печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва - ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань - ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3

адвоката - ОСОБА_4

підозрюваного - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві у залі суду судове провадження за клопотанням слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

29.05.2025 слідчий Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором, звернулась до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Так, клопотання обґрунтовано, тим що Другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, за процесуального керівництва Київської обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000347 від 11.10.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 362, ч. 2 ст. 361-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що протягом 2023-2024 років група встановлених та невстановлених на теперішній час осіб, за грошову винагороду організували злочинну діяльність, спрямовану на несанкціонований виток, розповсюдження та збут службової та конфіденційної інформації, яка оброблюється в автоматизованих інформаційних системах органів державної влади та правоохоронних органів, в тому числі й інформаційно-комунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України».

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , порушуючи встановлений законодавством України порядок регулювання суспільних відносин у сфері обігу інформації з обмеженим доступом, діючи з прямим умислом, переслідуючи корисливий мотив та спеціальну мету - розголошення відомостей з обмеженим доступом, усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та іншими невстановленими особами, маючи право доступу до такої інформації, систематично копіював та за невстановлених обставин розповсюджував інформацію з автоматизованої інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України», яка відноситься до інформації з обмеженим доступом за наступних обставин.

28.05.2025 ОСОБА_5 , вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 361-2 КК України.

Таким чином, слідчий вказує, що метою застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною цілодобово залишати місце проживання є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризиків, передбачених ст.. 177 КПК України.

Так, ризик переховуватися від органу досудового розслідування та суду, що підтверджується, тим що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні нетяжких злочинів, за які, передбачено понесення винною особою покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до п`яти років, у зв`язку із чим, розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, ОСОБА_5 може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення понесення покарання.

Також, ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, підтверджується тим, що органом досудового розслідування, ураховуючи стислий строк проведення досудового розслідування, не встановлено всіх обставин кримінального правопорушення, зокрема не встановлено, на даний час, повне коло усіх можливих співучасників злочину. Отже, підозрюваний ОСОБА_5 може особисто чи опосередковано негативно впливати на хід досудового розслідування та судового розгляду через прохання, погрози, або іншим шляхом, вживати активних заходів щодо знищення, приховування або спотворення речей чи документів, що можуть бути прихованими.

Окрім цього, підозрюваний може незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, що підтверджується тим, що підозрюваний діяв у змові з працівниками правоохоронного органу, які за допомогою своїх службових та позаслужбових зв`язків можуть вплинути на свідків та потерпілого відомості про яких, зокрема, місце роботи та проживання, стали йому відомі. Зазначене фактично створить умови для здійснення впливу на безпосередніх свідків та потерпілого, у тому числі шляхом залякування та здійснення стосовно останніх насильницьких дій.

Таким чином, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 вказаного кримінального правопорушення, ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків виникла необхідність у застосуванні відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Прокурор в судовому засіданні доводи клопотання підтримав, просив задовольнити, зазначив, що інші, більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Захисник заперечував щодо задоволення клопотання оскільки ризики є непідтвердженими, підозра необґрунтована.

Окрім цього, захисник просив застосувати запобіжний захід відносно підозрюваного у вигляді особистого зобов`язання.

В судовому засіданні підозрюваний підтримав позицію захисника.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку учасників судового провадження, надходжу до наступних висновків.

Так, судовим роглядом встановлено, що 28.05.2025 ОСОБА_5 , вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 361-2 КК України.

Підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2ст. 361-2 КК України обґрунтовується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме:допитами свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та інших;відповідями на запит від ДІАП НП України;протоколами огляду вилучених під час обшуку комп`ютерної техніки;протоколами негласних слідчих (розшукових) дій;іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Частиною 1 статті 181 КПК України зазначено, що домашній арешт - це запобіжний захід, який полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або в певний період доби.

Згідно ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного, слідчим суддею враховані вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя враховує частину 5 статті 9 КПК, якою передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Приймаючи рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані у слідчого судді є певні підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у можливому вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, інкримінованого йому стороною обвинувачення.

Окрім цього, вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Однак на думку суду, стороною обвинувачення не в повній мірі було доведено суду наявності невідповідної процесуальної поведінки підозрюваного.

Разом з цим, у відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу необхідно враховувати, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

З врахуванням зазначеного та постановлених цілей у кримінальному провадженні, слідчий суддя приймає доводи слідчого та прокурора щодо застосування запобіжного заходу, оскільки є необхідність досягнення мети досудового розслідування та виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків, так як, оцінивши в сукупності тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, загрозу призначення суворого покарання за нього, характер вчинених злочинних дій, у яких підозрюється ОСОБА_5 ризики які були зазначені у клопотанні та одночасно враховуючи дані які характеризують особу підозрюваного, сімейний стан та його стан здоров`я, слідчий суддя приходить до висновку, за доцільне застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний час доби в межах строку досудового розслідування, з покладенням на ОСОБА_5 обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Таким чином, на думку суду, даний запобіжний захід належним чином забезпечить процесуальну поведінку підозрюваного та досягнення цілей кримінального провадження, а тому слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення не наведено об`єктивних підстав та належних ризиків для застосування більш суворого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Відтак, клопотання підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 193, 376 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, із забороною залишати місце проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , з 22:00 год. по 06:00 год. наступної доби, за виключенням необхідності отримання медичної допомоги та прослідування в укриття цивільного захисту, у межах строку досудового розслідування кримінального провадження № 0000347 від 11.10.2023, а саме до 28.07.2025 включно.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виконувати процесуальні обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду за кожною вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утриматись від спілкування з ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В іншій частині клопотання - відмовити.

Зобов`язати прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_5 до виконання органу Національної поліції за його місцем проживання.

Обов`язок контролю за виконанням ухвали слідчого судді покладається на прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1