Справа № 201/7775/24
Провадження № 1-кп/201/465/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2025 року м. Дніпро

Соборний районний суд міста Дніпра у складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_4 розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі Соборного районного суду міста Дніпра клопотання прокурора про продовження строку домашнього арешту у межах об`єднаного кримінального провадження № 0000625 і № 0000361 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпропетровська, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 обвинувачених у вчиненні злочинів передбачених ч. 5 ст. 190, ч. 3 ст. 358 КК України та кримінального проступку передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358 КК України, а також про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 обвинуваченого у вчиненні злочинів передбачених ч. 5 ст. 190, ч. 3 ст. 358 КК України та кримінального проступку передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358 КК України

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_8

обвинувачені ОСОБА_5

ОСОБА_6

ОСОБА_7

захисник ОСОБА_9

потерпілий ОСОБА_10

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду знаходиться обвинувальний акт в об`єднаному кримінальному провадженні № 0000625 і № 0000361 відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , обвинувачених у вчиненні злочинів передбачених ч. 5 ст. 190, ч. 3 ст. 358 КК України та кримінального проступку передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358 КК України.

Ухвалою суду від 06.09.2024 відносно обвинувачених ОСОБА_5 і ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час, строк дії якого було продовжено ухвалою суду від 26.05.2025.

В даний час на адресу суду від прокурора надійшло клопотання про продовження строку нічного домашнього арешту відносно ОСОБА_5 і ОСОБА_6 в якому прокурор посилається на те, що обвинувачення обґрунтоване зібраними в ході досудового слідства доказами і наявні ризики уникнення суду, так як висунуто обвинувачення у вчиненні особливо тяжкого злочину, що може спонукати до втечі, тим паче, що видача з іноземної держави може бути неможливою через загрозу життя в силу введення воєнного стану в Україні, а обвинувачені можуть перетнути лінію розмежування бойових дій. Також наявний ризик впливу на свідків, так як такий вплив вже було здійснено на ОСОБА_7 , який змінив свої показання після спілкування з обвинуваченими. Не виключений і ризик продовження злочинної діяльності, так як висунуто обвинувачення у вчиненні неодиничного злочину, що свідчить про кримінальну спрямованість дій обвинувачених і є підставою для продовження застосування запобіжного заходу відносно обвинувачених у виді домашнього арешту в період з 22:00 по 06:00 годин з покладенням ряду обов`язків, що дозволить уникнути ризиків, а тому саме про такий запобіжний захід просить прокурор.

Також прокурор звернувся до суду з клопотанням про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту в якому прокурор покликається на ті ж обставини, що і клопотаннях щодо інших обвинувачених про обґрунтованість обвинувачення, а також на ті ж обставини щодо ризику уникнення суду в разі незастосування до обвинуваченого запобіжного заходу. Також прокурор вважає, що ОСОБА_7 може вплинути на свідків з метою зміни ними показань, так як знає про коло свідків яких планує допитати прокурор і зацікавлений в наданні ними сприятливих для обвинуваченого показань. Також прокурор вважає, що існує ризик вчинення обвинуваченим ОСОБА_7 іншого злочину, який прокурор обґрунтовує тими ж доводами, що і в клопотаннях щодо обвинувачених ОСОБА_5 і ОСОБА_6 та вважає, що застосування менш суворого запобіжного заходу ніж домашній арешт не зможе нівелювати ці ризики.

Потерпілий в судовому засіданні підтримав клопотання прокурора та просив задовольнити їх, так як вважає, що це єдиний дієвий засіб, який забезпечує явку обвинувачених за викликом до суду.

Захисник ОСОБА_9 заперечував проти задоволення клопотання посилаючись на те, що прокурором клопотання подаються формально, він не змінює свої формулювання, вважає, що протягом строку перебування кримінальне провадження в суді обвинувачені ОСОБА_5 і ОСОБА_6 довели своєю поведінкою, що названі прокурором ризики не справдились, а тому вважає, що клопотання небунтоване. В той же час, якщо суд дійде висновків про наявність ризиків, то захисник вважає, що запобіжний захід у виді особистого зобов`язання буде достатнім для забезпечення всіх можливих ризиків.

Що стосується клопотання про застосування запобіжного заходу до ОСОБА_7 , то захисник заперечував проти його задоволення, так як обвинувачений близько року не перебуває під будь-яким запобіжним заходом і при цьому виконує всі своє процесуальні обов`язки, а тому підстав для застосування до нього будь-якого запобіжного заходу немає.

Обвинувачені заперечували проти задоволення клопотання прокурора посилаючись на те, що ризик уникнення суду нівельований поведінкою обвинувачених, які з`являються на всі виклики і виконують свої обов`язки. Ризик впливу на свідків стосовно ОСОБА_6 і ризик уникнення суду неодноразово не підтверджувався, що відображено в ухвалах суду, проте прокурор продовжує наполягати на його наявності не надаючи нових доказів. Що стосується ОСОБА_7 , то він більше року не перебуває під жодним запобіжним заходом і жоден з ризиків про якій стверджує прокурор не справджується. Вважали, що запобіжний захід у виді особистого зобов`язання буде достатнім для забезпечення можливих ризиків.

Вислухавши думку учасників, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України однією з підстав для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, однак так як кримінальне провадження перебуває на стадії судового провадження, підозра трансформувалась в обвинувачення, обґрунтованість якого на стадії судового розгляду не перевіряється, так як суд до видалення до нарадчої кімнати за результатами розгляду кримінального провадження, не має право давати оцінку доказам і приходити до будь-якого висновку щодо обґрунтованості висунутого обвинувачення.

Згідно ч 2 ст. 177 КПК України другою підставою для застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Суд вважає доведеним ризик переховування від суду всіх обвинувачених, так як останні обвинувачуються у вчинені особливо тяжкого злочину за який передбачена надто суворе покарання і, розуміючи можливі негативні для них наслідки розгляду кримінального провадження, обвинувачені очевидно можуть спробувати уникнути суду.

Також ступінь ризику підсилюється наявністю воєнного стану на території України, під час якого уникнути суду легше ніж в мирний час.

Доводи захисту про те, що сама по собі тяжкість можливого покарання не може бути єдиною підставою для висновку про наявність ризику втечі суд приймає до уваги, однак звертає увагу, що тяжкість покарання не єдина обставина яка враховується, а суд приймає до уваги і обставини обвинувачення викладені в обвинувальному акті і воєнний стан в країні в своїй сукупності свідчать про наявність такого ризику і про високу ступінь його ймовірності.

Наявність міцних соціальних зв`язків у даному випадку не може свідчити про зниження цього ризику, так як обвинувачені проживають однією сім`єю, що значною підвищує цей ризик.

Також не виключений і ризик впливу з боку ОСОБА_5 на свідків кримінального провадження чи потерпілого, так як з огляду на показання свідка ОСОБА_7 допитаного в одному з минулих судових засідань, такий вплив скоріш за все мав місце на нього.

Суд дійшов такого висновку з огляду на те, що свідок ОСОБА_7 спочатку був звільнений з-під варти судом, через певний проміжок часу уклав угоду про визнання винуватості і лише коли почав проживати з обвинуваченою ОСОБА_5 , змінив свою думку і відмовився від угоди, повідомивши про тиск на нього з боку правоохоронців.

Доводи ОСОБА_7 про те, що правоохоронці чинили на нього вплив суд не приймає до уваги, так як хронологія подій описана обвинуваченим під час його допиту свідчить про протилежне.

Доходячи до висновку про наявність ризику, суд звертає увагу, що ризик не є фактом, а є ймовірністю вчинення певних дій, а тому має бути доведено в судовому засіданні саме ймовірність того, що обвинувачені можуть їх вчинити і суд вважає, що така ймовірність є доволі високою.

Таким чином судом встановлено наявність стосовно ОСОБА_5 ризиків визначених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України та наявність стосовно ОСОБА_6 і ОСОБА_7 ризику визначеного п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому відносно обвинувачених може бути застосовано запобіжний захід.

В той же час суд сьомий раз констатує, що ризик вчинення нового злочину чи продовження злочинної діяльності ОСОБА_6 в судовому засіданні прокурором не доведено, як не доведено у ОСОБА_6 ризику впливу на свідків, а тому суд не приймає доводи прокурора в цій частині.

Аналогічно ці ризики не доведено і щодо ОСОБА_7 .

При цьому суд погоджується, що дії прокурора, які виражаються у поданні однакових клопотань відносно ОСОБА_5 і ОСОБА_6 без врахування висновків суду, зроблених при розгляді попередніх клопотань, містить ознаки формалізму.

Вирішуючи питання про продовження строку запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 суд врахує вищевказані ризики, те що метою запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченою покладених на неї процесуальних обов`язків, її соціальні зв`язки, які є міцними, однак не такими, що можуть втримати її на місці про що вказано вище, те що вона працює, а також займається підприємницькою діяльністю, обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого умисного злочину, обставини злочину описані в обвинувальному акті, а тому суд вважає, що запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час здатен нівелювати встановлений судом ризик.

Вирішуючи питання про продовження строку домашнього арешту відносно ОСОБА_6 суд врахує вищевказаний ризик, те що метою запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, його соціальні зв`язки, які є міцними, однак не такими, що можуть втримати його на місці про що вказано вище, те що він займається підприємницькою діяльністю, обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого умисного злочину, обставини злочину описані в обвинувальному акті, а тому суд вважає, що запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час здатен нівелювати встановлений судом ризик, а тому строк запобіжного заходу слід продовжити.

Вирішуючи питання про можливість застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_7 суд врахує вищевказаний ризик, те що метою запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, його соціальні зв`язки, які є міцними, однак не такими, що можуть втримати його на місці про що вказано вище, те що він є студентом, обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого умисного злочину, обставини злочину описані в обвинувальному акті, а також строк протягом якого обвинувачений не перебував під жодним запобіжним заходом, а тому суд вважає, що запобіжний захід у виді особистого зобов`язання здатен нівелювати встановлений судом ризик.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 314 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку домашнього арешту відносно ОСОБА_5 і ОСОБА_6 та про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту до ОСОБА_7 задовольнити частково.

Продовжити строк домашнього арешту обвинуваченої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в нічний час з 22-00 годин до 06-00 годин за адресою: АДРЕСА_1 строком на два місяці, тобто до 03 вересня 2025 р.

Покласти на обвинувачену ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки:

- прибувати до суду за його вимогою;

- повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання та засобів зв`язку;

- не виїжджати за межі Дніпропетровської області без дозволу суду;

- здати на зберігання паспорт для виїзду за кордон та інших документів, які дають право на в`їзд чи виїзд з України у відповідних органів державної влади.

Продовжити строк домашнього арешту обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в нічний час з 22-00 годин до 06-00 годин за адресою: АДРЕСА_1 строком на два місяці, тобто до 03 вересня 2025 р.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 обов`язки:

- прибувати до суду за його вимогою;

- повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання та засобів зв`язку;

- не виїжджати за межі Дніпропетровської області без дозволу суду.

Дозволити ОСОБА_5 і ОСОБА_6 в нічний час з 22-00 годин до 06-00 годин покидати приміщення квартири АДРЕСА_2 в разі небезпеки для життя, а саме, у випадку повітряної тривоги чи іншої небезпеки, для збереження свого життя, за умови негайного повернення до місця домашнього арешту після завершення існування такої небезпеки.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання строком на два місяці, тобто до 03 вересня 2025 р.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до суду за його вимогою;

- повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання та засобів зв`язку;

- не виїжджати за межі Дніпропетровської області без дозволу суду.

Роз`яснити ОСОБА_7 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2-х розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвалу направити для контролю прокурору Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_8 та на виконання до Відділу поліції № 1 ДРУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області.

Повний текст ухвали буде проголошено 03.07.2025 о 17-10 годин.

Ухвала окремому оскарженню на підлягає. Заперечення проти такої ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судові рішення, передбачені ст. 392 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3