Справа № 638/4969/25
Провадження № 1-в/638/379/25
УХВАЛА

Іменем України

10 червня 2025 року м. Харків

Шевченківський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника установи виконання покарань ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання начальника ДУ «Олексіївської виправної колонії (№25)» ОСОБА_6 , про приведення вироку у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року відносно ОСОБА_5 ,

встановив:

До Шевченківського районного суду м. Харкова надійшло клопотання начальника ДУ «Олексіївської виправної колонії (№25)» ОСОБА_6 , про приведення вироку у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року відносно ОСОБА_5 .

Клопотання обґрунтовано тим, що у державній установі «Олексіївська виправна колонія (№ 25)» відбуває міру покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений 16 травня 2023 року Октябрським районним судом міста Полтави за ч.2 ст.185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч.1 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України до покарання призначеного за даним вироком зарахувати частково невідбуте покарання за вироком Київського районного суду міста Харкова від 05 жовтня 2021 року та остаточно призначити 4 роки 1 місяць позбавлення волі.

Строк відбування покарання обчислювати з. 20 січня 2021 року. В строк відбування покарання зарахувати строк попереднього ув?язнення з 14 липня 2020 року по 13 серпня 2020 року з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

Вироком колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду від 22.04.2024 року вирок Октябрського районного суду міста Полтави від 16 травня 2023 року в частині призначення ОСОБА_5 покарання скасувати. Ухвалити в цій частині новий вирок, яким призначити ОСОБА_5 покарання за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.70 КК України - 6 років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Київського районного суду міста Харкова від 05 жовтня 2021 року більш суворим покаранням за новим вироком апеляційного суду призначити ОСОБА_5 остаточне покарання - 6 років позбавлення волі. В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвалою від 16.05.2024 року Дзержинського районного суду міста Харкова вирок Київського районного суду міста Харкова від 26 травня 2020 року приведено у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» від 23.08.2023 року.

Визначити ОСОБА_5 покарання за вироком Київського районного суду міста Харкова від 26 травня 2020 року за ч.2 ст.185 КК України у виді пробаційного нагляду строком 6 місяців.

Визначити остаточне покарання, призначене вироком Київського районного суду міста Харкова від 05 жовтня 2021 року, на підставі ч.1 ст.71 КК України та до призначеного покарання за вироком Київського районного суду міста аркова від 05 жовтня 2021 року у виді 3 років 10 місяців позбавлення волі з урахуванням положень пп. а-1 п.1 ч.1 ст.72 КК України, відповідно до якого одному дню позбавлення волі відповідають два дні апробаційного нагляду, частково приєднати невідбуту ОСОБА_5 частину покарання за вироком Київського районного суду міста Харкова від 26 травня 2020 року у виді 8 місяців пробаційного нагляду, та остаточно призначити покарання ОСОБА_5 у вигляді 4 років позбавлення волі.

Ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова від 23 грудня 2024 року приведено вирок Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 10.12.2020 року у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодачих актів України, щодо удосконалення видів кримінальних покарань» від 23.08.2023 року.

Вважати ОСОБА_5 засудженим вироком Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 10.12.2020 року за ст. 189 КК України до покарання у в виді 2 місяців апробаційного нагляду з покладанням у відповідність до п.1, п.2, п.3, п.4 ч.3 ст. 59-1 КК України наступних обов?язків: періодично з?являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Ухвалою від 30 січня 2025 року Дзержинського районного суду міста Харкова визначено покарання за наявності кількох вироків у відношенні засудженого ОСОБА_5 , а саме: вироку Октябрського районного суду міста Полтави від 16 травня 2023 року, з урахуванням вироку Полтавського апеляційного суду від 22 квітня 2024 року, та вироку Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 23 грудня 2024 року.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 10 грудня 2020 року, з урахуванням ухвали Дзержинського районного суду міста Харкова від 23 грудня 2024 року, більш суворим покаранням за новим вироком Октябрського районного суду міста Полтави від 16.05.2023 року, з урахуванням вироку Полтавського апеляційного суду від 22 квітня 2024 року, призначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , остаточне покарання - 6 років позбавлення волі.

В іншій частині вирок Октябрського районного суду міста Полтави від 16 травня 2023 року, з урахуванням вироку Полтавського апеляційного суду від 22 квітня 2024 року, у відношенні ОСОБА_5 залишити без змін.

Відповідно до мотивувальної частини вироку від 06 жовтня 2021 року ОСОБА_5 вчинив кримінальні правопорушення-злочини, (за ч.2 ст. 185; ч.3 ст. 185; ч.3 ст. 15, ч.3 ст.185 КК України) які мале місце 8 епізодів):

??30.11.2020 року на суму 1500 грн. 00 коп.;

??31.12.2020 року на суму 1037 грн. 00 коп.;

??05.01.2021 року на суму 900 грн. 00 коп.;

??15.01.2021 року на суму 2200 грн. 00 коп.;

??15.01.2021 року на суму 800 грн. 00 коп.;

??20.01.2021 року на суму 1580 грн. 00 коп. (ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185);

??08.09.2020 року на суму 1318 грн. 00 коп.;

??13.11.2020 року на суму 1966 грн. 67 коп. (ч.2 ст. 185)

Таким чином, установа виконання покарань просить звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання за вироком від 05.10.2021 року Київського районного суду міста Харкова (за епізодами від 30.11,2020; 31.12,2020; 05.01.2021; 15.01.2021; 15.012021; 20-012021; 08.09.2020; 13./1.2020) у зв?язку із усунення караності діяння; звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання за вироком від 05.10.2021 року Київського районного суду міста Харкова за покаранням призначеним за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України - епізод від 20.01.2021 року; звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання за вироком від 05.10.2021 року Київського районного суду міста Харкова за покаранням призначеним за ч.2 ст.185 КК України - епізод від 13.11.2020 року.

Представник установи виконання покарань у судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити.

Засуджений у судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні клопотання просив задовольнити частково, а саме без звільнення засудженого від покарання за епізодом від 30.11.2020.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що вироком Київського районного суду м. Харкова від 05.10.2021 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15 ч.3 ст.185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України, та призначено йому покарання:

- за ч.3 ст.15 ч.3 ст. 185 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі;

- за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді 3 років 10 місяців позбавлення волі;

- за ч.2 ст. 185 КК України у вигляді 2 років обмеження волі;

- за ч.1 ст. 357 КК України - у вигляді 1 року обмеження волі.

Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання покарання менш суворого більш суворим призначено ОСОБА_5 покарання у вигляді 3 років 10 місяців позбавлення волі.

В силу ч.1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту ОСОБА_5 частину покарання за вироком Київського районного суду м. Харкова від 26.05.2020 року, яким йому було призначено покарання за ч.2 ст. 185 КК України 4 місяця арешту, та остаточно призначено покарання ОСОБА_5 у вигляді 4 років позбавлення волі.

За вказаним вироком ОСОБА_5 , вчинив кримінальні правопорушення:

31.12.2020 року за ч. 3 ст. 185 КК України на суму 1037 грн. 00 коп.;

05.01.2021 року за ч. 3 ст. 185 КК України на суму 900 грн. 00 коп.;

15.01.2021 року за ч. 3 ст. 185 КК України на суму 2200 грн. 00 коп.;

15.01.2021 року за ч. 3 ст. 185 КК України на суму 800 грн. 00 коп.;

20.01.2021 року за ч.3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України на суму 1580 грн. 00 коп. (ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185);

08.09.2020 року ч. 3 ст. 185 КК України на суму 1318 грн. 00 коп.;

13.11.2020 року ч. 2 ст. 185 КК України на суму 1966 грн. 67 коп. (ч.2 ст. 185).

Згідно положень ч.ч. 2,3 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України (п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України).

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

09.08.2024 року набрав чинності Закон України №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (надалі Закон №3886-ІХ).

Відповідно до вказаного Закону №3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.6 ст. 3 КК України, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно з п.5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп. 169.1.1 пункту 169.1 ст.169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь якого платника податку.

Згідно зі статтею 7 ЗУ «Про державний бюджет Україні на 2020 рік», встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 1 січня 2020 року - 2102 гривні, з 1 липня - 2197 гривень, з 1 грудня - 2270 гривень.

Відповідно до статті 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2021 рік», встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 1 січня - 2270 гривень, з 1 липня - 2379 гривень, з 1 грудня - 2481 гривня.

Таким чином, два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян дорівнює 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи та відповідно станом на:

1 січня 2020 року - 2102 гривні, з 1 липня - 2197 гривень, з 1 грудня - 2270 гривень;

1 січня - 2270 гривень, з 1 липня - 2379 гривень, з 1 грудня - 2481 гривня.

Засуджений за вироком Київського районного суду м. Харкова від 05.10.2021 року вчинив злочини, розмір матеріальної шкоди яких на день вчинення правопорушення не перевищував розміру двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Кримінальна протиправність діяння, а також його караність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння ( ч. 3 ст. 3, ч. 2 ст. 4 КК України).

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

Вказане положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжку), а також за заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення..

Вказані висновки суду узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 у справі № 0306/7567/12, згідно з якими «за загальним правилом, закріпленим у частині другій статті4КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності».

Враховуючи те, що ОСОБА_5 за вироком Київського районного суду м. Харкова від 05.10.2021 року завдав або міг завдати потерпілим матеріальну шкоду 08.09.2020, 31.12.2020, 05.01.2021, 15.01.2021, 15.01.2021, 13.11.2020, 20.01.2021 злочинної діяльності на суму, меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, станом на день скоєння крадіжки майна, то вчинені ним діяння відповідно до вимог Закону України №3886-ІХ не є кримінально-караними на теперішній час, суд приходить до висновку про необхідність привести вищевказаний вирок у відповідність до вимог вказаного Закону, звільнивши засудженого від призначених покарань на підставі ч.2 ст. 74 КК України.

В іншій частині вирок Київського районного суду м. Харкова від 05.10.2021 року залишається без змін.

Разом з тим, суд відмовляє в задоволенні клопотання в частині звільнення засудженого ОСОБА_5 від покарання за вироком Київського районного суду м. Харкова від 05.10.2021 року за епізодом, який мав місце 30.11.2020 року.

Відповідно до вказаного вироку, ОСОБА_5 , 30.11.2020 року, приблизно о 20:00 годині, більш точного часу не встановлено, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , та маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у житло, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та свідомо бажаючи їх настання, шляхом віджиму пластикового вікна заздалегідь заготовленою викруткою, проник до квартири АДРЕСА_2 за вказаною адресою, яка перебуває в оренді та в якій проживають ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , де викрав з вказаної квартири: годинник наручний фірми Apple Watch Series 1, вартість яких згідно висновку товарознавчої експертизи № 24 від 12.02.2021 складає 1900,00 грн., ігрову приставку марки «PlayStation 3» у корпусі чорного кольору, вартість якого згідно зазначеної експертизи складає 3500,00 грн., ювелірний виріб - каблучка з металу білого кольору 925 проби, вагою 3 грами, вартість якого згідно зазначеної експертизи складає 300,00 грн., телефон мобільний марки Apple Iphone XR 64 GB y корпусі червоного кольору, вартість якого згідно зазначеної експертизи складає 17474,00 грн., які належать ОСОБА_8 , а також належні останній колонку JBL червоного кольору, портативну зарядку Хіаоmі, парфумовану воду Tommy Hilfiger, куртку та валізу з емблемою футбольного клубу «Жилстрій-2» вартість та характеристики яких, в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, чим завдав ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 23 174 грн. Крім того ОСОБА_5 викрав з вказаної квартири взуття спортивне - кросівки фірми бутси TM «Nike» Phantom Venom Elite FG Game Over 2XS, 38 розміру, вартість яких згідно зазначеної експертизи складає 1500,00 грн., а також належні останній срібний ланцюжок довжиною 40-50 см., колонку музикальну марки Sony у корпусі червоного кольору, срібна фігурка на ланцюжок у формі бутсу футбольного, срібну ікону Божої Матері, срібні браслети - 2 шт., кросівки шкіряні марки ECCO, вартість та характеристики яких, в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, чим завдав ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 1500,00 грн. Після цього, ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник, обернувши викрадене майно на свою користь, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши потерпілим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 матеріальну шкоду на вищевказані суми.

Суд вважає, що ОСОБА_5 за вказаним епізодом вчинив діяння, яке охоплювалось єдиним умислом, тобто, не є окремими злочинами, та не є продовжуваним злочином. Таким чином, розмір заподіяної шкоди, який був завданий двом потерпілим, визначається сумарно, а саме в розмірі 24674,00 грн.

За таких обставин, клопотання установи виконання покарань є таким, що підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 74 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України суд,-

ухвалив:

Клопотання начальника ДУ «Олексіївської виправної колонії (№25)» ОСОБА_6 , про приведення вироку у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року відносно ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Привести вирок Київського районного суду м. Харкова від 05.10.2021 року у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року.

На підставі ч.2 ст. 74 КК України, негайно звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від кримінального покарання, призначеного вироком Київського районного суду м. Харкова від 05.10.2021 року, за ч 3 ст. 185 Кримінального кодексу України за епізодами, які мали місце 08.09.2020, 31.12.2020, 05.01.2021, 15.01.2021, 15.01.2021, за ч.2 ст. 185 КК України, за епізодом, який мав місце 13.11.2020, а також за ч.3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України за епізодом, який мав місце 20.01.2021, у зв`язку з усуненням караності вчинених ним діянь.

В іншій частині вирок Київського районного суду м. Харкова від 05.10.2021 року залишити без змін.

В іншій частині клопотання - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На ухвалу суду протягом 7 діб з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Харкова.

Повний текст ухвали складений 16.06.2025.

Суддя ОСОБА_1