Справа № 477/774/23
Провадження № 1-кп/477/36/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2025 року м. Миколаїв

Вітовський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого у справі - судді ОСОБА_1 , з секретарем - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000054, по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Первомайське Миколаївського (раніше - Вітовського, Жовтневого) району Миколаївської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, раніше не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 289 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Приблизно на початку квітня 2022 року, більш точний час в ході судового розгляду не встановлено, обвинувачений ОСОБА_3 , законно перебуваючи на території домоволодіння АДРЕСА_1 , помітив транспортний засіб, а саме: саморобний колісний транспортний засіб, який відноситься до спеціальних транспортних засобів, що перебував у користуванні ОСОБА_6 .

При цьому достовірно знаючи, що власник вказаного транспортного засобу за місцем мешкання відсутній, обвинувачений ОСОБА_3 прийняв рішення про таємне заволодіння вказаним транспортним засобом

Реалізуючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, обвинувачений ОСОБА_3 активував двигун вказаного транспортного засобу та поїхав на ньому до свого на той час місця мешкання за адресою: буд. АДРЕСА_2 , завершивши виконання умислу на заволодіння транспортним засобом.

Відповідальність за вчинене обвинуваченим ОСОБА_3 діяння передбачена ч.1 ст.289 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винуватість в інкримінованому йому злочині визнав повністю. Пояснив, що коли почалась війна під час обстрілу його будинок зазнав пошкоджень і ОСОБА_6 , який з сім`єю виїжджав з села, дозволив йому жити на території домоволодіння у підвалі, за адресою АДРЕСА_3 , натомість попросив приглянути за господарством. Деякий час він там жив та годував тварин та птицю. Потім обстріли почастішали і він, хвилюючись за своє життя, вирішив залишити село. У дворі він помітив саморобний трактор з причепом, активував двигун вказаного транспортного засобу та поїхав на ньому до свого на той час місця мешкання за адресою: буд. АДРЕСА_2 , де проживав його брат

Усвідомлював, що транспортний засіб йому не належить та повноважень від власника на переміщення його не мав.

Про те, що він взяв транспортний засіб та перегнав його у інше місце ОСОБА_6 не повідомляв.

Щиро розкаявся у вчиненому, просив суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву, в якій просив судовий розгляд справи проводити за його відсутності, Повідомив, що спричинені збитки відшкодовані у повному обсязі, претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має. Просив у випадку визнання ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення застосувати до нього покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Крім визнання вини обвинуваченим, його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується також змістом досліджених в судовому засіданні письмових доказів.

Протоколом огляду предмету від 04.02.2023 року з фототаблицями, з огляду на який об`єктом огляду є транспортний засіб, а саме: саморобний колісний трактор з причепом, який знаходиться біля домоволодіння АДРЕСА_4 . Огляд проводився за участю потерпілого ОСОБА_6 , який розказав та показав з яких запчастин він зібрав цей трактор, а також зазначив, що трактор йому повернув ОСОБА_7 (а.с. 90-93).

Висновком експерта судової автотоварознавчої експертизи транспортного засобу № 23970, з огляду на який об`єкт дослідження має властивості присутні колісному транспортному засобу, а саме приводиться в рух джерелом енергії, має не менше чотирьох коліс, призначений для руху безрейковими дорогами і використовується для перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, виконання спеціальних робіт.

Даний транспортний засіб можливо віднести до наступного типу - колісний транспортний засіб спеціального призначення (а.с.95-98).

Висновком експерта судової автотоварознавчої експертизи транспортного засобу № 23969, з огляду на який ринкова вартість об`єкту дослідження, самовиготовленого колісного транспортного засобу на основі Т-25 та інших вузлів різних ТЗ, з врахуванням факторів викладених в дослідницькій частині, складає - 51 200,00 грн. (а.с. 104-112)

Вищезазначені докази підтверджують, що з території домоволодіння АДРЕСА_1 був викрадений саморобний колісний транспортний засіб, а саме саморобний трактор з причепом, належний ОСОБА_6 , та що незаконне заволодіння транспортним засобом було вчинене обвинуваченим, який усвідомлював, що транспортний засіб йому не належить та правових підстав для його переміщення він не мав.

Згідно з обвинувальним актом обвинуваченому ОСОБА_3 також ставилось у провину вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Обвинувачений звернувся до суду з клопотанням про закриття кримінального провадження в частині обвинувачення за ч. 4 ст. 185 КК України у зв`язку з декриміналізацією вказаного діяння.

Прокурор не заперечував проти закриття кримінального провадження у цій частині.

Ухвалою суду від 20 листопада 2024 року кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000054, по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 289, ч. 4 ст. 185 КК України, було закрите в частині обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України на підставі пункту 4-1 частини першої статті 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Аналізуючи досліджені докази в сукупності, суд вважає повністю доведеним те, що обвинувачений ОСОБА_3 незаконно заволодів транспортним засобом та його дії за ч. 1 ст. 289 КК України органами досудового розслідування кваліфіковані вірно.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є визнання вини та щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину та відшкодування спричиненої шкоди.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлені.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання обвинуваченого, а також дані про особу обвинуваченого.

З огляду на докази, надані прокурором, обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, судимості не має, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, посередньо характеризується за місцем проживання.

З урахуванням вищезазначеного, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_3 мінімальне покарання, передбачене санкцією ч. 1 ст. 289 КК України.

Також суд, враховуючи те, що обвинувачений визнав вину та щиро розкаявся у вчиненому, має сталі соціальні зв`язки, думку потерпілого, висловлену у поданій заяві, приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 без ізолювання від суспільства і вважає за можливе звільнити його від відбування покарання, на підставі статті 75 КК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених статтею 76 КК України.

Призначаючи покарання як кару суд, виходячи з вимог ст. 50 КК України, вважає, що призначення покарання у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією частини 1 статті 289 КК України, з застосуванням положень статей 75-76 КК України буде необхідним та достатнім для виправлення засудженого і запобігання вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

На підставі частини 2 статті 124 КПК стягнути з обвинуваченого понесені витрати на залучення експерта у сумі 10993,08 грн. (2389,80+8603,28).

Речовими доказами у справі розпорядитись відповідно до статті 100 КПК України.

Під час судового розгляду запобіжний захід обвинуваченому не обирався, клопотань від учасників про обрання запобіжного заходу обвинуваченому не надходило.

Керуючись статтями 370, 371, 373, 374 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 289 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку - одного року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Зобов`язати засудженого ОСОБА_3 , на підставі ч. 1 ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 не обирався.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати на залучення експерта у сумі 10993 (десять тисяч дев`ятсот дев`яносто три) грн. 08 коп.

Речові докази у справі: саморобний колісний трактор з причепом, який був переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 (а.с. 114) - залишити йому, як власнику.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Вітовський районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Потерпілому надіслати копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя ОСОБА_1