Справа № 947/7008/25
УХВАЛА

08.08.2025 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , захисниці підозрюваного ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 про призначення судової інженерно-екологічної експертизи у кримінальному провадженні № 0000006 від 03.01.2025 року, -

ВСТАНОВИВ:

Захисниця звернулася до слідчого судді Київського районного суду м. Одеси із клопотання про призначення експертизи в кримінальному провадженні № 0000006 від 03.01.2025 року.

В обґрунтування клопотання захисниця зазначила, що СУ ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000006 від 03.01.2025 за ч. 1 ст. 362, ч. 3 ст. 365, ч. 1 ст. 366, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 246, ч. 4 ст. 27 ч. 2 ст. 384, ч. 1 ст. 368-3, ч. 4 ст. 27 ч. 1 ст. 366, ч. 4 ст. 191 Кримінального кодексу України (далі КК України). Підозрюваним у даному провадженні є ОСОБА_3 .

13.12.2024 у кримінальному провадженні № 0000231 було складено висновок експерта № 24-6217 судової інженерно-екологічної експертизи.

Згідно зі змістом даного висновку, експерт в ході проведення експертизи досліджував, зокрема, протоколи оглядів місця події, листи Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області).

Згідно з висновком, експерт здійснювався огляд пнів нібито сироростучих дерев, а в подальшому проводилась судова інженерно-екологічна експертиза, з метою визначення шкоди, завданої нібито незаконною рубкою вказаних нібито сироростучих дерев.

Проте, на думку захисниці, яким чином було визначено, що вказані дерева було сироростучими (живими), незрозуміло й така інформація, відсутня.

Відтак, грунтуючись на даних, наведених у повідомленні про підозру та протоколах огляду місця події, захисником ОСОБА_3 було подано адвокатський запит до ДП «Вінницька лісова науково-дослідна станція», з метою отримання інформації щодо можливості встановлення сироростучості дерева за пеньком.

Виходячи з відповіді на адвокатський запит, візуально визначити чи дерево було сироростучим або сухим можна тільки в перші декілька тижнів за умови відсутності спекотної погоди після спилювання і після детального огляду стовбура на наявність ураженості стовбуровими шкідниками чи фітопатогенними хворобами та/або виявлення суховершинності стовбура за умов облистяного стану спиляного дерева. Також по пеньках неможливо 100% та/або виключно встановити ступень пошкодження дерева шкідниками чи фітопатогенними хворобами, оскільки власне саме ураження дерева на момент зрізування могло ще не поширитися до самого пенька.

З урахуванням обставин кримінального провадження, у адвокатському запиті також було запитано про те, чи можливо в середині жовтні 2024 року лише по пеньку точно встановити чи було дерево сироростучим (живим) або сухим, якщо рубка дерев проводилась з кінця вересня 2024 року до початку жовтня 2024 року (до 15 жовтня 2024 року)? У відповідь на дане питання було відзначено наступне: «Визначити чи дерево було сухим чи живим за такий проміжок часу візуально та іншими методами неможливо, оскільки відбулося повне висихання деревини зрізаного стовбура i пенька та його потемніння.

Крім того, в адвокатському запиті було наведено наступне питання, також виходячи з обставин кримінального провадження: «Чи можливо в середині/другій половині вересня 2024 року лише по пеньку точно встановити чи було дерево сироростучим (живим) або сухим, якщо рубка дерев проводилась з середини вересня 2024 року? Якщо ні, просимо зазначити, чому?». На дане питання зазначено наступну відповідь: «Візуально визначити чи дерево було сироростучим або сухим в середині/другій половині вересня 2024 року лише по пеньку точно встановити неможливо, даний факт можна встановити тільки в лабораторних умовах за наявності частин стовбура дерева, які чітко відповідають приналежності обстеженому пеньку».

Виходячи з матеріалів кримінального провадження, з якими була надана можливість ознайомитись стороні обвинувачення, відповідні стовбури досліджені не були й неможливо встановити чи були дерева, взяті в рубки, сироростучими.

Водночас, як вказано у висновку експерта, останній, розраховуючи розмір нібито завданої шкоди, виходив з того, що зрубані дерева були сироростучими та керувався положеннями постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження розміру такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу» № 665 від 23.07.2008.

Виходячи ж з пункту 2 Примітки до Такси для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу підприємствами, установами, організаціями та громадянами незаконним вирубуванням та пошкодженням дерев і чагарників до ступеня припинення росту, за незаконне вирубування сухостійних дерев розмір шкоди обчислюється за цією таксою, зменшеною у 2 рази.

Таким чином, захисниця вважає, що відсутність фактичних обставин, які б підтверджували те, що дерева були сироростучими, може свідчити про те, що вони могли бути, наприклад, сухими.

Таким чином, захисниця вважає необхідним залучення експерта задля проведення експертизи, з метою вирішення питань, що мають істотне значення для кримінального провадження, адже в учасників провадження відсутні спеціальні знання, які б дозволили вирішити вказані питання, й раніше в провадженні вони не вирішувались, а вирішені залученим стороною обвинувачення експертом запитання, не дозволяють дати повний та належний висновок з питань, для з`ясування яких необхідне проведення експертизи, на необхідності проведення якої наразі наполягає сторона захисту.

Самостійне залучення експерта стороною захисту не є можливим, з огляду на матеріальний стан підозрюваного ОСОБА_3 , який з березня 2025 року до 15.07.2025 року перебував під вартою та не мав можливості працювати й отримувати дохід (документи, які підтверджують дохід ОСОБА_3 до взяття його під варту, додаються).

За таких підстав захисниця вважає, що на даний час в порядку ст. 244 КПК України виникла необхідність у зверненні до слідчого судді з даним клопотанням про призначення інженерно-екологічної експертизи.

Захисниця ОСОБА_4 у судовому засіданні клопотання підтримала та просила його задовольнити.

Прокурор відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся телефонограмою, надіслав слідчому судді заяву, в якій просив відмовити у задоволенні клопотання про призначення експертизи та його розгляд проводити за його відсутності.

Вислухавши думку сторони захисту, дослідивши заяву та додані до неї матеріали, приходжу до наступного.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування й судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу та щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 91 КПК України визначено ряд обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження тощо.

Обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу покладається на слідчого та прокурора ( ч. 1 ст. 92 КПК України).

В свою чергу, сторона захисту також здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів (ч. 3 ст. 93 КПК України).

За положеннями ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Статтею 101 КПК України визначено, що висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень та зроблені за їх результатами висновки, обґрунтовані відповіді на запитання, поставлені особою, яка залучила експерта, або слідчим суддею чи судом, що доручив проведення експертизи. Кожна сторона кримінального провадження має право надати суду висновок експерта, який ґрунтується на його наукових, технічних або інших спеціальних знаннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 242 КПК України експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.

Статтею 243 КПК України встановлений порядок залучення експерта. Так, експерт залучається у разі наявності підстав для проведення експертизи за дорученням сторони кримінального провадження. Сторона захисту має право самостійно залучати експертів на договірних умовах для проведення експертизи, у тому числі обов`язкової. Експерт може бути залучений слідчим суддею за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу.

За приписами ч. 1 ст. 244 КПК України, сторона захисту має право звернутися до слідчого судді з клопотанням про проведення експертизи у разі, якщо:

1) для вирішення питань, що мають істотне значення для кримінального провадження, необхідне залучення експерта, проте сторона обвинувачення не залучила його або для вирішення залученим стороною обвинувачення експертом поставлені запитання, що не дозволяють дати повний та належний висновок з питань, для з`ясування яких необхідне проведення експертизи, або існують достатні підстави вважати, що залучений стороною обвинувачення експерт внаслідок відсутності у нього необхідних знань, упередженості чи з інших причин надасть або надав неповний чи неправильний висновок;

2) сторона захисту не може залучити експерта самостійно через відсутність коштів чи з інших об`єктивних причин.

До клопотання також додаються: копії матеріалів, якими обґрунтовуються доводи клопотання; копії документів, що підтверджують неможливість самостійного залучення експерта стороною захисту (ч. 2 ст. 244 КПК України).

Клопотання розглядається не пізніше п`яти днів із дня його надходження до суду слідчим суддею місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду (ч. 3 ст. 244 КПК України).

Згідно положень ч.ч. 6, 7 ст. 244 КПК України слідчий суддя за результатами розгляду клопотання має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам, якщо особа, яка звернулася з клопотанням, доведе наявність підстав, визначених частиною першою цієї статті.

Отже, з огляду на вищевикладені положення закону, слідчий суддя має право постановити ухвалу про проведення експертизи в рамках кримінального провадження та доручення проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам, за результатом розгляду клопотання сторони захисту про призначення експертизи лише у разі, якщо сторона захисту доведе, що існують передбачені ч. 1 ст. 244 КПК України підстави для постановлення відповідного судового рішення слідчим суддею в їх сукупності, тобто, в тому числі якщо доведе, що сторона захисту не може залучити експерта самостійно через відсутність коштів чи з інших об`єктивних причин.

Слідчим суддею встановлено, що адвокат ОСОБА_4 , як підставу неможливості самостійного залучення експерта зазначає матеріальний стан підозрюваного ОСОБА_3 , який з березня 2025 року до 15.07.2025 року перебував під вартою та не працював і не отримував дохід.

Слідчий суддя критично відноситься до обґрунтування адвоката щодо неможливості самостійного залучення експерта адже перебування особи під вартою протягом 4 місяців не може свідчити та не є доказом того, що у ОСОБА_3 відсутня можливість оплатити експертизу. Більш того, захисником навіть не надано підтвердження того, що вона зверталася до експертної установи, отримала рахунок, як на підтвердження дійсної вартості проведення зазначеної експертизи.

Крім того, у судовому засіданні встановлено, що підозрюваним ОСОБА_3 було внесено заставу у розмірі 242240 грн., що також спростовує твердження адвоката ОСОБА_4 , що підозрюваний ОСОБА_3 не може залучити експерта самостійно через відсутність коштів.

Таким чином, адвокатом до клопотання про призначення експертизи не було надано жодного доказу, який би підтверджував неможливість самостійного залучення експерта стороною захисту.

Враховуючи, що стороною захисту не було здійснено жодних заходів спрямованих на самостійне залучення експерта, слідчий суддя приходить до переконання, що стороною захисту не було доведено неможливість самостійного залучення експерта, а тому клопотання є передчасним.

Таким чином, з урахуванням недоведеності стороною захисту наявності всіх підстав, визначених ч. 1 ст. 244 КПК України, для залучення слідчим суддею експерта для проведення судової інженерно-екологічної експертизи у цьому кримінальному провадженні, слідчий суддя дійшов висновку, що у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 242-244, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 про призначення судової інженерно-екологічної експертизи у кримінальному провадженні № 0000006 від 03.01.2025 року - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1