Справа № 553/1614/25
Провадження № 1-в/553/131/2025
У Х В А Л А

Іменем України

13.05.2025м. Полтава

Подільський районний суд міста Полтави у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора Полтавської окружної прокуратури Полтавської області - ОСОБА_3 ,

представника ДУ Полтавська виправна колонія (№64)» - ОСОБА_4 ,

захисника засудженого - адвоката ОСОБА_5 ,

засудженого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Державної установи «Полтавська виправна колонія (№64)» про умовно-дострокове звільнення, згідно ст. 81 КК України стосовно засудженого

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Селещина Машівського району Полтавської області, українця, громадянина України, освіта вища, одружений, інвалідності не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

засуджений 01 лютого 2022 року Полтавським районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 187, ст. 69 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна. Вирок набрав законної сили 13.07.2022,

в с т а н о в и в:

До Ленінського районного суду міста Полтави надійшло подання Державної установи «Полтавська виправна колонія (№64)» про умовно-дострокове звільнення, згідно ст. 81 КК України, із встановленням адміністративного нагляду, стосовно засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відбуває покарання в умовах ДУ «Полтавська виправна колонія (№64)».

Представник ДУ «Полтавська виправна колонія (№64)», який приймав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції з приміщення ДУ «Полтавська виправна колонія (№64)», підтримав подання, просив його задовольнити, застосувати до засудженого ст. 81 КК України. При прийнятті рішення врахувати надані матеріали на підтвердження доводів подання.

В судовому засіданні в режимі відеоконференції з приміщення Державної установи «Полтавська виправна колонія (№64)» засуджений ОСОБА_6 підтримав подання про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання та просив його задовольнити. Зазначає, що переглянув свою поведінку, вину у вчиненому визнає, щиро кається, зробив відповідні висновки, навчався та отримав спеціальність в Полтавському навчальному центрі (№64), працевлаштований в установі з початку строку відбування покарання, виконує роботи з благоустрою, має заохочення. Усвідомив протиправність своєї поведінки, має намір після звільнення працевлаштуватися, допомагати дітям та батькам та першочергово виплатити суми за виконавчим провадженням.

Захисник - адвокат ОСОБА_5 подання підтримала, просила задовольнити. Зазначиа, що засуджений довів своє виправлення, відбув 3/4 строку покарання, має заохочення, характеризується позитивно, працевлаштований в установі.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти задоволення подання.

Суд, заслухавши представника колонії, прокурора, засудженого та його захисника, перевіривши доводи подання, надані матеріали особової справи засудженого, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.ст. 537, 539 КПК України під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати такі питання, зокрема - про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Нормами ч. 2 ст. 81 та п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та фактично відбув не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, у разі заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавленням волі на певний строк, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002 умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.

Відповідно до ст. 6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» передбачено, що оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Критеріями оцінки ступеня виправлення засудженого при застосуванні до нього положень ст. ст. 81, 82 КК України є:

- ставлення засудженого до дотримання вимог встановленого порядку відбування покарання (режим) за весь період відбування покарання;

- участь у суспільно-корисній праці;

- участь у виховних заходах;

- участь у загальноосвітньому та професійно-технічному навчанні;

- участь у самодіяльних організаціях та соціально-корисна активність;

- участь у роботах з благоустрою установ та прилеглих територій,

- поліпшенні житлово-побутових умов засуджених або допоміжних робіт по забезпеченню установи продовольством;

- прагнення засудженого до відшкодування нанесених злочином збитків, сплати аліментів (за наявності виконавчих листів);

- визнання своєї вини у вчиненому злочині і каяття в ньому;

- підтриманні соціально-корисних зв`язків та позитивних намірів на життя після звільнення.

Тобто, при вирішенні питання про те, чи довів засуджений своєю добросовісною поведінкою і відношенням до праці своє виправлення, суд виходить з аналізу усього процесу виправлення засудженого упродовж усього терміну відбування ним покарання, а не за короткий період часу.

Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків в період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до засудженого більш м`якого виду покарання.

Отже, становлення особи на шлях виправлення розцінюється як сукупність даних щодо прагнення засудженого до такого виправлення, тобто позитивні зрушення в його поведінці, так й його ставленні до праці, які, в свою чергу, свідчать про успішне здійснення процесу виправлення, що може бути ефективно продовжуватись й в умовах відбування менш суворого покарання.

При цьому, висновок про становлення особи на шлях виправлення ґрунтуватись не лише на характеристиці особи за період, що безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе застосування зміни невідбутої частини покарання більш м`яким, а на даних за весь час відбування покарання або принаймні протягом значної частини цього строку.

Разом з цим під сумлінною поведінкою необхідно розуміти дотримання режиму відбування покарання, виконання покладених на засудженого законних обов`язків, виконання законних вимог представників адміністрації органу, що виконує покарання, поведінкою в побуті, стримуванням від порушень режиму відбування покарання, від порушень правил внутрішнього розпорядку.

Слід ретельно з`ясувати той факт, що засуджений став на шлях виправлення, що вбачається із сукупності даних, а саме: ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльності, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці тощо.

Судовим розглядом встановлено, що вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 01 лютого 2022 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 3 ст. 187, ст. 69 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна. Вирок набрав законної сили 13.07.2022.

Початок строку відбуття покарання 30.06.2021, кінець строку 30.06.2026 року.

На момент розгляду клопотання, засуджений ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відбув 3/4 строку призначеного покарання, станом на 13.05.2025 залишилось не відбутого строку покарання 1 (один) рік 1 (один) місяці 17 (сімнадцять) днів.

Згідно характеристики засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка затверджена начальником ДУ «Полтавська виправна колонія (№64)» ОСОБА_7 16.04.2025 встановлено наступне.

Термін застосування статті 101 Кримінально-виконавчого кодексу України - не раніше 30.12.2023 року. Рішенням комісії установи від 01.01.2024 року в зміні умов тримання відмовлено, враховуючи заяву засудженого про відмову від пільги.

Термін застосування статті 82 Кримінального кодексу України - не раніше 30.10.2024 року. Рішенням комісії установи від 01.11.2024 року в заміні невідбутої частини покарання більш м`яким відмовлено враховуючи заяву засудженого про відмову від пільги.

Термін застосування умовно-дострокового звільнення від покарання згідно статті 81 Кримінального кодексу - не раніше 30.03.2025 року.

Історія правопорушення: Форма вини - умисел. Категорія кримінального правопорушення - умисне насильницьке. Обставини, які обтяжують покарання - згідно ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання відсутні. Відшкодування шкоди - засуджений має виконавчі листи на суму 101978, 95 грн., утримано 10 877,54 грн.

Засуджений має житло. Комунально-побутові умови задовільні. Має наміри повернутися на попереднє місце проживання. Також має наміри покращити комунально-побутові умови за місцем проживання. Після звільнення має намір проживати: АДРЕСА_2 .

Засуджений має вищу освіту. За час відбування покарання реалізував програму диференційованого виховного впливу «Професія», отримав спеціальність «Столяр-будівельний» в Полтавському навчальному центрі при установі. Ставиться до навчання позитивно.

На даний час працевлаштований на виробничій дільниці № 1. До праці ставиться сумлінно, з поставленими задачами справляється. Згідно статті 118 КВК України добровільно, за власною ініціативою залучається до додаткових неоплачуваних робіт та приймає участь по благоустрою установи та відділення, до праці та до виконання покладених обов`язків ставився сумлінно.

Засуджений мав стабільний матеріальний стан, оскільки заробітна плата дозволяла задовільнити базові потреби. Матеріально не залежав від родичів. Вміє раціонально використовувати кошти. Не грає в азартні ігри.

За результатами психологічного дослідження встановлено, що для засудженого характерно: помірна комунікабельність, занудність, схильність до моралізації, небалакучість. Намагається досягти високих показників у будь-якій справі, за яку береться. Висуває високі вимоги до себе. Досить чутливий до соціальної справедливості, разом з тим підозрілий, вразливий, мстивий. Іноді надмірно самовпевнений, ревнивий.

Може сформуватися настороженість, недовірливість, постійне очікування неприємностей і пасток, висока тривожність та образливість.

Під час проведених заходів засуджений йшов на контакт, агресії не виявляв, настрій рівний. Намірів скоїти самогубство чи членоушкодження не виказував. Зовнішні емоційні показники в нормі Психоемоційний стан задовільний.

До засудження були поодинокі випадки вживання алкоголю, не вживав наркотичні речовини. Засуджений реалізував програму ДВВ "Подолання алкогольної залежності", ставився до реалізації програми позитивно. Після звільнення не має намірів вживати алкогольні напої та наркотичні речовини.

До засудження особа не підтримувала кримінальні зв`язки з особами, які мають антисоціальну поведінку. Після звільнення не має наміру підтримувати кримінальні зв`язки із особами, які мають антисоціальну поведінку.

Підтримує стосунки з рідними, які позитивно впливають на засудженого. Спілкується шляхом проведення телефонних розмов в установі. Отримує від них посилки. Стосунки доброзичливі.

Вину у скоєному злочині визнає повністю. Шкодує про вчинення правопорушення.

Під час перебування в державній установі «Полтавська установа виконання покараннь (№23)» характеризувався негативно. До дисциплінарної відповідальності притягувався два рази. Стягнення погашено у встановленому законом порядку. Заохочень не мав. До праці не залучався.

3 29.07.2022 року міру покарання відбуває в державній установі «Полтавська виправна колонія (№ 64)». За час відбування покарання характеризується позитивно. До дисциплінарної відповідальності не притягувався. Адміністрацією установи заохочувався дев`ять разів за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та правилами внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці.

На даний час працевлаштований на виробничій дільниці № 1. До праці ставиться сумлінно, з поставленими задачами справляється. Згідно статті 118 КВК України добровільно, за власною ініціативою залучається до додаткових неоплачуваних робіт та приймає участь по благоустрою установи та відділення, до праці та до виконання покладених обов`язків ставився сумлінно.

За час відбування покарання реалізував програми диференційованого виховного впливу «Подолання алкогольної залежності» та «Професія», отримав спеціальність «Столяр-будівельний» в Полтавському навчальному центрі при установі, ставиться до реалізації програм позитивно.

Утримує у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку має охайний зовнішній вигляд. Роботи із самообслуговування виконує самостійно, має достатній рівень необхідних навичок.

Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється, як низький, ризик ймовірної небезпеки для суспільства оцінюються як середні.

Заходи індивідуальної програми виконані повністю.

Прогноз успішної адаптації сприятливий.

Зробив висновок із своїх минулих помилок, шкодує про вчинене ним кримінальне правопорушення.

Згідно довідки від 17.04.2025, заробітна плата засудженому ОСОБА_6 нараховувалася за фактично відпрацьовані місяці роботи в період з вересня 2022 по березень 2025 і становить 59 674,96 грн. Засуджений має виконавчі провадження на загальну суму 101 978,95 грн. Утримано кошти в сумі 12 220,56 грн, стягнення та судові витрати не проводилися.

Представник ДУ «Полтавська виправна колонія (№64)» в судовому засіданні пояснив, що станом на 13.05.2025 із заробітку засудженого утримано 13 548,15 грн., з них 1 327,59 в рахунок відшкодування процесуальних витрат у кримінальному провадженні, інша частина в рахунок погашення стягнення не пов`язаного з кримінальним провадженням.

Засуджений пояснив, що має намір звернутися до адміністрації установи виконання покарань із заявою про добровільне перерахування його заробітку в рахунок погашення процесуальних витрат у кримінальному провадженні.

Відповідно до висновку щодо ступеня виправлення засудженого ОСОБА_6 , складеного комісією Державної установи «Полтавська виправна колонія № 64», із урахуванням аналізу критеріїв оцінки виправлення засудженого, характеристики під час відбування покарання, психологічної характеристики засудженого, підсумкової оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та результатів індивідуальної програми соціально-виховної роботи (за підсумком (загальним балом) розділів ІІ-VI), він довів своє виправлення та має бути представлений до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Згідно витягу з протоколу № 16 від 16.04.2025 року засідання комісії ДУ «Полтавська виправна колонія № 64» постановлено подати до суду матеріали на умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 , який відбув більше 3/4 строку покарання і своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Раніше розглядався на комісіях установи:

- термін застосування статті 101 Кримінально-виконавчого кодексу України - не раніше 30.12.2023 року. Рішенням комісії установи від 01.01.2024 року в зміні умов тримання відмовлено, враховуючи заяву засудженого про відмову від пільги.

- термін застосування статті 82 Кримінального кодексу України - не раніше 30.10.2024 року. Рішенням комісії установи від 01.11.2024 року в заміні невідбутої частини покарання більш м`яким відмовлено враховуючи заяву засудженого про відмову від пільги.

- термін застосування умовно-дострокового звільнення від покарання згідно статті 81 Кримінального кодексу - не раніше 30.03.2025 року.

Кінець строку відбуття покарання засудженим 30.06.2026 та на даний час невідбута частина покарання призначено за вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 01 лютого 2022 року становить 1 (один) рік 1 (один) місяць 17 (сімнадцять) днів.

З урахуванням відомостей, що містяться в матеріалах особової справи засудженого, зважаючи на фактичне відбуття засудженим передбаченої законом частини призначеного строку покарання, оцінивши наведені дані про його поведінку за весь період відбуття покарання і характеристику його особи, суд приходить до висновку, що ОСОБА_6 сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, тому є передбачені статтею 81 КК України підстави для умовно-дострокового звільнення його від відбуття покарання, у зв`язку з чим клопотання підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 81 КК України, ЗУ «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», ст.ст. 376, 537, 539 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Подання Державної установи «Полтавська виправна колонія (№64)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умовно - достроково звільнити від відбування основного покарання у виді позбавлення волі, призначеного за вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 01.02.2022, на невідбуту частину строку покарання 1 (один) рік 1 (один) місяць 17 (сімнадцять) днів.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 7 днів через Подільський районний суд міста Полтави, а засудженим в той же строк з дня отримання ним копії ухвали.

Повний текст ухвали складено 13.05.2025.

Головуючий: суддя ОСОБА_1