В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" вересня 2025 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

за участю захисників: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю обвинувачених: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

за участю потерпілої: ОСОБА_8 ,

за участю представника потерпілої: ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000993 від 22.03.2025 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Іванівці, Барського району, Вінницької області, українця, не одруженого, не маючого на утриманні будь-яких осіб, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця с. Шестірня, Широківського району, Дніпропетровської області, українця, не одруженого, не маючого на утриманні будь-яких осіб, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,-

у с т а н о в и в:

22 березня 2025 року приблизно о 02 год. 45 хв. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обоє перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходились за адресою: АДРЕСА_6, де зустріли раніше невідомого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В цей час, між ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_10 виник словесний конфлікт.

В ході даного конфлікту у ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на умисне заподіяння тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_10 .

Реалізуючи спільний злочинний намір, спрямований на умисне спричинення тяжких тілесних ушкоджень та усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, і свідомо допускаючи настання тяжких наслідків у вигляді тяжкої шкоди здоров`ю потерпілого, ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_7 , діючи узгоджено з єдиним умислом, нанесли численні удари руками та ногами в область голови та тулубу ОСОБА_10 . Потерпілій ОСОБА_10 намагався уникнути побиття та переховатись у поряд розташованому автомобілі, однак ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_7 витягнули останнього з автомобіля та, продовжуючи діяти з єдиним умислом, продовжили наносити удари руками та ногами в область голови та тулубу ОСОБА_10 , при цьому ОСОБА_6 та ОСОБА_7 діяли в єдиному часовому проміжку, без відчутної різниці в інтенсивності їх спільних дій, кожен з них солідарно із спільником спричиняв тілесні ушкодження потерпілому, тим самим вносив свій особистий внесок в кінцевий результат у вигляді тяжкої шкоди здоров`ю потерпілого.

Після цього, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, не надавши самостійно будь-якої допомоги потерпілому та не вчинивши будь-яких дій щодо своєчасного виклику швидкої медичної допомоги, усвідомлюючи можливість настання тяжких наслідків для здоров`я потерпілого, в тому числі можливість настання смерті.

В послідуючому потерпілого ОСОБА_10 з отриманими внаслідок спільних злочинних дій ОСОБА_6 та ОСОБА_7 тілесними ушкодженнями, було госпіталізовано до КНП «Київська міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги», де останній помер о 14:50 год. 23.03.2025.

Смерть ОСОБА_10 настала від спричиненої черепно-мозкової травми, проявами якої стали переломи кісток обличчя та травматичні крововиливи під оболонки головного мозку, з подальшим виникненням ускладнення - набряку-набухання головного мозку.

При експертизі трупа ОСОБА_11 виявлені: черепно-мозкова травма (садна (по одному) - в лобовій області справа, в області хвоста правої брови, в правій підочній області, на шкірі верхньої губи, синець в лівій очній області, крововилив в товщі слизової нижньої губи, в лівій вилично-скроневій області, в лівій завушній області, в лівій тім`яній області, в лобовій області справа, в правій соскоподібній області з розповсюдженням на праву бічну поверхню шиї, переломи кісток обличчя (виличного відростка лівої скроневої кістки в області його основи розрив шва між виличною та скроневою кістками зліва, розрив шва між лобовою та виличною кістками зліва), крововилив під м`якою оболонкою великих півкуль мозку та мозочка, правобічна субдуральна гематома); садна (по одному) - на задній поверхні середньої третини правого передпліччя, на внутрішній поверхні правого променево-зап`ясткового суглобу, на тильній поверхні правої кисті; синець на правій бічній поверхні грудної клітки; синець на передньо-внутрішній поверхні правого колінного суглобу; множинні садна на передніх поверхнях колінних суглобів.

Черепно-мозкова травма за ознаками небезпеки для життя відноситься до тяжкого тілесного ушкодження, знаходиться у прямому причинному зв`язку із настанням смерті ОСОБА_10 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у визнав повністю та пояснив, що вони того дня сиділи біля магазину та вживали алкоголь. Коли підійшов ОСОБА_10 він почав вимагати зняти кашкет. ОСОБА_12 в свою чергу попросив ОСОБА_10 піти додому. Вказав, що після цього ОСОБА_10 не сподобалася музика яку вони слухали через що розпочався конфлікт. ОСОБА_10 дістав ніж, після чого ОСОБА_7 підійшов ззаду до ОСОБА_10 та вдарив його, що призвело до початку бійки. Також пояснив, що особисто ним потерпілому було нанесено приблизно десять ударів по голові та тулубу. Коли потерпілий намагався втекти то вони з ОСОБА_7 його тримали та били по черзі. Додатково зазначив, що він зробив для себе висновки з події та кається. В частині заявленого цивільного позову, ОСОБА_6 позовні вимоги визнав частково.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав та пояснив, що може розповісти те саме що розповів ОСОБА_6 . На задані питання обвинувачений ОСОБА_7 пояснив, що потерпілий ОСОБА_10 підійшов до них з ОСОБА_6 щоб зробити зауваження на кепку. Коли його попросили йти додому, через 10-15 хвилин він повернувся знову та покликав ОСОБА_6 щоб поспілкуватися. ОСОБА_6 з потерпілим відійшли недалеко десь на метрів 20. Коли він підійшов до ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , останні тримали один одного за руки, через що він почав їх розбороняти. Побачивши у ОСОБА_10 ніж він наніс йому удар, після чого вони впали. Піднявшись ОСОБА_10 почав знову кидатися, що призвело до бійки. Вказав, що він ОСОБА_10 наносив удари ногами в район тулуба, про те чи бив він його по голові не пам`ятає. В частині заявленого цивільного позову, ОСОБА_7 позовні вимоги визнав частково.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що раніше з обвинуваченими знайома не була та ніколи їх не бачила. Вказала, що її син був інвалідом ІІІ групи та в нього залишилася дитина. Того дня її син пішов до свого товариша, будучи тверезим. Ножа він ніколи не носив та жодного ножа ніколи у сина не бачила.

В судовому засіданні досліджено письмові докази, визнані судом допустимими, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження № 0001421 і долучені до судового провадження:

- висновок експерта № 022-66-714-2025 від 13.05.2025, відповідно до якого смерть ОСОБА_10 настала від спричиненої черепно-мозкової травми, проявами якої стали переломи кісток обличчя та травматичні крововиливи під оболонки головного мозку, з подальшим виникненням ускладнення - набряку-набухання головного мозку. Смерть ОСОБА_10 настала (згідно даними медичної документації) ІНФОРМАЦІЯ_4 о 14 год. 50 хв. Черепно-мозкова травма за ознаками небезпеки для життя відноситься до тяжкого тілесного ушкодження, знаходиться у причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_10 , могла виникнути, як при одноразовій ударній дії тупого предмету з обмеженою поверхнею в область голови (в волосяну частину, обличчя), так і від сукупності травматичних ударних дій тупих предметів з обмеженою поверхнею в різні ділянки волосяної частини голови та обличчя, послідовність спричинення яких встановити за даними дослідження трупа не є можливим. Ушкодження виникли у ОСОБА_10 за короткий відрізок часу, 22.03.2025, могли бути спричинені ударами руками (кулаками), взутими ногами чи іншими предметами (т. 2 а.с. 21-23);

- висновок експертного дослідження № 021-714-2025 від 13.05.2025, відповідно до якого смерть ОСОБА_10 настала від спричиненої черепно-мозкової травми, проявами якої стали переломи кісток обличчя та травматичні крововиливи під оболонки головного мозку з подальшим виникненням ускладнення - набряку-набухання головного мозку. Черепно-мозкова травма за ознаками небезпеки для життя відноситься до тяжкого тілесного ушкодження, знаходиться у причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_10 , могла виникнути, як при одноразовій ударній дії тупого предмету в область голови (волосяна частина, обличчя), так і від сукупності травматичних ударних дій тупих предметів в різні ділянки волосяної частини голови та обличчя, послідовність спричинення яких встановити за даними дослідження трупа не є можливим. Ушкодження виникли за короткий відрізок часу, 22.03.2025 (т. 2 а.с. 24-28).

- рапорт поліцейського Дніпровського РВ УПО в м. Києві від 22.03.2025, в якому працівником поліції зазначено, що проїжджаючи по вул. Братиславській, 12, побачили як двоє невідомих б`ють лежачу людину ногами та побачивши їх почали уходити з місця події. Розвернувшись на протилежну вулицю і обійшовши з тильної сторони двоповерхової будівлі помітили даних осіб котрі підійшли до другого під`їзду будинку по АДРЕСА_5 і сіли на лавку. У обох була кров на взутті, одязі та руках. Даних громадян було приведено на місце події де лежав чоловік в крові і ледве дихав. Було встановлено особу потерпілого так як біля нього лежали документи на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . У правопорушників при собі документів не було, однак останні назвалися ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (т. 2 а.с. 69-69 зв.).

- рапорт оперуповноваженого ВКП Дніпровського ГУНП у м. Києві від 22.03.2025 відповідно до якого повідомляється, що на місці виклику встановлено ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які побили ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , після чого останній потрапив до лікарні (т. 2 а.с. 71).

- протокол огляду місця події від 22.03.2025, складений слідчим СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві, відповідно до якого проведено огляд ділянки місцевості за адресою: м. Київ, вул. Миропільська, 13, де було віднайдено плями бурого кольору та зроблено відповідні змиви (т. 2 а.с. 72-72 зв.).

- рапорт оперуповноваженого ВКП Дніпровського ГУНП у м. Києві від 23.03.2025, відповідно до якого по прибуттю за адресою: м. Київ, вул. Братиславська, 3, було виявлено тіло в морзі громадянина ОСОБА_10 , який 22.03.2025 поступив до відділення з тяжкими травмами голови (т. 2 а.с. 82).

- протокол огляду місця події від 23.03.2025, складеного слідчим Дніпровського УП ГУНП у м. Києві, відповідно до якого було проведено огляд трупа громадянина ОСОБА_10 в приміщенні моргу (т. 2 а.с. 83-84).

- протокол перегляду відеозапису від 22.03.2025, складений слідчим СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві, відповідно до якого на зображенні (скрін 5-8) Особа 1 та Особа 3 перебувають поблизу автомобілів та закладу швидкого харчування та до них прямує Особа 2. У цей час Особа 3 починає відходити від Особи 1 та Особи 2 між автомобілями. Між останніми виникає сутичка та Особа 1 та Особа 2 починають наносити тілесні ушкодження Особі 3, хапати за руки та рукава куртки та в подальшому останні зникли з поля зору камери відеоспостереження за кіоск. Скрін 9-11. На зображенні зазначено дату 22.03.2025, час 02:52:53. З автомобіля білого кольору виходить Особа 4 та стоїть поблизу з автомобілем. В подальшому Особа 4 сідає на водійське місце та перепарковує автомобіль поблизу кіоска, у цей час конфлікт між Особою 1, Особою 2 та Особою 3 продовжується. Після чого автомобіль їде з місця події через декілька хвилин. Скрін 12. На зображенні зазначено дату 22.03.2025 час 03:05:22. На місце події прибули працівники поліції (т. 2 а.с. 87-92).

- протокол перегляду відеозапису від 22.03.2025, складений слідчим СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві, відповідно до якого з перегляду відеозапису встановлено, що камера встановлена на магазині «Аврора». На вказаному зображенні наявний заклад швидкого харчування з правої сторони від якого розміщено автомобіль білого кольору поблизу якого наявна Особа 1, який одягнутий в спортивну темну куртку з білими вставками, темні штани, кепку та темні кросівки, Особа 2 який одягнутий у темну куртку, сині джинси та світлі кросівки. Особа 3 який одягнутий у чорні штани, чорну куртку та світку футболку. Між Особою 1 та Особою 3 відбувається конфлікт, внаслідок якого Особа 1 починає хапати за руки Особу 3. Після чого Особа 1 та Особа 3 вийшли за межі камери відеоспостереження та у їх напрямку почав рух Особа 2, який в подальшому також вийшов за межі камери відеоспостереження. Скрін 5-7. На зображенні зазначено дату 22.03.2025 час 02:46-02:47. Учасники події відійшли ближче до проїзної частини. Особа 3 перебуває на землі. Особа 1 наносить тілесні ушкодження Особі 3. Особа 2 у цей час стоїть поблизу та спостерігає. В подальшому Особа 2 починає своєю правою ногою наносити удари по голові Особа 3. У цей час Особа 1 продовжує наносити руками удари по Особі 3. Після чого учасники події зникають з поля зору камери відеоспостереження. Скрін 9-12. За зображенні зазначено дату 22.03.2025, час 02:53. Особа 1 продовжує наносити на землі тілесні ушкодження Особі 3, який перебуває без верхнього одягу на тулубі. Особа 2 стоїть поруч з ними. В подальшому Особа 1 підняла Особу 3. Білий автомобіль почав рухатись у напрямку виїзду. Особа 3 почала знову тікати від Особи 1, але Особа 1 вдарила ногою Особу 3, внаслідок чого останній впав на землю. Скрін 13-15. На зображенні зазначено дату 22.03.2025, час 02:54. Особа 3 піднялась та вийшла з зору камер відеоспостереження поблизу білого автомобіля. Особа 1 та Особа 2 почали йти у лівий бік за заклад швидкого харчування. Після чого Особа 3 підбіг до водійських дверей білого автомобіля та відчинив їх, Особа 2 підбігла до Особи 3 та не давала останньому сісти в автомобіль, хапаючи за руки та відтягуючи від автомобіля, дані дії супроводжувалися спричиненням тілесних ушкоджень Особі 3. Особа 1 також підбігла до Особи 3 та допомагала Особі 2 забрати останнього від автомобіля. Скрін 16-19. На зображенні зазначено дату 22.03.2025, час 02:56. Особу 3 відтягнули від автомобіля та повалили на землю. Білий автомобіль поїхав з місця події. Особа 2 почала наносити ногами удари по голові Особі 3 та в подальшому впав на підлогу. Особа 2 схопила футболку Особи 3 та почала душити останнього. Особа 1 продовжувала наносити тілесні ушкодження Особі 3. Скрін 20-21. На зображенні дата 22.03.2025, час 03:03. Особа 1 та Особа 2 залишають Особу 3 лежачи на землі та самі уходять з місця події. О 03 год. 07 хв. на місце події прибули працівники поліції (т. 2 а.с. 99-109).

- протокол освідування особи від 22.03.2025, відповідно до якого при проведенні освідування на тілі ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлено подряпини на всіх пальцях кисті; садна на кісточках фаланг ззовні; сліди бурого кольору по всій зовнішній поверхні пальців та кісточках фаланг (т. 2 а.с. 129).

- протокол освідування особи від 22.03.2025, відповідно до якого при проведенні освідування ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлено подряпину та садна (т. 2 а.с. 139).

- протоколами слідчого експерименту від 03.06.2025 складеного старшим слідчим СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві за участі захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , підозрюваних ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , відповідно до яких останні розповіли, що того дня вони йшли від дівчат та стали допивати пляшку коли до них підійшов незнайомий їм чоловік та почав вимагати від ОСОБА_13 зняти кепку якщо він не воював. Після цього вони відвели чоловіка в сторону та попросили йти додому. Після того як чоловік пішов, він за деякий час знову повернувся. Ростислав відвів чоловіка в сторону і знову попросив піти його додому. Коли чоловік повернувся втретє, та попросив ОСОБА_13 відійти в сторону щоб поговорити. Вони відійшли, після чого ОСОБА_7 почув крик та пішов до них де побачив, що потерпілий замахується ножем на ОСОБА_13 . Після цього ОСОБА_7 підійшов до потерпілого на наніс йому декілька ударів, після чого ніж впав. Далі почалася бійка в ході якої потерпілому наносилися удари.

- висновок судово психіатричного експерта № 784 від 23.05.2025, відповідно до якого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не виявляє ознак будь-якого хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства чи іншого хворобливого стану психіки. На період кримінального правопорушення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на період 22 березня 2025 року, останній не виявляв ознак будь якого психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства чи іншого хворобливого стану психіки. В той період часу ОСОБА_6 , 2002 року народження, виявляв ознаки «Психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю, гостра інтоксикація, неускладнена» (згідно з МКХ-10: F10.00) і за своїм психічним станом в той період часу міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

- висновок судово психіатричного експерта № 785 від 23.05.2025, відповідно до якого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не виявляє ознак будь-якого хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства чи іншого хворобливого стану психіки. На період кримінального правопорушення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на період 22 березня 2025 року, останній не виявляв ознак будь якого психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства чи іншого хворобливого стану психіки. В той період часу ОСОБА_7 , 2001 року народження, виявляв ознаки «Психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю, гостра інтоксикація, неускладнена» (згідно з МКХ-10: F10.00) і за своїм психічним станом в той період часу міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством.

Таким чином, аналізуючи всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 повністю доведена сукупністю належних, допустимих та достовірних доказів, безпосередньо досліджених судом у судовому засіданні. Досліджені докази є взаємозв`язаними між собою і суд вважає їх достатніми для визнання обвинувачених винними у вчиненні кримінального правопорушення за яким вони обвинувачуються.

На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкоджені, небезпечному для життя в момент заподіяння, вчиненому групою осіб, що спричинило смерть потерпілого та кваліфікує їх дії за ч. 2 ст. 121 КК України.

Стандарт доведення винуватості поза розумним сумнівом в контексті рішень Європейського суду з прав людини означає, що сукупність обставин справи встановлена під час судового розгляду, виключає будь яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння, як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Призначаючи міру покарання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином, особи обвинувачених, які офіційно не працюють, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебувають, а також враховує їх вік та стан здоров`я.

Обставинин, що пом`якшують покарання обвинувачених, згідно ст. 66 КК України, суд не вбачає, оскільки вина обвинуваченими визнана лише фактично, що не свідчить про щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинувачених, згідно ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину особами, що перебувають у стані алкогольного сп`яніння та вчинення злочину щодо особи з інвалідністю.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

У правовій державі покарання передусім є виправним та превентивним засобом, в якій має використовуватись не надмірні, а лише необхідні і зумовлені метою заходи.

На реалізацію принципу, встановленого частиною другою статті 61 Конституції України, згідно з яким юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, спрямовані положення статті 65 КК України. Зазначений принцип, зокрема, конкретизовано у положеннях Кримінального кодексу України щодо системи покарань, звільнення від кримінальної відповідальності, звільнення від покарання та його відбування, у тому числі призначення більш суворого покарання.

Керуючись загальними засадами призначення покарання (ст. 65 КК України), суд має призначати покарання конкретній особі за конкретний злочин, максимально індивідуалізуючи покарання.

Призначене судом покарання повинно відповідати ступеню суспільної небезпеки кримінального правопорушення, обставинам його вчинення та враховувати особу винного, тобто бути справедливим.

Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину та передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину.

Виходячи з мети покарання й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Тобто, кримінально-правовий зміст принципу справедливості полягає в тому, що покарання, яке застосоване до особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, повинно бути справедливим, тобто таким, що відповідає як тяжкості вчиненого кримінального правопорушення так і конкретним обставинам його вчинення, а також особливостям особистості злочинця.

Вищевказана позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.05.2023 винесеній за результатами розгляду справи № 135/563/22.

На підставі викладеного, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, ставлення обвинувачених до скоєного, враховуючи відомості про осіб обвинувачених, суд вважає за доцільне призначити їм покарання в межах санкції ч. 2 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі. На переконання суду, у даному випадку таке покарання відповідає вимогам ст. ст. 50, 65 КК України, є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів.

В частині цивільного позову суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 128, ч. 1 ст. 129 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства. Ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Згідно приписів п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

В силу ч. 3 ст. 12, ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1 ст. 15 ЦК України).

Нормою ч. 1 ст. 1166, ч. 1 ст. 1167 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Враховуючи, що заявлені позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди з обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтверджено дослідженими судом доказами, а майнова шкода обвинуваченими самостійно не відшкодована, керуючись нормами п. 10 ч. 1 ст. 56, ст. 128 КПК України, ст. ст. 11, 13, 1166 ЦК України, цивільний позов в частині стягнення майнової шкоди підлягає задоволенню.

В частині позовної вимоги про стягнення моральної шкоди суд зазначає наступне.

Під моральною шкодою необхідно розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній або юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення, тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості, справедливості та співмірності.

За висновками Великої Палати Верховного Суду від 15.12.2020 у справі № 752/17832/14-ц та Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 05.12.2022 у справі № 214/7462/20, при визначенні грошової суми компенсації моральної шкоди враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставини, які мають істотне значення, вимоги розумності й справедливості. При цьому розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Обґрунтовуючи позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди, цивільний позивач зазначає, що смерть її сина призвела до шокового стану, тривалих переживань, натомість відновити нормальний психологічний стан навряд чи вдасться. Також вказує, що психотравмуюча ситуація, постійні думки та спогади призводять до суттєвих змін у нормальному житті, перешкоджають активному соціальному функціонуванню, розуміння неможливості відновити втрачене, призводить до відчуття відчаю, незахищеності, необхідності організувати подальше життя без підтримки загиблого сина.

Так, на переконання суду отримані потерпілою душевні страждання призвели до погіршення якості її життя, а тому позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди є обґрунтованими, не є такими, що призведуть до безпідставного збагачення, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 118 КПК України, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесенні останньою витрати на правову допомогу.

У порядку ст. 100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.

Процесуальні витрати суд вирішує відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

Керуючись ст. 121 КК України, ст. ст. 100, 118, 124, 128, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді 9 (дев`яти) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 після набрання вироком законної сили відраховувати з моменту його фактичного затримання - з 22 березня 2025 року.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою - залишити без змін до набрання вироком законної сили

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді 9 (дев`яти) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 після набрання вироком законної сили відраховувати з моменту його фактичного затримання - з 22 березня 2025 року.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою - залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про відшкодування майнової та моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 моральну шкоду завдану кримінальним правопорушенням у розмірі 500 000 (п`ятсот тисяч) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 моральну шкоду завдану кримінальним правопорушенням у розмірі 500 000 (п`ятсот тисяч) грн. 00 коп.

Стягнути солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 майнову шкоду завдану кримінальним правопорушенням у розмірі 28 583 (двадцять вісім тисяч п`ятсот вісімдесят три) грн. 00 коп.

Стягнути солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 витрати на правову допомогу у розмірі 20 000 (двадцять тисяч) грн. 00 коп.

Стягнути солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь держави 10 440, 25 грн. вартості проведення Київським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром судово молекулярно-генетичної експертизи біологічного матеріалу ОСОБА_6 (висновок експерта № СЕ-19/111-25/19158-БД від 29.05.2025) та 10 440, 25 грн. вартості проведення Київським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром судово молекулярно-генетичної експертизи біологічного матеріалу ОСОБА_7 (висновок експерта № СЕ-19/111-25/19156-БД від 29.05.2025).

Арешт накладений ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 31.03.2025 у справі № 755/4628/25 - скасувати.

Арешт накладений ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 27.03.2025 у справі № 755/4628/25 - скасувати.

Речові докази у кримінальному провадженні: що зберігаються в матеріалах кримінального провадження - залишити у матеріалах кримінального провадження.

Речові докази у кримінальному провадженні: належні ОСОБА_6 та ОСОБА_7 повернути власникам. Інші речові докази у кримінальному провадженні № 0000993 від 22.03.2025 - знищити.

Відповідно до ч. 3 ст. 376 КПК України, роз`яснити ОСОБА_6 та ОСОБА_7 право на звернення з клопотанням про помилування та право на ознайомлення з журналом судового засідання, а також подачу на нього своїх зауважень.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня проголошення.

Суддя: