ВІТОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/921/25
Провадження №1-кп/477/392/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2025 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000096 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Яроватка Уманського району Черкаської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітніх дітей, офіційно не працевлаштованого, маючого інвалідність ІІІ групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

20.02.2025 року, близько l2:10 год., обвинувачений ОСОБА_3 , діючи в порушення пунктів 2.1 (а) та 31.4.5 (г) ПДР України, не маючи посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, керуючи автомобілем марки «Сitroen С-Сrоssеr», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ходова частина якого на момент ДТП перебувала в несправному та обмежено працездатному стані через встановлення шин різних моделей, з різним малюнком протектора на передній осі, яка могла бути виявлена ним при візуальному огляді даного автомобіля перед виїздом, рухався у світлий (денний) час доби, в похмуру погоду, при помірному снігу, по чистому, без вибоїн та пошкоджень, але обмерзлому та слизькому асфальтобетонному покритті, на прямій та горизонтальній ділянці проїзної частини автомобільної дороги Т-1508 «Калинівка-Снігурівка», з боку с. Калинівка в напрямку м. Снігурівка. Під час руху в обраному напрямку, на 16 км. проїзної частини автомобільної дороги Т-1508 «Калинівка-Снігурівка», в районі с. Червоне Миколаївського (в минулому Вітовського) району Миколаївської області, яка має по однiй смузі руху у кожному напрямку, розділені між собою дорожньою розміткою 1.5 ПДР України, обвинувачений, дiючи iз злочинною самовпевненістю, грубо порушив вимоги п.п. 1.3, 1.5, 2.3 «б», l2.1, 31.4.5 (г) ПДР України,

а саме будучи зобов`язаним знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, розумiючи, що його дiї не повиннi створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, керуючи вищевказаним автомобiлем з несправною ходовою частиною, під час руху будучи неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою та не врахував її, не вибрав в установлених межах безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух даного автомобіля та безпечно керувати ним, в результаті чого через власну недбалість та необережність, втративши контроль над керуванням зазначеним транспортним засобом, допустив його виїзд за межі прозджої частини вказаної автодороги на праве за напрямком руху узбіччя та далі в кювет, з подальшим зіткненням з деревом. В результаті ДТП пасажир ОСОБА_5 , який перебував в салоні автомобіля на передньому пасажирському сидінні, отримав тяжкі тілесні ушкодження, від яких ІНФОРМАЦІЯ_2 помер.

Відповідальність за дії, вчинені обвинуваченим, передбачена ч.2 ст. 286 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений вину визнав повністю, підтвердив обставини, викладені у обвинувальному акті, та пояснив, що 20 лютого 2025 року на належному йому автомобілі «Сitroen С-Сrоssеr», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , він з батьком їхали на роботу в Миколаївський район Миколаївської області. Під час руху він не впорався з керуванням та допустив ДТП, внаслідок якого загинув батько. Посвідчення водія він не отримував, технічний стан автомобіля він не перевіряв, цей автомобіль був переданий йому як благодійна допомога. У вчиненому розкаюється, просив обрати покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

За згодою прокурора та обвинуваченого на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються. Судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає, а також учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи досліджені по справі докази, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого у порушенні правил дорожнього руху України, внаслідок чого спричинена смерть потерпілого, та кваліфікує його дії за частиною 2 статті 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, судом враховується, що він вчинив тяжкий злочин, раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога чи лікаря-психіатра не перебуває, у вчиненому розкаявся.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Обставинами, які пом`якшують покарання, судом визнається визнання вини, щире каяття.

Враховуючи тяжкість та обставини вчинення злочину, дані про особу обвинуваченого, який є особою з інвалідністю ІІІ групи, має на утриманні двох малолітніх дітей, позитивно характеризується за місцем служби та за місцем проживання, приймав участь у бойових діях, з 05 травня 2022року по 11 червня 2023 року перебував в полоні, сукупність обставин, які пом`якшують покарання, враховуючи позицію прокурора, суд дійшов висновку про призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах санкції частини 2 статті 286 КК України, вважаючи саме таку міру покарання необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Щодо застосування додаткового виду покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами суд враховує позицію Верховного Суду, висловлену в постанові Об`єднаної палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 04 вересня 2023 року (справа № 702/301/20), відповідно до якої особі, яку визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого відповідною частиною статей 286, 286-1 КК України, суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення кримінального правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами, а також звернуто увагу на підвищену суспільну небезпечність дій осіб, які керують транспортними засобами, не маючи достатніх теоретичних і практичних знань та не отримавши у передбаченому законом порядку посвідчення водія, оскільки вірогідність настання дорожньо-транспортної пригоди у такому випадку є значно вищою, а тому попереджувальна мета додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами у такому випадку набуває особливого значення.

Враховуючи тяжкість злочину та дані про особу обвинуваченого, позицію прокурора, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених ч.1 ст. 76 КК України.

На підставі ст. 124 КПК України з обвинуваченого підлягає стягненню на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта в сумі 11450, 16грн.

На підставі ст. 100 КПК України, речовий доказ по справі: автомобіль марки «Сitroen С-Сrоssеr», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який поміщений на зберігання на територію ВП №4 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївської області, слід повернути обвинуваченому за належністю.

На підставі статті 368 КПК України підлягає зняттю арешт, накладений на автомобіль марки «Сitroen С-Сrоssеr», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ухвалою слідчого судді Вітовського районного суду Миколаївської області від 27 лютого 2025 року.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Під час досудового розслідування обвинуваченому запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст. ст. 366, 367-369, 374 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 (два) роки, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 11450 (одинадцять тисяч чотириста п`ятдесят)грн 16коп.

Зняти арешт, накладений ухвалою слідчого судді Вітовського районного суду Миколаївської області від 27 лютого 2025 року на автомобіль марки «Сitroen С-Сrоssеr», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Речовий доказ по справі: автомобіль марки «Сitroen С-Сrоssеr», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , поміщений на зберігання на території ВП №4 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївської області - повернути обвинуваченому за належністю.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

На вирок може бути подана апеляція до Миколаївського апеляційного суду через Вітовський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1