Ширяївський районний суд Одеської області
24.04.2025 Справа №: 518/326/25 Провадження № 1-кп/518/41/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2025 року сел. Ширяєве

Ширяївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №00000025 від 11.01.2025 року відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ширяївського районного суду Одеської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 4 ст. 186 КК України та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

У судовому засіданні прокурором подано клопотання про продовження обвинуваченій строку дії запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.

Так, прокурор просить продовжити строї дії обраного відносно обвинуваченої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк 60 (шістдесят) днів. Покласти на обвинувачену ОСОБА_5 такі обов`язки: прибувати до суду за першою вимогою; - цілодобово не залишати місце постійного проживання, а саме: АДРЕСА_1 , без дозволу суду.

Згідно вказаного клопотання ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що 10.01.2025 року близько 20:20 годин, у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який знаходився в житловому будинку, розташованому по АДРЕСА_2 , після побиття ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , раптово виник корисливий умисел, направлений на заволодіння майном останнього.

Після цього ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка також була присутня у вказаному будинку, спільно викрасти мобільний телефон ОСОБА_6 , на що остання відразу погодилася. Після цього ОСОБА_4 почав руками притримувати ОСОБА_6 за тулуб, щоб останній не зміг перешкодити йому та ОСОБА_5 у викраденні майна.

Реалізуючи свій спільний корисний умисел, ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що її дії не залишаться н поміченими для власника майна, діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_4 , відкрито викрала мобільний телефон марки «Інфінікс смарт 8», бірюзового кольору, бувший у використанні, вартість якого складає 3800 гривень, з сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Водафон», вартість якої складає 150 гривень, належний ОСОБА_6 , а також зарядний пристрій до нього вартість якого складає 300 гривень, які знаходились на ліжку в спальній кімнаті.

Далі ОСОБА_5 , продемонструвавши викрадене нею майно ОСОБА_4 , поклала мобільний телефон марки «Інфінікс смарт 8» з сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Водафон» та зарядний пристрій до кишені власної куртки. Після цього ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_5 покинули житло ОСОБА_6 , а викраденим майном розпорядились на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 та ОСОБА_4 спричинили потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 4250 (чотири тисячі двісті п`ятдесят) гривень.

Таким чином ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), грабіж, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, грабіж, вчинений за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

Після вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 11.01.2025 затримано у порядку ст. 208 КПК України як особу, підозрювану у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Ухвалою слідчого судді Березівського районного суду Одеської області від 13.01.2025 року підозрюваній ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту до 11.03.2025 р. включно.

Ухвалою Ширяївського районного суду Одеської області від 11.03.2025 р. обвинуваченій ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту до 09.05.2025 р. включно.

Прокурор зазначає в клопотанні, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження та вирішення визначених ст. 2 КПК України завдань по вказаному кримінальному провадженню, проведення судового розгляду у розумні строки, необхідно застосувати запобіжний захід, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 176, ст. 181 КПК України домашній арешт, незастосування якого дасть обвинуваченій можливість переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризик переховуватися від суду обґрунтовується тим, що обвинувачена ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, а тому є підстави вважати, що знаючи про тяжкість покарання, що їй загрожує у разі визнання винуватою у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, з метою уникнення відповідальності за вчинення кримінального правопорушення може переховуватися від суду.

Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення вважає обґрунтованим, так як обвинувачена ОСОБА_5 після скоєння вищевказаного кримінального правопорушення висловлювала намір знову спричинити потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження. Вказане свідчить про можливість вчинення ОСОБА_5 нових кримінальних правопорушень, та вказує на наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також, прокурор в клопотанні просить суд при обранні запобіжного заходу врахувати те, що докази про вчинення злочину обвинуваченою є вагомими, найсуворіше покарання, яке загрожує їй в разі визнання винною у вчиненні вказаного злочину, передбачене законом у вигляді позбавлення волі до 10 років, задовільний стан здоров`я, відсутність відомостей про наявність тяжких, в тому числі, психічних хвороб, та молодий вік, відсутність міцних родинних та соціальних зв`язків та місця роботи. Крім цього зазначив, що на теперішній час вирішується питання про позбавлення обвинуваченої ОСОБА_5 батьківських прав щодо трьох малолітніх дітей, так як остання не здійснює догляд за ними, та веде аморальний спосіб життя.

Вважає, що застосування цілодобового домашнього арешту стосовно обвинуваченої ОСОБА_5 є цілком обґрунтованим.

Враховуючи викладені вище обставини, прокурор зазначає, що ризики, які були враховані під час обрання запобіжного заходу, не зменшилися та продовжують існувати, а тому менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених п.п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також з метою забезпечення виконання покладених на обвинувачену процесуальних обов`язків просить задовольнити клопотання.

Обвинувачена ОСОБА_5 просила застосувати до неї запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби, оскільки вона працює по найму. Крім того, зазначила, що два тижні тому почала знову співмешкати з потерпілим ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , тому просила застосувати до неї запобіжний захід за новою адресою.

Потерпілий ОСОБА_6 зазначив, що дійсно обвинувачена ОСОБА_5 знову співмешкає з ним за адресою: АДРЕСА_2 . Вказаний будинок належить йому та він не заперечує, щоб вона надалі проживала там, та щодо того, щоб за обвинуваченою здійснювався контроль за дотриманням виконання нею обов`язків, покладених судом.

Заслухавши думки учасників судового розгляду щодо клопотання про продовження запобіжного заходу, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У відповідності до ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1, 2, 6 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно зі ст. 178 КПК України суд враховує те, що кримінальні правопорушення, за якими обвинувачується ОСОБА_5 згідно зі ст. 12 КК України за ч. 4 ст. 186 КК України віднесено до тяжких злочинів.

Згідно положень ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Суд вважає, що прокурором доведено наявність обставин, що свідчать про ризик переховування обвинуваченої від суду, зважаючи на тяжкість покарання, що загрожує їй у разі визнання винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона обвинувачується.

Тобто, ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, що слугував підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, обраного ухвалами Березівського районного суду Одеської області від 13.01.2025 року та Ширяївського районного суду Одеської області від 11.03.2025 року на цей час не змінився та продовжує існувати.

Обставинами, що в сукупності вказують на можливість і необхідність продовження застосування стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту також є: вік та задовільний стан здоров`я обвинуваченої, відсутність постійного місця роботи.

Твердження прокурора щодо того, що наразі вирішується питання про позбавлення ОСОБА_5 батьківських прав не підтверджено жодним доказом.

Враховуючи те, що підстав для зміни запобіжного заходу, обраного ухвалами Березівського районного суду Одеської області від 13.01.2025 року та Ширяївського районного суду Одеської області від 11.03.2025 року у вигляді домашнього арешту немає, ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України не змінився, клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту є обґрунтованими.

Застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання обвинуваченими покладених на них обов`язків з метою забезпечення швидкого, повного та неупередженого розгляду зазначеного кримінального провадження у розумний строк.

Водночас, при вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу, суд бере до уваги, що обвинувачена ОСОБА_5 має на утриманні трьох дітей. Тому, суд вважає, що стосовно обвинуваченої ОСОБА_5 можливо застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту протягом певного часу доби (в нічний період доби) для надання їй можливості працювати й утримувати дітей.

Також, беручи до уваги, що обвинувачена змінила місце проживання, та власник житла не заперечує проти проживання обвинуваченої в цьому будинку, суд вважає за необхідне продовжити дію запобіжного заходу у виді домашнього арешту обвинуваченій ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 .

З урахуванням викладеного та керуючись ст. ст. 193 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту обвинуваченій ОСОБА_5 задовольнити частково.

Продовжити обвинуваченій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , строком на 60 днів, а саме до 22.06.2025 року включно.

Покласти на обвинувачену ОСОБА_5 такі обов`язки:

-прибувати до суду за першою вимогою;

-не відлучатися з місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , у період доби з 20.00 до 07.00 без дозволу прокурора або суду;

-утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні.

Роз`яснити обвинуваченій, що на підставі ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду через Ширяївський районний суд Одеської області.

Повний текст ухвали складено 30.04.2025 року.

Суддя: ОСОБА_1