Провадження № 1-кс/344/5219/25
У Х В А Л А

25 липня 2025 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу,-

В С Т А Н О В И В:

в клопотанні вказано «…Відділом розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи, СУ ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000461 від 24.07.2025 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що що малолітня ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , братами та батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з липня 2022 року проживає за АДРЕСА_1 . В один із днів літа 2022 року, у денний час доби, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, по місцю проживання за адресою: АДРЕСА_1 у ОСОБА_5 виник умисел на вчинення насильницьких дій сексуального характеру, пов`язаних з проникненням в тіло іншої особи, а саме своєї рідної доньки ОСОБА_7 , яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди. Реалізовуючи свої злочинні наміри, ОСОБА_5 вчинив дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним проникненням в тіло ОСОБА_7 з використанням своїх геніталій. У подальшому з літа 2022 року по липень 2025 року ОСОБА_5 діючи за аналогічних обставин, за тією ж адресою, неодноразово вчиняв дії сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним та оральним проникненням в тіло малолітньої доньки ОСОБА_7 до моменту повідомлення останньої органи поліції про його незаконні дії. 24 липня 2025 року за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, у порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . 24 липня 2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152КК України. Обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: довідкою щодо проходження процедури психодіагностичного обстеження, протоколом затримання підозрюваного ОСОБА_5 та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності. Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177КПК України, а саме: п.1 можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюваний усвідомлюючи, що санкція статті передбачає покарання виключно у вигляді позбавлення волі та до нього може бути застосовано такий вид покарання у разі доведення його вини; п. 2 знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; п.3 незаконно впливати на потерпілу, оскільки вони є близькими родичами; п.4 перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки підозрюваний ніде не працює, може не з`являтись на виклики до слідчого, прокурора чи суду та переховуватись від органу досудового розслідування та суду; п.5 вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний офіційно ніде не працевлаштований, джерело його доходів невідоме…».

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з підстав, які в ньому наведені та просив задовольнити. Вказав на існування ризиків. Просив не визначати розмір застави.

Cлідчий в судовому засіданні підтримав клопотання.

Підозрюваний в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення клопотання.

Захисник в судовому засіданні підтримав позицію підозрюваного.

Згідно з ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

24 липня 2025 року за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, у порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

24 липня 2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4ст. 152КК України.

Клопотання про застосування запобіжного заходу та повідомлення про підозру ОСОБА_5 обгрунтовується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: довідкою щодо проходження процедури психодіагностичного обстеження, протоколом затримання підозрюваного ОСОБА_5 та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Частиною 2 статті 492 КПК України встановлено затримання та тримання під вартою можуть застосовуватися до неповнолітнього лише у разі, якщо він підозрюється або обвинувачується у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у статті 177 цього Кодексу.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, який карається позбавлення волі на строк від п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі.

Частиною 1 ст.177 КПК встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Прокурором доведено, а стороною захисту не спростовано наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України щодо можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілу, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не здатний забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства ("Летельє проти Франції").

З огляду на вищевикладене, враховуючи, що обмеження підозрюваного права на свободу в даному випадку є виправданим, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, у такому їх ступені, який є підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на даній стадії судового провадження та неможливості застосування більш м`якого запобіжний захід, відтак суд вважає доцільним застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 .

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею;4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України; 5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, зміст підозри повідомленої ОСОБА_5 , обставини вчинення злочину, те, що злочин вчинено із застосуванням насильства, дані про особу підозрюваного та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, щодо підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного, суд -

П О С Т А Н О В И В:

клопотання задовольнити;

застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 днів, до 22 вересня 2025 року включно, в межах строку досудового розслідування.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення, про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Контроль за виконанням ухвали доручити прокурору ОСОБА_9 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1