КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/1137/24
Провадження № 1-кп/552/354/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.09.2025 Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4

законного представника потерпілого ОСОБА_5 ,

представника служби у справах дітей ОСОБА_6

обвинуваченої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000023 відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Полтава, українки, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, не заміжньої, позбавленої батьківських прав, не працюючої, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

16 січня 2024 року у денний час доби точного часу не встановлено, ОСОБА_7 , будучи в стані алкогольного сп`яніння перебуваючи у будинку АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, маючи злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, підійшовши до малолітнього потерпілого, свого сина ОСОБА_8 умисно нанесла йому один удар долонею лівої руки у ділянку обличчя в області правого ока, після чого силою схопила ОСОБА_8 руками за верхні кінцівки та почала трясти, чим спричинила потерпілому тілесні ушкодження у вигляді: гематоми м`яких тканин обличчя, яка кваліфікується, як легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я та синець правого плеча, який кваліфікується, як легке тілесне ушкодження.

У судовому засіданні ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення не визнала та суду повідомила, що тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 не наносила, вважає, що він міг їх отримати, граючись з собакою, або граючись впавши з дивана.

Однак вина обвинуваченої підтверджується наступними перевіреними в судовому засіданні доказами.

Допитаний в судовому засіданні малолітній потерпілий ОСОБА_8 , через Центр захисту та соціально психологічної підтримки у процесі правосуддя дітей, які постраждали або стали свідками насильства (модель Барнахус) суду повідомив, що дійсно, оскільки він грався мобільним телефоном матері поки та спала, а коли прокинулась то розгнівалась і вдарила його в обличчя.

Допитана в судовому засіданні законний представник потерпілого ОСОБА_5 , яке є його бабусею, повідомила суду, що її дочка ОСОБА_9 залишилася вдома з дитиною та з батьком (людина похилого віку, який самостійно не пересувався), а вона та ї онук ОСОБА_10 пішли у свої справах зранку. Повернувшись додому, першим повернувся ОСОБА_10 , вони побачили побиту дитину ОСОБА_11 , у якого були червоні сліди від ударів на обличчі. ОСОБА_11 сказав бабусі, що у нього болить голова та його побила мама, дитина плакала. Альону характеризує як аморальну особу, яка зловживає алкоголем, участі у вихованні дитини не приймає, дитину не утримує, дитину постійно ображає, дитина її боїться.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 повністю підтвердив показання законного представника потерпілого ОСОБА_5 .

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 , яка також є бабусею потерпілого, повідомила суду, що ОСОБА_7 веде аморальний спосіб життя, зловживає алкоголем, участі у вихованні дитини не приймає, дитину не утримує, дитину постійно ображає, дитина її боїться. Про травми, які отримала дитина в січні довідалась від ОСОБА_5 та самої дитини. Дитина на наступний день пояснила, що мама його побила через те, що він грався з її телефоном. Ушкодження на обличчі також свідок бачила, дитину возили до лікаря.

Крім показань потерпілого, законного представника потерпілого та свідків вина ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення доведена наступними доказами:

-Довідкою з «Дитячої міської лікарні», згідно якою у ОСОБА_8 виявлено ЗЧМТ, струс головного мозку, підшкірна гематома в ділянці правого ока (т.1, а.с.105);

-долученим до матеріалів кримінального провадження оптичним носієм, на якому зафіксовано розмова обвинуваченої, згідно якої вона не заперечує нанесення тілесних ушкоджень та фотознімками потерпілого з тілесними ушкодженнями (т.1, а.с.116 -118);

-протоколом огляду цифрового носія від 18.01.2024 на якому зафіксовано повідомлення малолітнього потерпілого ОСОБА_8 про спричинення йому тілесних ушкоджень (т.1, а.с. 120-121);

-протоколом огляду місця події від 19.01.2024 із фото таблицею до нього, проведеного в будинку АДРЕСА_1 , в якому потерпілий отримав тілесні ушкодження (т.1, а.с. 123-129);

-оптичним диском з допитом свідка ОСОБА_14 , згідно якого останній підтвердив нанесення потерпілому тілесних ушкоджень (т.1, а.с.131);

-записами з журналу звернень до приймального відділення КП «ДМКЛ ПМР» осіб у зв`язку із заподіянням їм тілесних ушкоджень кримінального характеру та журналу амбулаторних хворих, де зафіксовано звернення з приводу отримання тілесних ушкоджень малолітнім ОСОБА_8 (т.1, а.с.140-144)

-протоколом проведення слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_8 від 30.01.2024 в ході проведення якого останній розповів про обставини та показав механізм отримання ним тілесних ушкоджень (т.1, а.с.144-149);

-висновком судово-медичного експерта №48 від 30.01.2024, згідно якого у ОСОБА_8 виявлено тілесні ушкодження, у вигляді: гематоми м`яких тканин обличчя, яка кваліфікується, як легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я та синець правого плеча, який кваліфікується, як легке тілесне ушкодження. Тілесні ушкодження обох груп могли утворитися не менш ніж від 2-х кратної дії тупих обмежених предметів, якими могли бути пальці рук, стиснуті в кулак, нога людини у взутті або інші предмети з подібними характеристиками. Утворення вищевказаних тілесних ушкоджень як при падінні з висоти власного росту так і при самоспричиненні малоймовірно (т.1, а.с.149-150);

-додатковим висновком судово-медичного експерта № 86 від 31.01.2024 показання дані потерпілим ОСОБА_8 під час проведення слідчого експерименту, загалом не протирічать давності, механізму, утворення, локалізації виявлених тілесних ушкоджень (т.1, а.с.151-152);

-рішенням Київського районного суду м. Полтави від 20.06.2025, згідно якого ОСОБА_7 позбавлена батьківських прав відносно дитини ОСОБА_8 (т.1, а.с.165-167).

Аналізуючи наведені вище докази суд приходить до висновку про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Допитані в судовому засіданні малолітній потерпілий ОСОБА_8 та законний представник потерпілого ОСОБА_5 надали суду показання, які повністю узгоджуються з іншими наведеними у вироку доказами, зокрема із показаннями свідків та протоколами долучених до матеріалів кримінального провадження слідчих дій та висновками експертиз. Жодних обставин щодо наявної у потерпілого мети обмовити обвинувачену в судовому засіданні встановлено не було.

Протягом досудового слідства, під час проведення слідчих дій та в судовому засіданні законний представник потерпілого та свідки впевнено вказують на ОСОБА_7 , як на особу, яка вчинила відносно ОСОБА_8 кримінальне правопорушення.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України.

Дії ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч.2 ст.125 КК України, як дії, які виразились у умисному спричиненні легкого тілесного ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

У силу ст. 66 КК України обставин, що пом`якшує покарання обвинуваченої не встановлено.

У силу ст. 67 КК України обставинами, що обтяжує покарання обвинуваченої є вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини, щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносних особою, що перебувала у стані алкогольного сп`яніння.

При обранні міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є кримінальним проступком, особу обвинуваченої, наявність обставин, що обтяжує покарання і відсутність обставин, що його пом`якшує, а тому покарання ОСОБА_7 слід призначити у виді обмеження волі.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити їй покарання у виді двох років обмеження волі.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили обрати у виді особистого зобов`язання.

Покласти на ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ч.6 ст.194 КПК України, а саме:

1) заборона перебувати в місці спільного проживання з ОСОБА_8 ;

2) обмеження спілкування з дитиною ОСОБА_8 ;

3) заборона наближатися на 500 метрів до місця, де ОСОБА_8 , може постійно чи тимчасово проживати, тимчасово чи систематично перебувати у зв`язку із роботою, навчанням, лікуванням чи з інших причин;

4) заборона листування, телефонних переговорів з ОСОБА_8 , інших контактів через засоби зв?язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб;

5) направлення для проходження лікування від алкогольної залежності, направлення для проходження програми для кривдників.

Речові докази: оптичні диски зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 діб з моменту його проголошення через Київський районний суд м. Полтави, а засудженим у той же строк з моменту його отримання.

Головуючий ОСОБА_1