Провадження №: 1-кп/752/1986/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2025 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000396 від 24 січня 2025 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, котрий народився у м. Києві, має середню освіту, без офіційного місця роботи, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, зокрема:

28 вересня 2017 року Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 187, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві власності;

06 вересня 2022 року Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області за ст. 391, ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 5 місяців з конфіскацією всього майна, 08 травня 2024 року звільнений з установи виконання покарань у зв`язку з відбуттям строку покарання,

03 червня 2025 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

установив:

1.Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним.

23 січня 2025 року близько 18:28 ОСОБА_3 , перебуваючи поблизу фітнес-студії «ІНФОРМАЦІЯ_2» за адресою: АДРЕСА_3, виявив що у приміщенні нікого немає, після цього у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , діючи умисно, таємно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, через відчинені вхідні двері проник до приміщення фітнес-студії, де з шухляди робочого стола адміністратора фітнес-студії викрав грошові кошти в сумі 8 342 грн, після чого з місця скоєння злочину зник та розпорядився викраденим на власний розсуд, заподіявши потерпілій ФОП ОСОБА_6 матеріального збитку на вищевказану суму.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням до приміщення, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

2.Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Відповідно до ч. 4 ст. 185 КК України передбачено кримінальну відповідальність за крадіжку, вчинену у великих розмірах чи в умовах воєнного або надзвичайного стану.

Законом України № 2102-IX від 24.02.2022 затверджено указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». З 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який уподальшому продовжено.

3.Позиції сторін та інших учасників судового провадження.

Прокурор в судовому засіданні вказав на доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Просив призначити обвинуваченому покарання за ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років 2 місяці.

Обвинувачений вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав. Розкаявся у вчиненому. Просив не призначати суворого покарання.

Захисник не заперечував проти доведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. З урахуванням щирого каяття та активного сприяння розкриттю кримінального правопорушення, просив призначити покарання за ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць.

4.Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений повідомив, що за обставин, зазначених в обвинувальному акті, вчинив крадіжку грошових коштів в сумі 8 342 грн з фітнес-студії за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

При цьому суд встановив, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст викладених в обвинувальному акті обставин, їх позиція є добровільною, а також роз`яснив учасникам, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, допитавши в судовому засіданні обвинуваченого, дослідивши інформацію, що характеризує його особу, суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням до приміщення, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

5.Мотиви зміни обвинувачення.

Відповідно до вимог ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

В ході судового розгляду підстав для зміни обвинувачення чи визнання частини обвинувачення необґрунтованою судом не встановлено.

6.Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.

Доказів того, що обвинувачений активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, в розпорядження суду не надано.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

В даному випадку рецидив кримінальних правопорушень утворює одночасно і їх повторність як ознаку, що впливає на кваліфікацію за ч. 4 ст. 185 КК України, тому за змістом ч. 4 ст. 67 КК України суд не може ще раз врахувати рецидив при призначенні покарання як обставину, що його обтяжує.

7.Мотиви призначення покарання

Згідно зі ст. 50, ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

При призначенні покарання суд зважає на тяжкість вчиненого діяння, яке згідно зі ст. 12 КК України є умисним тяжким злочином, вартість викраденого, дані про особу обвинуваченого, котрий раніше неодноразово судимий, новий злочин вчинив, маючи незняту і непогашену судимість за попереднім вироком, хоча й розкаявся у вчиненому, проте шкоду потерпілій у добровільному порядку не відшкодував.

Враховуючи вказані обставини, суд вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ч. 4 ст. 184 КК України у виді позбавлення волі, яке обвинуваченому слід відбувати реально.

Оскільки кримінальне правопорушення обвинувачений вчинив до постановлення попереднього вироку, тому остаточне покарання йому слід визначити на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань.

8.Підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`явлено.

9.Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно обвинуваченого слід залишити у вигляді тримання під вартою.

Керуючись статтями 368, 370, 371, 374, 376, 615 КПК України, суд

ухвалив:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарання, призначеного цим вироком, з покаранням, призначеним вироком Дніпровського районного суду м. Києва, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавленні волі на строк 5 років 1 місяць.

Початок строку відбування покарання обчислювати з 12 серпня 2025 року.

У строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зарахувати покарання, частково відбуте ОСОБА_3 за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 03 червня 2025 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк покарання зарахувати строк попереднього ув`язнення обвинуваченого в межах даного кримінального провадження з 14 травня 2025 року по 11 серпня 2025 року включно.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 залишити у вигляді тримання під вартою.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 2387,70 грн за проведення експертизи від 04 лютого 2025 року № СЕ-19/111-25/7084-Д.

Речові докази: куртку, шапку та сумку, які знаходяться на зберіганні у Голосіївському УП ГУ НП у м. Києві (квитанція № 204239 від 25.02.2025), повернути обвинуваченому.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Голосіївський районний суд м. Києва.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1