Справа № 289/489/25
Номер провадження 1-кп/289/114/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2025 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

законного представника обвинуваченого ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження №0000001 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Заньки, Радомишльського району, Житомирської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, студента 1 курсу Головинського вищого професійного училища нерудних технологій, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В умовах воєнного стану в Україні, введеного 24.02.2022 Указом Президента України ОСОБА_8 № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-ІХ від 24.02.2022, який в подальшому неодноразово продовжувався, зокрема, останній раз Указом Президента України № 740/2024 від 28.10.2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год 30 хв 10.11.2024 строком на 90 діб, 29.12.2024 близько 15 години у неповнолітнього ОСОБА_4 , який перебував за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , виник злочинний умисел направлений на крадіжку майна з приміщення СТОВ «Осички», що знаходиться по вул. Миру, 16, в с. Осички Радомишльської ОТГ Житомирського району Житомирської області.

У зазначений день близько 15 години 30 хвилин неповнолітній ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи в умовах воєнного стану, розуміючи протиправність вчинених дій, керуючись корисливим мотивом та з метою наживи, прийшов на територію СТОВ «Осички» та врахувавши сприятливу для нього обстановку, а саме те, що його злочинні дії ніким не помічені та за ним ніхто не спостерігає, підійшов до приміщення корівника, де через незамкнені на запірний пристрій вхідні двері, таємно проник у середину вказаного приміщення, звідки поблизу вхідних дверей побачив та таємно викрав майно вказаного товариства, а саме:

- кабель «ПВС 2x2,5», виробник «ЗЗКМ», довжиною 20 метрів з прожектором марки «АVТ» моделі «2-IC-100W-IP65», загальною вартістю 1170 гривень 42 копійки;

- 4 труби ASG Nano Ag, композит з маркуванням 20.х3.2., довжиною 4 метри кожна, загальною вартістю 1840 гривень 64 копійки;

- 8 труб ASG Nano Ag, композит з маркуванням 25.х4.2., довжиною 3 метри кожна, загальною вартістю 3952 гривень 08 копійок;

- 5 арматур, діаметром 8 мм, довжиною 6 метрів кожна, загальною вартістю 412 гривень 50 копійок.

Надалі, вказане майно неповнолітній ОСОБА_4 виніс за територію СТОВ «Осички» та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, а саме переніс його до місця свого проживання.

Внаслідок вчинення вказаного кримінального правопорушення ОСОБА_4 заподіяв СТОВ «Осички» матеріального збитку на загальну суму 7375 гривень 64 копійки.

Отже, за викладених обставин, стороною обвинувачення дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням в інше приміщення, вчинене в умовах воєнного стану.

20 березня 2025 року між прокурором Хорошівського відділу Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_9 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 та законного представника обвинуваченого ОСОБА_6 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

З даної угоди вбачається, що прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України.

Сторони угоди визначили та узгодили покарання із застосуванням ст. 69 КК України, з врахуванням статті 101 КК України, яке повинен понести обвинувачений за вчинений ним злочин у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку, що вказана угода підлягає затвердженню, у зв`язку із наступним.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні заявив, що укладення даної угоди відповідає вимогам і правилам КПК та КК України, а тому просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому злочину та просив суд затвердити вказану угоду з прокурором, призначивши узгоджену йому міру покарання, при цьому зазначив, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Інші учасники процесу також просили суд затвердити угоду про визнання винуватості.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним. При цьому сторони повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про визнання винуватості, наслідки затвердження цієї угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення доведена повністю, а тому кваліфікує його дії в межах пред`явленого обвинувачення за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням в інше приміщення, вчинене в умовах воєнного стану.

За вчинення даного злочину обвинуваченому необхідно призначити узгоджене сторонами угоди покарання із застосуванням ст. 69 КК України, з врахуванням статті 101 КК України у виді 1 року пробаційного нагляду та покладенням обов`язків, передбачених ст. 59-1 КК України.

Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України та з врахуванням роз`яснень, які містяться в п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 07.07.1995 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла злочину та судових витрат» суд стягує з законного представника обвинуваченого на користь держави 7959 гривень витрат на проведення судових товарознавчих експертиз.

Арешт на майно обвинуваченого не накладався. Цивільний позов не заявлено.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався, підстави для його обрання відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 394, 474, 475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити у кримінальному провадженні №0000001 угоду про визнання винуватості від 20 березня 2025 року, укладену між прокурором Хорошівського відділу Коростишівської окружної прокуратури Житомирської області ОСОБА_9 та неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 та законного представника обвинуваченого ОСОБА_6 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому із застосуванням ст. 69 КК України узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 20.03.2025 покарання у виді 1 (одного) року пробаційного нагляду.

На підставі ч. 2 та п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою «Зміна прокримінального мислення».

Строк покарання у виді пробаційного нагляду рахувати з дня постановки ОСОБА_4 на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази, а саме:

- кабель «ПВС 2x2,5», виробник «ЗЗКМ», довжиною 20 метрів з прожектором марки «АVТ» моделі «2-IC-100W-IP65», загальною вартістю 1170 гривень 42 копійки; 4 труби ASG Nano Ag, композит з маркуванням 20.х3.2., довжиною 4 метри кожна, загальною вартістю 1840 гривень 64 копійки; 8 труб ASG Nano Ag, композит з маркуванням 25.х4.2., довжиною 3 метри кожна, загальною вартістю 3952 гривень 08 копійок; 5 арматур, діаметром 8 мм, довжиною 6 метрів кожна, загальною вартістю 412 гривень 50 копійок, які передані на відповідальне зберігання представнику потерпілого ОСОБА_7 залишити останньому;

- оптичний диск з відеозаписом обставин крадіжки з СТОВ «Осички», який зберігається в матеріалах вказаного кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього строку їх зберігання.

Стягнути із законного представника обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка проживає за адресою АДРЕСА_1 , на користь держави 7959 (сім тисяч дев`ятсот п`ятдесят дев`ять) гривень витрат на проведення судових товарознавчих експертиз.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 до набрання вироком суду законної сили не обирати.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Житомирського апеляційного суду через Радомишльський районний суд Житомирської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1