Пересипський районний суд міста Одеси
Справа №523/4828/25
Провадження №1-кп/523/1162/25
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

02 червня 2025 року м. Одеса

Пересипський районний суд м. Одеси під головуванням судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , представника потерпілих адвоката ОСОБА_6 , обвинуваченого та його захисника адвоката ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в приміщенні суду, обвинувальний акт із звинувачення ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

в с т а н о в и в:

25 березня 2025 року до Суворовського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт в кримінальному провадженні із звинувачення ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, який наступного дня ухвалою судді було призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні.

ОСОБА_8 обвинувачується в порушенні вимог пунктів 1.5, 2.3«б», 10.1 та 11.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, а саме в тому, що він, о 15 годині 38 хвилин 02 травня 2024 року, керуючи автомобілем марки «Renault Mеgane», н/з НОМЕР_1 , в м. Одесі, по проїзній частині вул. Лиманної, біля буд.№44, з боку Об`їзної дороги в напрямку вул. Миколаївська дорога, яка має по одній смузі для руху в зустрічних напрямках, діючи злочинно самовпевнено, перед початком виконання маневру обгону, не переконався в його безпеці, не врахував дорожню обстановку, виїхав на смугу зустрічного для себе руху, де, продовжуючи рух та виявивши автомобіль марки «Opel Vivaro», н/з НОМЕР_2 , який рухався по своїй смузі руху у зустрічному обвинуваченому напрямку, не вжив належних і своєчасних заходів до зниження швидкості руху аж до повної зупинки керованого ним автомобіля, що призвело до зіткнення зазначених транспортних засобів.

З`ясувавши думку прокурора, який вважав можливим призначити судовий розгляд провадження у відкритому судовому засіданні, дослідивши складений слідчим та затверджений прокурором обвинувальний акт, за відсутності заперечень інших учасників підготовчого провадження, суд дійшов наступних висновків.

Дане кримінальне провадження підсудне Пересипському районному суду м. Одеси, оскільки вмінене обвинуваченому діяння було вчинено на території Пересипського району м. Одеси.

Підстав для закриття провадження або повернення обвинувального акту прокуророві для продовження досудового розслідування судом не вбачається.

Клопотань про здійснення судового виклику інших осіб для допиту у суді та витребування певних речей чи документів не заявлено.

З`ясовуючи питання про визначення порядку судового розгляду, склад осіб, які братимуть участь в ньому, суд вважає за необхідне судовий розгляд проводити у відкритому судовому засіданні за участю прокурора, потерпілих, їх представника, обвинуваченого, захисника та представника страховика.

На підставі ч.3 ст.23 КПК України також слід покласти на прокурора обов`язок із забезпечення присутності під час судового розгляду свідків обвинувачення.

Окрім того, з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання необхідно доручити представнику уповноваженого органу з питань пробації скласти досудову доповідь.

Прокурором заявлено клопотання про продовження на два місяці строків застосування до обвинуваченого:

- запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту;

- дії наступних процесуальних обов`язків: прибувати за кожною вимогою до прокурора та суду; не відлучатися за межі Одеської області без дозволу суду; повідомляти суд про зміну місця свого проживання, роботи та засоби зв`язку; утримуватись від спілкування зі свідками, іншими учасниками кримінального провадження; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон (у разі існування такого), або інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

- відсторонення від посади слідчого слідчого відділення Відділу поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області,

в обґрунтування яких обвинувач послався на обґрунтованість вміненого обвинувачення, а також наявними ризиками переховування обвинуваченого від суду, незаконного впливу на потерпілих, свідків та експерта, перешкоджання провадженню іншим чином, знищення, схову або спотворення речових доказів, місцезнаходження яких йому відоме, які, на думку прокурора, продовжують існувати.

З`ясувавши думку прокурора, потерпілих та їх представника в підтримку заявлених клопотань, а також часткові заперечення сторони захисту, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.ст.173 та 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби та може бути застосовано до особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Метою застосування цього заходу є запобігання спробам обвинуваченого: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Строк дії ухвали суду про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст.199 цього Кодексу.

Якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Частиною 7 ст.194 КПК України визначено, що обов`язки, передбачені ч.5 та ч.6 цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст.199 цього Кодексу.

Відсторонення від посади може бути здійснено на підставі рішення суду щодо особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, на строк не більше двох місяців, в разі, якщо прокурор доведе достатні підстави вважати, що такий захід необхідний для припинення кримінального правопорушення, припинення або запобігання протиправній поведінці обвинуваченого, який, перебуваючи на посаді, може знищити чи підробити речі і документи, які мають значення для досудового розслідування, незаконними засобами впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження або протиправно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (ч.1 та ч.2 ст.154, ч.1 ст.155 КПК України).

Строк відсторонення від посади може бути продовжено відповідно до вимог статті 158 цього Кодексу, тобто в разі, якщо прокурор доведе, що: обставини, які стали підставою для відсторонення від посади, продовжують існувати; сторона обвинувачення не мала можливості забезпечити досягнення цілей, заради яких було здійснено відсторонення від посади, іншими способами протягом дії попередньої ухвали (ч.2 ст.158 КПК України).

ОСОБА_8 вперше притягується до кримінальної відповідальності, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років.

Ухвалами Суворовського районного суду м. Одеси від 14 квітня 2025 року до ОСОБА_8 було застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, з покладенням процесуальних обов`язків, які було зазначено прокурором в чинному клопотанні, а також обвинуваченого відсторонено від посади слідчого територіального органу поліції на строк до 14 червня 2025 року.

Обґрунтованість причетності ОСОБА_8 до вчинення вміненого йому діяння перевірена слідчим суддею при первинному застосуванні запобіжного заходу, а також не оспорюється стороною захисту в чинному судовому засіданні.

Обвинувачений має власну сім`ю, утримує малолітню дитину, має достатньо міцні соціальні зв`язки, а всі зібрані обвинувальні докази вже зафіксовані у відповідних процесуальних формах.

ОСОБА_8 усвідомлює тяжкість вчиненого діяння та суворість можливого покарання за його вчинення, а відтак продовжує існувати обґрунтований ризик його можливого переховування від подальшого судового розгляду.

Необхідно також виходити і із передбаченої КПК процедури отримання свідчень від осіб, які є потерпілими, свідками та експертом у кримінальному провадженні, відповідно до якої спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від потерпілих, свідків та дослідження їх судом.

У зв`язку із викладеним, суд також вважає, що продовжує існувати ризик можливого незаконного впливу на потерпілих, свідків та експерта в даному кримінальному провадженні, оскільки обвинуваченому відомі їх анкетні дані та місця проживання, тобто існує вірогідність спроби обвинуваченого, як колишньому слідчого органу поліції, вплинути на таких осіб з метою схилити їх до зміни раніше наданих слідчому показань чи експертного висновку.

Водночас, як з`ясовано в судовому засіданні наказом начальника ГУНП в Одеській області від 23 травня 2025 року №619 о/с (по особовому складу) ОСОБА_8 звільнено зі служби в поліції за п.7 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» ( за власним бажання).

Із зазначеного наказу, а також письмового повідомлення начальника ГУНП в Одеській області від 23 травня 2025 року №35947-2025 вбачається, що ОСОБА_8 також зобов`язано відшкодувати МВС України вартість предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився, в розмірі 2190,83 грн, а також витрати, пов`язані з утриманням в Одеському державному університеті внутрішніх справ, в розмірі 89360,75 грн.

В суді ОСОБА_8 також пояснив, що після звільнення зі служби в поліції він є непрацевлаштованою особою та здійснює заходи, пов`язанні з можливим наступним працевлаштуванням, що потребує можливість вільного пересування межами м. Одеси та Одеської області.

Оскільки обвинуваченого з 23 травня 2025 року звільнено зі служби в поліції, то відсутня і об`єктивна необхідність у продовженні строку його відсторонення від посади слідчого, яку він попередньо обіймав.

Зважаючи на існування суспільного інтересу в неупередженому завершенні судового розгляду даного кримінального провадження, обставини вміненого діяння та особи обвинуваченого, суд вважає, що для подальшого дотримання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків до нього достатньо застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням певних процесуальних обов`язків, оскільки: вмінений обвинуваченому злочин має необережну форму вини; в сім`ї, на утриманні якої є малолітня дитина, можуть виникати потреби, пов`язані із забезпеченням обома батьками для цієї дитини належних соціально побутових, медичних, освітніх чи інших умов; до теперішнього часу обвинувачений дотримувався раніше покладених на нього обов`язків; а також на теперішній час змінився його правовий статус, у зв`язку із чим, останній потребує набуття практичної можливості набути легального працевлаштування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314-316, 369-372 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Призначити судовий розгляд кримінального провадження із звинувачення ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, на 14 годину 15 хвилин 02 червня 2025 року у відкритому судовому засіданні, в приміщенні Пересипського районного суду м. Одеси.

Судовий розгляд даного провадження проводити одноособово.

В судовий розгляд викликати прокурора, потерпілих, їх представника, обвинуваченого, захисника та представника страховика.

Доручити Пересипському районному відділу філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області скласти досудову доповідь стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , яку подати до суду в строк до 10 години 00 хвилин 01 липня 2025 року.

В задоволенні клопотання прокурора про відсторонення ОСОБА_8 від посади слідчого слідчого відділення Відділу поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області відмовити.

В задоволенні клопотання прокурора про продовження строку застосування до обвинуваченого цілодобового домашнього арешту відмовити.

Змінити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід із домашнього арешту на особисте зобов`язання.

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України продовжити строк застосування до ОСОБА_8 наступних обов`язків: прибувати до суду за першою вимогою; заборонити залишати межі Одеської області без дозволу суду; утримуватися від спілкування із потерпілими, свідками, зазначеними в реєстрі до обвинувального акту, експертами в даному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну на строк до 02 серпня 2025 року.

Попередити обвинуваченого про наслідки ухилення від покладених на нього судом обов`язків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1