Справа № 737/597/25
Провадження № 1-кп/737/58/25
УХВАЛА

19 серпня 2025 р. с-ще Куликівка

Куликівський районний суд Чернігівської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

за участі захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 в режимі відеоконференції, ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в селищі Куликівка обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 0000248 від 06.02.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 306, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 3 ст. 313, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України;

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця смт Новоамвросіївське Донецької області, був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 3 ст. 313, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України;

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше судимого, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 3 ст. 313, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України;

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_5 , раніше судимого, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 3 ст. 313, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України;

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_6 , раніше не судимого, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 3 ст. 313, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України

ВСТАНОВИВ:

На розгляді в Куликівському районному суді Чернігівської області перебуває кримінальне провадження № 0000248 від 06.02.2025.

15.08.2025 прокурором до суду було скеровано окремі клопотання щодо продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та клопотання про тимчасове залишення засудженого ОСОБА_6 у слідчому ізоляторі.

У відповідності з вимогами ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд приймає до уваги обставини, визначені ч. 1 ст. 178, ч. 1 ст. 194 КПК України для обрання запобіжного заходу та підстави застосування запобіжного заходу, визначені ст. 177 КПК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам перешкоджати кримінальному провадженню будь-яким чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Таким чином, підставою для продовження тримання особи під вартою є, зокрема, встановлення, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

За даним кримінальним провадження на час його надходження до суду під вартою перебувають п`ятеро обвинувачених, а саме: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Так, клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 мотивовано тим, що в ході досудового розслідування по даній справі зібрано достатньо доказів, які дають підстави для обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 306, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 3 ст. 313, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України, а також наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від суду, перешкодити у кримінальному провадженні, вчинити інші кримінальні правопорушення, чи продовжувати вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення, у яких обвинувачується.

В судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання, вважає, що ризики встановлені під час обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 не зменшилися, продовжують існувати, більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання покладених на ОСОБА_4 процесуальних обов`язків, просив не призначати заставу в силу вимог п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання про продовження щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Захисник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_9 просив застосувати більш м`який запобіжний захід.

Судом встановлено, що запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у виді триманні під вартою без визначення застави було застосовано ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду міста Чернігова від 15.05.2025 та продовжено ухвалою слідчого судді від 27.06.2025.

При обранні запобіжного заходу ОСОБА_4 було враховано обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень; тяжкість покарання у виді позбавлення волі мінімум на строк від дев`яти до дванадцяти років (ч. 3 ст. 307 КК України), що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 306, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 3 ст. 313, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України, вік та стан здоров`я обвинуваченого, що не перешкоджає застосуванню до нього такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, відсутність місця роботи, сталого джерела прибутку та встановив ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Окрім іншого, суд враховує обставини вчинення кримінальних правопорушень, у яких обвинувачується ОСОБА_4 та його певну роль, яка визначена за матеріалами обвинувачення.

Оцінюючи наявність ризиків вказаних прокурором, дослідивши рішення суду, на підставі яких обрався запобіжний захід, суд вважає, що вказані ризики на цей час не зменшилися, є реальними та продовжують існувати, а саме, можливість переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інші кримінальні правопорушення чи продовжувати вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення, в яких ОСОБА_4 обвинувачується.

Застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою буде недостатнім для забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків та для запобігання встановлених ризиків.

Враховуючи наведене, з метою забезпечення виконання покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 процесуальних обов`язків, суд вважає за доцільне продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно останнього, на строк до 17 жовтня 2025 року включно.

В обгрунтування клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 зазначено, що враховуючи, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, встановлені судом ризики не зменшилися та продовжують існувати, а саме, передбачені п.п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, ризик переховуватись від суду, перешкоджати кримінальному провадженню, що може виразитись у створенні штучних доказів, підбуренні осіб до дачі завідомо неправдивих показань тощо.

В судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання, зазначив, що на його думку, більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання покладених на ОСОБА_5 процесуальних обов`язків.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_13 не заперечувати проти задоволення клопотання прокурора.

Судом встановлено, що запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у виді триманні під вартою без визначення розміру застави було застосовано ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду міста Чернігова від 15.05.2025 та продовжено ухвалою слідчого судді від 27.06.2025.

При обранні запобіжного заходу ОСОБА_5 було враховано обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень; тяжкість покарання у виді позбавлення волі до дванадцяти років, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 3 ст. 313, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України, вік та стан здоров`я обвинуваченого, що не перешкоджає його утриманню в умовах ізоляції, відсутність сталого джерела прибутку, а також обсяг обвинувачення та особисту роль у вчиненні кримінальних правопорушень та встановив ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Враховуючи наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні особою кримінальних правопорушень, їх тяжкість, наявність встановлених ризиків, а саме: можливість переховування від суду, вчинення інших кримінальних правопорушень чи продовження вчинення кримінальних правопорушень в яких особа обвинувачується, перешкоджання кримінальному провадженню, які не зменшилися і не збільшилися, суд дійшов висновку, що продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а саме: неухильно з`являтися на виклик до суду, дасть можливість запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки саме такий вид запобіжного заходу є співмірним з існуючими ризиками, тяжкістю кримінального правопорушення, відповідає в повній мірі обставинам кримінального провадження, встановленим на день розгляду клопотання та сприятиме належній процесуальній поведінці обвинуваченого.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора та продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк до 17 жовтня 2025 року включно.

Обгрунтовуючи доцільність продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_8 , прокурор у клопотанні зазначає про наявність обгрунтованої підозри ОСОБА_8 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 3 ст. 313, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України та наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від суду, перешкодити у кримінальному провадженні, вчинити інші кримінальні правопорушення, чи продовжувати вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення, у яких обвинувачується.

Прокурор в судовому засіданні підтримав подане клопотання з зазначених у ньому підстав, просив задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_12 заперечували проти даного клопотання, пояснивши, що суд, на думку сторони захисту, повинен виходити із обгрунтованої підозри. Обвинувачений ОСОБА_8 перебував як гість у місці вчинення правопорушення, ризики щодо нього відсутні, в нього відсутні підстави переховуватись від суду, він має вагітну дівчину з якою не встиг одружитись, просить змінити запобіжний захід із тримання під вартою на домашній арешт.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_8 у виді триманні під вартою без визначення застави було застосовано ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду міста Чернігова від 15.05.2025 та продовжено ухвалою слідчого судді від 30.06.2025.

При обранні запобіжного заходу ОСОБА_8 було враховано вагомість наявних доказів, які можуть переконувати, що обвинувачений міг вчинити кримінальні правопорушення, в яких обвинувачується; тяжкість кримінальних правопорушень, які у відповідності до ст. 12 КК України є: за ч. 2 ст. 311 КК України - нетяжким злочином, за ч. 2 ст. 307 КК України тяжким злочином, за ч. 3 ст. 307 особливо тяжким злочином, санкція яких передбачає покарання лише у виді позбавлення волі строком до 12 років з конфіскацією майна; вік та стан його здоров`я, що не перешкоджає перебуванню в умовах попереднього ув`язнення, а також його сімейний та майновий стан, неодружений, дітей не має, не працює, не має постійного джерела прибутку, раніше не судимий та дійшов висновку про доведеність наявність ризиків, визначених п.п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватись, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інші кримінальні правопорушення чи продовжити вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення, у яких обвинувачується.

Оцінюючи наявність ризиків вказаних прокурором, дослідивши рішення суду, на підставі якого обрався запобіжний захід, суд вважає, що вказані ризики на цей час не зменшилися, є реальними та продовжують існувати.

Питання щодо продовження застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд вирішує у кожному конкретному випадку з дотриманням вимог ст.ст. 177, 178 КПК України шляхом оцінки в сукупності всіх обставин, конкретних аргументів, прав та свобод людини, ризиків та наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, за наявності ознак того, що цього вимагаються істинні вимоги суспільного інтересу, які в даному випадку переважають правило поваги до особистої свободи обвинуваченого.

Суд вважає, що суворість покарання, яке може бути призначено у випадку доведеності вини обвинуваченого, наявність у нього місця постійного проживання поза межами юрисдикції суду, дає обґрунтовані підстави для висновку про наявність ризиків того, що обвинувачений може переховуватися від суду, а тому жоден із більш м`яких запобіжних заходів, в тому числі і домашній арешт не буде достатнім для запобігання зазначеному ризику.

Крім того, враховуючи стадію судового провадження, коли ще не досліджено жодного доказу, перешкоджання кримінальному провадженню з боку обвинуваченого не виключається.

Судом враховано дані, що характеризують особу обвинуваченого, його вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, відсутність судимостей, однак наявність цих обставин не виключає та не мінімізує до маловірогідності ймовірність настання ризиків переховування від суду.

Оцінюючи можливість застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, суд використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, в тому числі домашній арешт не зможуть запобігти визначеним ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього.

Таким чином, застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою буде недостатнім для забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків та для запобігання встановлених ризиків. Ця позиція суду обґрунтовується сукупністю усіх без винятку обставин, наведених вище, з урахуванням відомостей про особу обвинуваченого.

З огляду на викладене, з метою забезпечення виконання покладених на обвинуваченого ОСОБА_8 процесуальних обов`язків, суд вважає за доцільне продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк до 17 жовтня 2025 року включно.

Клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 обгрунтовується наявністю достатніх доказів, які дають підстави для обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 3 ст. 313, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України, а також наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від суду, перешкодити у кримінальному провадженні, вчинити інші кримінальні правопорушення, чи продовжувати вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення, у яких обвинувачується.

В судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання, вважає, що ризики встановлені під час обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 не зменшилися, продовжують існувати, більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, просив не призначати заставу в силу вимог п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_11 в судовому засіданні висловились проти задоволення даного клопотання прокурора. Так, обвинувачений ОСОБА_7 зазначив, що має сталі соціальні зв`язки, в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях діяв під примусом, має проблеми із здоров`ям, які не може вирішити в умовах ізоляції.

Також від обвинуваченого ОСОБА_7 надійшло клопотання про зміну щодо нього запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт. Зазначає про постійне погіршення його стану здоров`я, прогресування хвороби та вважає, що в умовах слідчого ізолятору відсутні належні умови для його лікування та надання йому необхідної медичної допомоги.

Судом встановлено, що запобіжний захід відносно ОСОБА_7 у виді триманні під вартою без визначення розміру застави було застосовано ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду міста Чернігова від 15.05.2025 та продовжено ухвалою слідчого судді від 27.06.2025.

Під час застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 було встановлено наявність обставин, які свідчать про те, що ризики, передбачені п.п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які встановлені в ухвалі слідчого судді Новозаводського районного суду міста Чернігова від 15.05.2025 продовжують існувати та не зменшилися.

Так, продовжує існувати ризик переховуватися від суду, який обгрунтовується тим, що ОСОБА_7 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжких та особливо тяжкого злочину санкція яких не є альтернативною та передбачає лише покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна, тому розуміючи невідворотність покарання, обвинувачений може переховуватись від суду.

Дане кримінальне провадження призначене до судового розгляду, докази ще не досліджувалися, тому ризик іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню також зберігається, як і зберігається ризик вчинення інших кримінальних правопорушень обвинуваченим.

Крім того, під час обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 було враховано обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вік та стан його здоров`я, офіційно не працює, неповнолітніх дітей на утриманні не має, офіційного та стабільного джерела доходів не має, раніше судимий.

Вирішуючи питання про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, чи зміни запобіжного заходу на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою, суд враховує положення статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якою обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою, та те, що запобіжний захід може бути змінений, якщо суттєво змінилися обставини, які були взяті до уваги при обранні запобіжного заходу, або ж виникли нові обставини після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу про які не було відомо на час прийняття рішення, а також, що продовження строку тримання під вартою можливе тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості, рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року та враховує дані про особу обвинуваченого, обставини у справі, в тому числі характер протиправних діянь, які інкримінуються обвинуваченому, обгрунтованість звинувачень, можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, ухиленню від суду, перешкоджанню кримінальному провадженню, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Враховуючи наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, тяжкість кримінальних правопорушень, в яких він обвинувачується, наявність встановлених ризиків, які не зменшилися, суд дійшов висновку, що продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а саме: неухильно з`являтися на виклик до суду, дасть можливість запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, перешкоджати кримінальному провадженню, переховуватись від суду, оскільки саме такий вид запобіжного заходу є співмірним з існуючими ризиками, тяжкістю кримінальних правопорушень, відповідає в повній мірі обставинам кримінального провадження, встановленим на день розгляду клопотання та сприятиме належній процесуальній поведінці обвинуваченого.

Суд погоджується, що більш м`які запобіжні заходи, такі як особисте зобов`язання, порука, домашній арешт не забезпечать виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків, не зможуть запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1, 4, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні висловився про погіршення стану його здоров`я, зокрема функціонування опорно-рухового апарату, про що надав підтверджуючі медичні документи, зокрема консультативний висновок спеціаліста (невролога) від 16.07.2025, з якого вбачається, що ОСОБА_7 рекомендовано лікування та подальше обстеження. Також із медичної документації, наданої ОСОБА_7 можна зробити висновок, що 13.08.2025 він пройшов обстеження МРТ поперекового відділу хребта та потребує подальшої консультації невролога.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне зобов`язати адміністрацію ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» та Філії ДУ «Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України» в Чернігівській області забезпечити огляд та лікування (в разі необхідності) обвинуваченого ОСОБА_7 відповідно до вимог чинного законодавства. В разі неможливості забезпечення обвинуваченого ОСОБА_7 призначеним та необхідним йому лікуванням в умовах ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» невідкладно повідомити про це суд.

На сьогодні будь-яких відомостей про неможливість забезпечення обвинуваченого ОСОБА_7 необхідною медичною допомогою в умовах ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» суду не надано.

Судом враховано аргументи, які висловлювалися стороною захисту, проте в даному конкретному випадку суд приходить до переконання, що ці аргументи не переважують вимог суспільного інтересу, який полягає у встановленні істини у справі, недопущенні перешкоджанню цьому, забезпеченні належної процесуальної поведінки обвинуваченого і виконання процесуальних рішень по справі, тому не є наразі достатніми підставами для відмови у задоволенні даного клопотання прокурора чи для зміни запобіжного заходу на більш м`який.

Згідно з ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати 60 днів

З урахуванням викладеного, обставин вчинення правопорушення, даних про особу обвинуваченого, також враховуючи, що обставини, які слугували підставою для встановлення запобіжного заходу не змінилися, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки встановлені ризики не зменшилися та жоден із більш м`яких запобіжних заходів не достатній для їх запобігання.

Враховуючи, що ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, суд вважає за доцільне не застосовувати до нього альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, що узгоджується з вимогами ч. 4 ст. 183 КПК України.

Також прокурором подано до суду клопотання про тимчасове залишення засудженого ОСОБА_6 у ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» на час судового розгляду даного кримінального провадження. В судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання, зазначив, що ОСОБА_6 вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26.03.2024 засуджений за ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, ч. 1 ст. 70 КК України до 8 років позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 17.09.2024. Обвинувачений ОСОБА_6 на даний час перебуває в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» та у подальшому його буде направлено для відбування покарання, що ускладнить розгляд кримінального провадження № 0000248 від 06.02.2025, тому на час розгляду даного кримінального провадження просить тимчасово залишити засудженого ОСОБА_6 в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор».

ОСОБА_6 та його захисник не заперечували проти задоволення даного клопотання.

Згідно з ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Пунктом 12 ч. 1 ст. 537 КПК України визначено, що під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу має право вирішувати питання про тимчасове залишення засудженого у слідчому ізоляторі або переведення засудженого з арештного дому, виправного центру, дисциплінарного батальйону або колонії до слідчого ізолятора для проведення відповідних процесуальних дій під час досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених іншою особою або цією самою особою, за які вона не була засуджена, чи у зв`язку з розглядом справи в суді.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 539 КПК України у разі якщо вирішення питання про тимчасове залишення засудженого в слідчому ізоляторі необхідне в зв`язку із здійсненням судового розгляду, воно вирішується судом, який його здійснює.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_6 засуджений вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26.03.2024 за ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді 8 років позбавлення волі, на даний час перебуває в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор», кримінальне провадження № 0000248 від 06.02.2025 за обвинуваченням, ОСОБА_4 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 306, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 3 ст. 313, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України та ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 3 ст. 313, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України перебуває на розгляді в Куликівському районному суді Чернігівської області, тому обвинуваченого ОСОБА_6 необхідно тимчасово залишити в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» до розгляду даного кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись статтями 177, 178, 183, 197, 331, 376, 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 17 жовтня 2025 року включно з утриманням в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор», без визначення розміру застави.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 17 жовтня 2025 року включно з утриманням в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор», без визначення розміру застави.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 17 жовтня 2025 року включно з утриманням в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор», без визначення розміру застави.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 17 жовтня 2025 року включно з утриманням в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор», без визначення розміру застави.

Тимчасово залишити ОСОБА_6 , засудженого вироком Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 26.03.2024 за ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» до закінчення розгляду кримінального провадження відносно нього Куликівським районним судом Чернігівської області.

Зобов`язати адміністрацію ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» та Філію ДУ «Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України» в Чернігівській області забезпечити огляд та лікування (в разі необхідності) обвинуваченого ОСОБА_7 відповідно до вимог чинного законодавства. В разі неможливості забезпечення обвинуваченого ОСОБА_7 призначеним та необхідним йому лікуванням в умовах ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» невідкладно повідомити про це суд.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження та направити на адресу ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1