У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Солом`янського районного суду м. Києва клопотання слідчого слідчого відділу Солом`янського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та додані до клопотання матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені 11.08.2025 до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0002199 у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дебальцеве Донецької області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшло зазначене клопотання, в обґрунтування вказано наступне.

У провадженні слідчого відділу Солом`янського УП ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження №0002199 від 11.08.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Так, 11.08.2025 року, приблизно о 00:16 год. за адресою: м. Київ, бульвар Чоколівський, 19, ОСОБА_5 перебував біля приміщення магазину «MobileZone», де у нього виник злочинний, корисливий умисел на вчинення таємного викрадення чужого майна, поєднаного із проникненням до іншого приміщення, а саме магазин «MobileZone», в умовах воєнного стану. З цією метою останній, розбивши цеглою скляне вікно магазину, проник в його середину.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, переслідуючи мету незаконно збагатитись за рахунок крадіжки чужого майна, ОСОБА_5 , 11.08.2025 приблизно о 00:18 год., перебуваючи в приміщенні магазину «MobileZone», який знаходиться за адресою: м. Київ, бульвар Чоколівський, 19, в якому вирішив здійснити крадіжку, підійшов до прилавку у вказаному магазині, звідки взяв наступний товар, а саме: зовнішній акумулятор марки «Power Bank ProovePR130 40000 mAh 22.5WBlack» у кількості 1 шт. вартістю 1996 гривень 00 копійок; зовнішній акумулятор марки «PowerBankProoveIlluminator 22.5WBlack 10000 mAh» у кількості 1 шт. вартістю 428 гривень 00 копійок; зовнішній акумулятор марки «Power Bank Hoco J121A 22.5W QC3.0 20000 mAh» у кількості 1 шт. вартістю 484 гривні 00 копійок; зовнішній акумулятор марки «Power Bank Proove Q.C Digital Displey 22.5W Black 30000 mAh» у кількості 2 шт. загальною вартістю 2654 гривні 00 копійок; зовнішній акумулятор марки «Power Bank Hoco J102A 20WQC3.0 20000 mAh» у кількості 1 шт. вартістю 484 гривні 00 копійок, що належить фізичнй особі підприємцю (далі - ФОП) « ОСОБА_7 ».

Після чого, ОСОБА_5 , утримуючи при собі, таємно викрадене чуже майно, зник з місця вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, завдавши ФОП « ОСОБА_7 » майнової шкоди на загальну суму 6046 гривень 00 копійок.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденнi чужого майна (крадіжці), поєднаному з проникненням в інше приміщення, вчиненому в умовах воєнного стану, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підозрюється: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Донецької обл., м. Дебальцеве, українець, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ), та проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимий.

ОСОБА_8 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами.

11.08.2025року о 07 год. 47 хв. гр. ОСОБА_5 затримано у порядку ст. 208 КПК України в рамках кримінального провадження№0002199від 11.08.2025, за ознакамикримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України.

Таким чином є підстави вважати, що підозрюваний вчинив тяжкий злочин, який відповідно до ч. 4 ст. 185 КК України, карається позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років позбавлення волі.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, що вказують про необхідність застосування відносно

ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчиняти інше кримінальне правопорушення.

На той факт, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду вказує те, що ОСОБА_5 може значний термін переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки ОСОБА_5 офіційно не працюючий, не має постійного джерела доходу, тобто не має стійких соціальних зв`язків, що не перешкоджатиме останньому покинути територію міста Києваз метою ухилення від кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення.

Крім цього, ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва від 29.07.2025 (справа №755/6914/25) обвинуваченого ОСОБА_5 у рамках кримінального провадження №0004029 від 02.12.2024за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, оголошено у розшук.

На той факт, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вказує, те, що ОСОБА_5 ,може зникнути та перебувати тривалий час у розшуку, адже останній офіційно не працюючий, не має постійного фактичного місця проживання та реєстрації, та не має міцних соціальних зв`язкiв.

На той факт, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення вказує те, що враховуючи мету, спосіб та обстановку вчинення даного злочину, особу підозрюваного, ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_5 на даний час не має постійного доходу, не працює, суспільно-корисною працею не займається, а тому з метою наживи може продовжити свою протиправну діяльність та вчиняти нові злочини майнового характеру. Враховуючи вказані обставини, характер інкримінованого злочину, є всі підстави вважати, що останній може продовжити злочинну діяльність. Враховуючи вказане, більш м`які запобіжні заходи застосовані до підозрюваного ОСОБА_5 , призведуть до продовження злочинної діяльності, нададуть змогу переховуватись від органів досудового розслідування та впливати на розслідування кримінального провадження.

Жоден iз більш м`яких запобіжних заходів: домашній арешт, застава, особиста порука, особисте зобов`язання не зможуть запобігти ризикам, передбаченим вище, що підтверджуються вищевикладеними обставинами.

Крім того, відповідно до ст. 178 КПК України, при обранні ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, прошу врахувати наступні обставини:

- вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним вказаного кримінального правопорушення;

- тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, в якому він підозрюється;

Крім того, питання щодо наявності захворювань, які вказували про неможливість тримання ОСОБА_5 під вартою і були підставами для його звільнення встановлюється відповідним висновком лікарської комісії та вирішується у передбаченому законом порядку. Під час досудового розслідування не встановлено будь-яких даних про те, що підозрюваний не може утримуватися в Київському слідчому ізоляторі, не встановленого того, що підозрюваний має хронічні захворювання, що у вiдповiдностi до «Порядку органiзацiї надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі», затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України вiд 15.08.2014 №1348/5/572 та зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 20.08.2014 за № 990/25767.

Вищевикладене свідчить про неможливість запобігання наявним ризикам, які передбачені п. п. 1, 4 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, забезпечення належного виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та його належну поведінку, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Прошу суд врахувати, що міра запобіжного заходу має на меті попереджати спроби особи вчиняти дії щодо перешкоджання здійсненню правосуддя, а не бути лише наслідком такого перешкоджання.

Разом з тим, у разі задоволення клопотання сторони обвинувачення про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, прошу визначити розмір застави в сумі не менше 20 (двадцять) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки на думку сторони обвинувачення саме така сума застави зможе забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків. З метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження вважаю за доцільне, в разі внесення підозрюваним розміру застави, покладанні на підозрюваного ОСОБА_5 наступних, передбачених п. п. 1, 3 ч. 5 ст. 194 КПК України,

На підставі викладеного слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду із відповідним клопотанням.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та доводи викладені в ньому та пояснив, що підозра, пред`явлена ОСОБА_5 та ризики, викладені у клопотанні обґрунтовані і підтверджуються належними доказами. Просила клопотання задовольнити та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів із визначенням застави 60 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник заперечували проти задоволення клопотання та просили суд застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, враховуючий відомості щодо особи підозрюваного, зокрема його молодий вік та його процесуальну поведінку, оскільки підозрюваний повністю визнає своє провину, щиро кається, співпрацює з органами досудового розслідування.

Заслухавши пояснення прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали досудового розслідування та копії матеріалів, якими слідчий та прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя вважає його таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Метою застосування запобіжних заходів відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріали зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення, а також наявність доказів, яким обґрунтовуються відповідні обставини.

В судовому засіданні встановлено, що подане прокурором клопотання відповідає вимогам ст. ст. 183, 184 КПК України, а вручення письмового повідомлення про підозру у вчинені кримінального правопорушення та копії клопотання і матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу здійснено з дотриманням строків, передбачених ч. 2 ст. 278 КПК України та ч. 2 ст. 184 КПК України відповідно.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

У провадженні слідчого відділення відділу поліції № 1 Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені 11.08.2025 до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0002199 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 178 КПК України слідчий суддя перевіряє вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

11.08.2025 о 07 годині 47 хвилин ОСОБА_5 затримано в порядку ст. ст. 208-211 КПК України.

11.08.2024, відповідно до вимог ст. ст. 276-278 КПК України, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого останньому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- протоколом прийняття заяви від ОСОБА_9 стосовно обставин вчинення кримінального правопорушення від 11.08.2025;

- протоколом огляду місця події від 11.08.2025;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 від 12.08.2025;

- протоколом затримання ОСОБА_5 від 11.08.2025;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 11.08.2025;

- протоколом перегляду відеозапису від 11.08.2025;

- іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Слідчий суддя вважає, що за обставин, викладених у клопотанні про застосування запобіжного заходу, слідчим та прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення та існування фактів, які в контексті практики Європейського суду з прав людини можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити даний злочин.

При цьому слідчий суддя враховує, що на даній стадії кримінального провадження та слідчим суддею не вирішуються питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті. Судом лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання відповідного запобіжного заходу, з огляду на викладене слідчий суддя не оцінює докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а тому докази, які є достатніми для висновку про наявність обґрунтованої підозри, не обов`язково мають бути настільки ж переконливими та повними, як докази на стадії висунення особі обвинувачення у вчиненні злочину або на стадії судового розгляду такого обвинувачення.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що в судовому засіданні слідчим надано достатньо доказів щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану.

Так, відповідно до п. 2 ч.1 ст. 178 КПК України слідчий суддя пересвідчився у тяжкості покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, оскільки санкція ч. 4 ст. 185 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.178 КПК України слідчий суддя зауважує, що підозрюваний має молодий вік, групи інвалідності не має, стан здоров`я задовільний.

Відповідно до вимог п. 4 ч.1 ст.178 КПК України слідчий суддя встановив, що підозрюваний не має міцних соціальних зв`язків, зокрема має постійне місце мешкання, не одружений та не має на утриманні неповнолітніх дітей.

Встановлюючи обставини, передбачені п. 5 ч.1 ст.178 КПК України слідчий суддя визначив, що підозрюваний має неповну середню освіту, офіційно не працевлаштований, не навчається.

Щодо репутації підозрюваного, відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 178 КПК України встановлено, що даних про негативну репутацію підозрюваного в ході судового розгляду клопотання слідчому судді не надано.

Щодо майнового стану підозрюваного, в дотримання вимог п. 7 ч.1 ст.178 КПК України, слідчий суддя відзначає, що відомостей про майновий стан підозрюваного слідчому судді не надано.

На виконання вимог п. 8, 9, 10 ч.1 ст. 178 КПК України слідчий суддя зазначає, що підозрюваний раніше не судимий Даних про застосування до підозрюваного інших запобіжних заходів слідчому судді не надано.

Відповідно до вимог, визначених п. 11 ч. 1 ст.178 КПК України, слідчий суддя зазначає, що, відповідно до наданих суду матеріалів, розмір майнової шкоди у даному кримінальному провадженні становить 6046 гривні 00 копійки, яку відшкодовано шляхом повернення майна.

На виконання вимог п. 12 ч.1 ст.178 КПК України, слідчий суддя зазначає, що відсутні ризики продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризику летальності, що створює підозрюваний, у зв`язку з його доступом до зброї.

Крім того, стороною обвинувачення доведено існування ризиків, передбачених п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливості підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду та вчинити інші кримінальні правопорушення.

Так, про наявність ризику переховуватись від органів досудового розслідування, визначеного до п. 1 ч. 1 ст.177 КПК України, свідчить тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, характер та зухвалість інкримінованого злочину, який вчинено в умовах воєнного стану. Неможна залишити поза увагою і відомості про особу підозрюваного, який не має міцних соціальних зв`язків, зокрема, не одружений та не має на утриманні неповнолітніх дітей, не працевлаштований та суспільно-корисною діяльністю не займається.

Разом з тим, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення не доведеним існування ризиків, передбачених п. 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливості перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення, оскільки вказані ризики належним чином не обґрунтовані у клопотанні, не віднайшли об`єктивного підтвердження у судовому засіданні та ґрунтуються на припущеннях слідчого, прокурора.

Крім того,слідчий суддя погоджується із доводами сторони захисту, що відсутні об`єктивні докази направлення на виконання ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 29.07.2025 (справа №755/6914/25) відносно ОСОБА_5 про його оголошення у розшук рамках кримінального провадження №0004029 від 02.12.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Однак, при вирішенні питання щодо заявленого клопотання, слідчий суддя приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, а саме справу «Мамедова проти Росії», ЄСПЛ зазначив, що посилання на тяжкість обвинувачення як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що особа буде переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребу позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

При цьому ЄСПЛ зазначає, що існує презумпція на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними» (рішення ЄСПЛ у справі «Смирнова проти Росії» ). У всіх випадках, коли ризик ухилення обвинуваченого від слідства (суду) можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів (рішення ЄСПЛ від 23 вересня 2008 року у справі «Вренчев проти Сербії»).

Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно із ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Оцінюючу у сукупності встановлені у судовому засіданні обставини, відомостей щодо особи підозрюваного, зокрема його молодий вік та скрутне матеріальне становище, процесуальну поведінку підозрюваного, який щиро кається та співпрацює з органами досудового розслідування, той факт, що матеріальна шкода є відшкодованою шляхом повернення майна, слідчий суддя приходить обґрунтованого висновку, що прокурором не доведено обставин, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, у зв`язку із чим клопотання підлягає частковому задоволенню.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, у розумінні вимог ч.1 ст.176 КПК України є більш м`яким запобіжний заходом ніж тримання під вартою, однак більш суворим ніж запобіжний захід у вигляді застави.

Застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не може вважатись спів мірним особі підозрюваного та встановленим у судовому засіданні обставинам, визначеним ст. ст. 177-178 КПК України.

Слідчий суддя, також, позбавлений можливості застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді застави, оскільки сторонами не надано відомостей щодо майнового стану підозрюваної, який не працевлаштований.

Слідчий суддя, також, не може застосувати відносно підозрюваної запобіжний захід у вигляді особистої поруки, оскільки у судовому засіданні не заявлено осіб, що заслуговують на довіру (поручителів) та наявність письмового зобов`язання про те, що такі особи поручаються за виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків.

З огляду на викладене, за встановлених фактичних обставин, з урахуванням даних в їх сукупності про особу ОСОБА_5 , слідчий суддя приходить до обґрунтованого висновку про те що доцільним, дієвим та таким, що досягне мети, визначеної ч. 1 ст. 177 КПК України є запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, який необхідно застосувати в межах строку досудового розслідування, строком на один місяць та двадцять вісім днів, тобто по 11 жовтня 2025 року включно.

Керуючись ст.ст.110, 131, 132, 176-178, 179, 184, 186, 193, 194, 196, 197, 202, 369-372 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду;

- не відлучатися з м. Київ без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 202 КПК України підозрюваного ОСОБА_5 звільнити з під-варти негайно в залі суду.

Ухвала в частині покладених обов`язків діє в межах строку досудового розслідування, строком на один місяць та двадцять вісім днів, тобто по 11 жовтня 2025 року включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі невиконання вказаних обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і накладене грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, який здійснює досудове розслідування даного кримінального правопорушення, а на час перебування справи у провадженні суду - на прокурора.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1