Провадження № 1-кс/344/4808/25
У Х В А Л А

04 липня 2025 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу,-

В С Т А Н О В И В:

в клопотанні вказано «…Досудовим розслідуванням встановлено, що 03 липня 2025 року приблизно о 08 годині 30 хвилин водій ОСОБА_5 , керуючи автобусом марки VAN HOOL реєстраційний номер НОМЕР_1 рухався автодорогою Стрий Чернівці за напрямком до м. Чернівці. Проїжджаючи ділянкою автодороги, що пролягає вулицею Б. Хмельницького у м. Долина Калуського району Івано-Франківської області, ОСОБА_5 наближався до нерегульованого пішохідного переходу позначеного дорожньою горизонтальною розміткою 1.14.1 «Зебра» та дорожніми знаками 5.38.1 та 5.38.2, з кожної із сторін переходу відповідно. В цей час, з лівої сторони проїзної частини, біля розмітки пішохідного переходу, маючи намір перейти через проїзну частину дороги, зупинились три пішоходи, серед яких перебувала ОСОБА_7 . Зі сторони м. Чернівці до пішохідного переходу під`їхали два легкові автомобілі та зупинились перед ним, надаючи дорогу пішоходам. Після зупинки транспортних засобів всі три пішоходи розпочали рух через проїзну частину дороги, йдучи розміткою пішохідного переходу та зліва направо відносно напрямку руху автобуса марки VAN HOOL. Першою рухалась пішохід ОСОБА_7 . Водій ОСОБА_5 , маючи об`єктивну можливість завчасно виявити небезпеку для руху у вигляді пішоходів, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, внаслідок чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 . При цьому ОСОБА_5 порушив вимоги Правил дорожнього руху України, а саме: п. 2.3., б), д), п. 12.1., п. 12.3. та п. 18.1. У результаті порушення ОСОБА_5 вказаних пунктів Правил дорожнього руху України відбулась дорожньо-транспортна пригода, унаслідок якої пішохід ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження від яких на місці події настала її смерть. 03 липня 2025 року ОСОБА_5 затриманий у порядку ст. 208 КПК України, а час фактичного затримання рахується з 13.39 год. 03.07.2025. 04 липня 2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення кримінального правопорушення у виді позбавлення волі; незаконно впливати на свідків, так як досудове розслідування триває, встановлюються очевидці події; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином з метою уникнення від кримінальної відповідальності. До підозрюваного ОСОБА_5 доцільно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден інший запобіжний захід не може забезпечити вирішення завдань кримінального процесу та запобігти вказаним ризикам. Застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не можливе, оскільки підозрюваний, після обрання даного запобіжного заходу, усвідомлюючи неминучість покарання у вигляді позбавлення волі, може змінити своє місце проживання, та не повідомити про це правоохоронні органи, прокуратури та суд. Застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді особистої поруки є недостатнім для запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж провадженні, оскільки не встановлено осіб, які б взяли його на поруки та заслуговують на довіру чи особливу довіру, а тому такі не можуть забезпечити виконання підозрюваною, покладених на неї обов`язків. Також, застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання чи домашнього арешту буде недостатнім для запобігання вказаних ризиків, оскільки підозрюваний, незважаючи на покладені на нього обов`язки, може покинути місце постійного проживання з метою уникнення кримінальної відповідальності…».

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з підстав, які в ньому наведені та просив задовольнити. Слідчі дії з підозрюваним на даний час не проводились.

Слідчий в судовому засіданні підтримав клопотання.

Захисник в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, підозрюваний вину визнає, розкаюється у вчиненому, відшкодував шкоду потерпілому, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, не судимий, характеризується позитивно, ризики не доведені, оскільки підозрюваний не перешкоджав і не збирається, частково відшкодував шкоду на поховання, поступово будуть інші відшкодування здійснюватись, є відеозапис дорожньо-транспортної пригоди, немає сенсу впливати на свідків, підозрюваний проживає з батьками, просила застосувати до нього цілодобовий домашній арешт або при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити розмір застави.

Підозрюваний надав пояснення, що провину визнає, заперечує застосування тримання під вартою, буде виконувати покладені обов`язки, ухилятись від розслідування не буде, після скоєння ДТП самостійно викликав поліцію, розкаюється, Журавльова викликала швидку, а він поліцію, перша пішохід побігла, були пасажири в автобусі, працює на посаді водія три роки.

Судом встановлено наступні обставини.

04 липня 2025 року ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Клопотання про застосування запобіжного заходу та повідомлення про підозру ОСОБА_5 обгрунтовується протоколом огляду місця події від 03.07.2025 та додатками до нього, де розташування транспортного засобу та слідова інформація, що утворилась внаслідок ДТП зафіксовано на нерегульованому пішохідному переході, протоколом огляду відеозапису обставин ДТП від 03.07.2025, протоколами допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , а також іншими доказами зібраними у кримінальному провадженні.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , належить до категорії тяжкого злочину, за вчинення якого передбачене покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Частиною 1 статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

У силу ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний, крім передбачених ст.177 КПК України ризиків, оцінити у сукупності інші обставини, у тому числі вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання підозрюваного винуватим у інкримінованому правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків та низку інших факторів, які мають суттєве значення для застосування певного запобіжного заходу.

Наявність підстав, що існують ризики переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином з метою уникнення від кримінальної відповідальності стороною обвинувачення не доведено в судовому засіданні і не підтверджені доказами, стороною обвинувачення абстрактно зазначено про існування свідків, однак не вказано дані таких осіб та не надано суду доказів такого впливу.

Крім того, підозрюваний частково відшкодував витрати на проведення похорону, та повідомив суд про намір відшкодувати й інші витрати та шкоду. Підозрюваний самостійно викликав поліцію після скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Попри це, як встановлено в ході огляду відеозапису та зазначено в протоколі від 03 липня 2025 року «…на часі 08:24:43, при безпосередньому наближенні автобуса, всі пішоходи з ходьби переходять на біг. На часі 08:24:44 пішохід, що рухався першим продовжує біг, інші двоє зупиняються перебуваючи приблизно по середині проїзної частини…».

Підпунктом 4.14 Розділу 4 Правил дорожнього руху України встановлено, що пішоходам забороняється: a) виходити на проїзну частину, не впевнившись у відсутності небезпеки для себе та інших учасників руху; б)раптово виходити, вибігати на проїзну частину, в тому числі на пішохідний перехід.

Суду не надано доказу щодо встановлення обставин про те, що підозрюваний "...маючи об`єктивну можливість завчасно виявити небезпеку для руху у вигляді пішоходів, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, внаслідок чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 ".

Встановлення вказаної обставини здійснюється за висновком експерта, однак суду не надано доказів проведення такої експертизи.

Не отримано юридичну оцінку в повідомленні про підозру і в клопотанні.

Крім того, знак не розміщено над проїзною частиною, на узбіччі, в площині проїзної частини, що б забезпечувало водію можливість бачити його.

Підозрюваного не було допитано, з ним не було проведено будь-яких слідчих дій щодо отримання інформаціії про те, як він сприймав обставини кримінального правопорушення.

Отже, орган досудового розслідування не довів ризиків для досудового розслідування у відповідній частині.

Попри це, протоколом огляду встановлено, що пішоходи почали рух з затіненої зони, що обмежило підозрюваному можливість побачити та оцінити дорожню ситуацію.

Під час розгляду клопотання стороною обвинувачення не доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також не доведено підстав для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Застосування до підозрюваного відповідного запобіжного заходу перед судом не доведено.

Клопотання не містить чіткого обґрунтування неможливості запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, у зв`язку з чим, потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи (взяття під варту), про який йдеться в клопотанні слідчого погодженого з прокурором.

В судовому засіданні прокурором ризик переховуватись від органів досудового розслідування обгрунтовано можливістю виїзду підозрюваного за кордон, однак підозрюваний заперечив вказану обставину, надавши пояснення, що він не може перетинати кордон, оскільки дозвіл оформлений виключно на вилучений транспортний засіб, виключно за встановленим маршрутом, що передбачає пункт і підстави виїзду.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 ч. 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 ч. 1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до п. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Відповідно до п. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Таким чином захисником та підозрюваним доведено забезпечення запобіжним заходом у виді цілодобового домашнього арешту виконання підозрюваним його обов`я зків.

Відповідно до ст.7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Перед судом не доведено правових підстав для тримання під вартою підозрюваного.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд,-

П О С Т А Н О В И В:

клопотання задовольнити;

застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 строком до 02 вересня 2025 року включно, в межах строку досудового розслідування.

Покласти на підозрюваного на строк до 02 вересня 2025 року включно обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення, про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Контроль за виконанням ухвали доручити прокурору ОСОБА_10 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1