіданні покарання відповідає вимогам ст. ст. 53, 65 КК України.

Умови угоди відповідають інтересам суспільства. Затвердження угоди свідчить про швидке здійснення судового провадження, яке забезпечить притягнення обвинуваченого до відповідальності за вчинене ним правопорушення з метою виправлення останнього.

Із досліджених судом в судовому засіданні обвинувального акту та угоди, пояснень сторін вбачається, що умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, нею не вирішується питання щодо майна третіх осіб.

Суд встановив, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Обґрунтованих підстав вважати протилежно судом не встановлено.

Фактичні обставини, описані у обвинувальному акті, формулювання обвинувачення, вказане в угоді, підтвердження ОСОБА_11 цих обставин та визнання ним своєї вини у присутності захисника, дають можливість суду дійти висновку про існування фактичних підстав для визнання винуватості обвинуваченим.

Отже, підстави для відмови у затвердженні угоди відсутні, остання відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Крім того, запобіжний захід у виді застави, застосований стосовно ОСОБА_10 , слід скасувати, після набрання вироком законної сили.

Відповідно до ч. 11 ст. 182 КПК України заставу, внесену за обвинуваченого ОСОБА_10 відповідно до ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 лютого 2025 року, в розмірі 151 400 (сто п`ятдесят одна тисяча чотириста) гривень, що підтверджено квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки № 1.94246627.1 від 13.02.2025, слід повернути заставодавцю ОСОБА_12 , після набрання вироком законної сили.

На підставі ч. 4 ст. 174 КПК України, суд вважає, що арешт, накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18.02.2025 у справі № 607/3231/25, на тимчасово вилучене майно під час проведення особистого обшуку в ході затримання ОСОБА_3 12.02.2025, а саме на: грошові кошти в сумі 200 доларів США, а саме 4 купюри номіналом по 50 доларів США з наступними серіями та номерами: PA28149442A, MB03841853D, MG08069086A, MJ01484986A; мобільний телефон марки «Iphone» з чохлом чорного кольору; грошові кошти в сумі 3711 грн: 7 купюр номіналом 500 грн наступних серій та номерів: ЕЕ5090741, АЖ6885794, ЕЖ 3810342, БВ2862329, ЄГ1475289, ЄВ7242029; ЕЄ5350954; 1 купюра номіналом 200 грн ЕА0852740, 1 купюра номіналом 10 грн ЮЄ5944700, 1 купюра номіналом 1 грн УМ2897260, а також грошові кошти в сумі 201 долар США: 2 купюр номіналом 100 доларів США наступних серій та номерів: РВ35438254І, LF63203474E, та 1 купюра номіналом 1 долар США В04543888L, слід скасувати.

Долю речових доказів, необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

При цьому суд враховує положення ст.ст. 96-1, 96-2 КК України і вважає за необхідне гроші в сумі 200 доларів США та 4300 гривень, одержаних ОСОБА_3 внаслідок вчинення кримінального правопорушення та є доходами від нього, конфіскувати в дохід держави в порядку спеціальної конфіскації.

Також у кримінальному провадженні наявні процесуальні витрати за проведення судово-технічної експертизи документів № 10 від 28.03.2025 в розмірі 1782,80 гривень, які суд вважає слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_10 на користь держави.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 474-475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 17 квітня 2025 року, укладену між прокурором у кримінальному провадженні прокурором Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000153 від 28 жовтня 2024 року за участі захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України та призначити за даним правопорушенням узгоджене покарання у виді штрафу в розмір 5 500 (п`яти тисяч п`ятисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 93 500 (дев`яносто три тисячі п`ятисот) гривень.

Запобіжний захід у виді застави, застосований стосовно ОСОБА_3 скасувати, після набрання вироком законної сили.

Заставу, внесену за обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 лютого 2025 року, в розмірі 151 400 (сто п`ятдесят одна тисяча чотириста) гривень, що підтверджено квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки № 1.94246627.1 від 13.02.2025 повернути заставодавцю ОСОБА_12 , після набрання вироком законної сили.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18.02.2025 у справі № 607/3231/25, на тимчасово вилучене майно під час проведення особистого обшуку в ході затримання ОСОБА_3 12.02.2025, а саме на: грошові кошти в сумі 200 доларів США, а саме 4 купюри номіналом по 50 доларів США з наступними серіями та номерами: PA28149442A, MB03841853D, MG08069086A, MJ01484986A; мобільний телефон марки «Iphone» з чохлом чорного кольору; грошові кошти в сумі 3711 грн: 7 купюр номіналом 500 грн наступних серій та номерів: ЕЕ5090741, АЖ6885794, ЕЖ 3810342, БВ2862329, ЄГ1475289, ЄВ7242029; ЕЄ5350954; 1 купюра номіналом 200 грн ЕА0852740, 1 купюра номіналом 10 грн ЮЄ5944700, 1 купюра номіналом 1 грн УМ2897260, а також грошові кошти в сумі 201 долар США: 2 купюр номіналом 100 доларів США наступних серій та номерів: РВ35438254І, LF63203474E, та 1 купюра номіналом 1 долар США В04543888L скасувати.

Речові докази, після набрання вироком законної сили, а саме:

- грошові кошти в сумі 200 доларів США, а саме 4 купюри номіналом по 50 доларів США з наступними серіями та номерами: PA28149442A, MB03841853D, MG08069086A, MJ01484986A, які поміщені в спецпакет НП України PSP1372505 та згідно з актом прийму-передачі майна на зберігання від 27.05.2025 передані на відповідальне зберігання керівнику Департаменту каси перерахунку АТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_13 повернути Управлінню Служби безпеки України в Тернопільській області;

- мобільний телефон марки «Iphone» з чохлом чорного кольору, який поміщено в спецпакет НП України ICR0057265 та згідно з квитанцією про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження № C000110 переданий на зберігання в камеру зберігання речових доказів ТУ ДБР у м. Львові повернути ОСОБА_3 ;

- грошові кошти в сумі 3711 грн: 7 купюр номіналом 500 грн наступних серій та номерів: ЕЕ5090741, АЖ6885794, ЕЖ 3810342, БВ2862329, ЄГ1475289, ЄВ7242029; ЕЄ5350954; 1 купюра номіналом 200 грн ЕА0852740, 1 купюра номіналом 10 грн ЮЄ5944700, 1 купюра номіналом 1 грн УМ2897260, а також грошові кошти в сумі 201 долар США: 2 купюр номіналом 100 доларів США наступних серій та номерів: РВ35438254І, LF63203474E, та 1 купюра номіналом 1 долар США В04543888L, які поміщені в спецпакет НП України ICR0057370 та згідно з актом прийму-передачі майна на зберігання від 27.05.2025 передані на відповідальне зберігання керівнику Департаменту каси перерахунку АТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_13 повернути ОСОБА_3 ;

На підставі ч. 1 ст. 96-1, ч. 1 ст. 96-2 КК України грошові кошти в сумі 200 (двісті) доларів США та 4300 (чотири тисячі триста) гривень, отриманих ОСОБА_3 внаслідок вчинення кримінального правопорушення та є доходами від нього конфіскувати в дохід держави в порядку спеціальної конфіскації.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення у кримінальному провадженні судово-технічної експертизи документів № 10 від 28.03.2025 в розмірі 1782,80 гривень.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Захисник має право отримати в суді копію вироку.

Роз`яснити учасникам провадження, що згідно з статтею 476 КПК України, у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення цього кримінального правопорушення.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Головуючий суддяОСОБА_1