Провадження №11-кп/801/830/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого

у режимі відеоконференції ОСОБА_7 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 03.06.2025, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

В С Т А Н О В И В:

Оскаржуваною ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, призначеного вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 25.08.2023 за ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Своє рішення суд мотивував тим, що ОСОБА_7 не довів свого виправлення, а також факту недоцільності подальшого виконання призначеного покарання внаслідок досягнення цілей покарання в процесі його відбування.

Засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та задовольнити його клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що він критично відноситься до свого минулого, повністю визнав свою вину і розкаявся у вчиненому та став на шлях виправлення. Той факт, що його 11 разів було притягнуто до кримінальної відповідальності не є підставою для відмови ОСОБА_7 у застосуванні до останнього умовно-дострокового звільнення.

Більше того, після звільнення засуджений ОСОБА_7 має намір піти служити до Збройних Сил України.

Заслухавши доповідь судді, засудженого ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу, виступ прокурора ОСОБА_6 , який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Указаним вимогам ухвала Вінницького міського суду Вінницької області від 03.06.2025 відповідає.

Згідно ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Як вбачається з роз`яснень Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які містяться в постанові Пленуму ВСУ від 26.04.2002 № 2 Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, і для цього дані беруться в їх сукупності.

З наведеного слідує, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково є не формальний сплив певної частини строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці, а також досягнення цілей покарання.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 відбуває покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі у Державній установі «Вінницька виправна колонія (№86)» на виконання вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 25.08.2023.

ОСОБА_7 21.10.2024 відбув 2/3 строку покарання, що надає йому формальне юридичне право на застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, відповідно до ст. 81 КК України.

Суд, дослідивши матеріали, що характеризують засудженого ОСОБА_7 , встановив, що він неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності. Проте після кожного відбуття покарання він знову вчиняв кримінальні правопорушення. Така поведінка свідчить про відсутність бажання дотримуватись закону, систематичне ігнорування наданих йому шансів на виправлення, а отже, про стійку криміногенну налаштованість особи.

Так з матеріалів судової справи було встановлено, що ОСОБА_7 раніше 11 разів притягувався до кримінальної відповідальності, причому значна частина цих вироків пов`язана саме з умисними корисливими злочинами проти власності, зокрема крадіжками, передбаченими ст. 185 КК України.

Так, він неодноразово засуджувався за крадіжки у різних формах у 2010, 2015, 2016, 2022, 2023 роках, у тому числі за ч. 3 та ч. 4 ст. 185 КК України, що свідчить про систематичність такої злочинної поведінки та схильність до рецидиву. Крім того, засуджений вчиняв й інші злочини проти власності та громадської безпеки, зокрема за ч. 2 ст. 141, ч. 3 ст. 142, ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України, тобто його кримінальна історія охоплює різні види суспільно небезпечних діянь.

Більше того, навіть після неодноразового звільнення від відбуття покарання, у тому числі у зв`язку з відбуттям строку або застосуванням іспитового терміну, засуджений продовжував вчиняти нові злочини. Це свідчить про відсутність належних висновків із попередніх засуджень та нездатність стати на шлях виправлення. Стійка спрямованість його поведінки на вчинення злочинів, зокрема повторних крадіжок, підтверджує його злочинну налаштованість та відсутність передумов для позитивних змін у майбутньому.

Більше того, згідно з характеристикою, за час перебування у ДУ «Вінницька виправна колонія (№86)» засуджений характеризується посередньо, двічі притягувався до дисциплінарної відповідальності, а саме: 04.07.2024 року за зберігання заборонених предметів поміщено до дисциплінарного ізолятора на 14 діб; 07.08.2024 року за порушення розпорядку дня оголошено догану. Разом з тим, адміністрацією установи він заохочувався двічі, обидва рази у 2025 році. Таке співвідношення періодів несумлінної та сумлінної поведінки свідчить про відсутність сталої, послідовної та незмінної поведінки, яка б свідчила про доведення засудженим свого виправлення.

Відповідно до довідки про нарахування та утримання заробітної плати, засуджений ОСОБА_7 був працевлаштований лише у вересні 2024 року. Зазначена обставина свідчить, що його ставлення до праці змінилося лише безпосередньо перед розглядом клопотання, тоді як суд враховує поведінку та ставлення до праці засудженого в цілому за весь період відбування покарання, а не лише в окремі його відрізки.

Згідно з витягом із протоколу № 22 від 05.11.2024 року, комісією установи засудженому ОСОБА_7 було відмовлено у застосуванні умовно-дострокового звільнення у зв`язку з тим, що він не довів своє виправлення.

З характеристики також убачається, що засуджений не завжди сумлінно виконує вимоги персоналу установи, у зв`язку з особистою неорганізованістю. По відношенню до представників адміністрації поводиться ввічливо, проте з метою отримання поблажливого ставлення. Роботи з благоустрою установи виконує, але потребує додаткового контролю. Заходи виховного та режимно-профілактичного характеру відвідує, однак належних висновків для себе не завжди робить. Хоча бере участь у програмі диференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення», однак активності у її реалізації не виявляє. Вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнає, проте шкодує, насамперед, через факт викриття його правоохоронними органами. При цьому він легко піддається впливу прокримінального оточення та підтримує соціальні контакти із засудженими.

Суд також враховує, що у своїй апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 посилався на намір проходити військову службу.

Водночас Кримінальним кодексом України передбачено окрему статтю, яка врегульовує порядок умовно-дострокового звільнення від відбування покарання з підстав проходження військової служби за контрактом у період дії воєнного стану.

Наявність таких намірів не може бути підставою для звільнення засудженого за правилами ст. 81 КК України, оскільки вони регулюються спеціальною нормою закону.

При цьому ніщо не позбавляє засудженого права звернутися до суду з відповідним клопотанням у порядку, встановленому ст. 81-1 КК України.

Даною статтею врегульовано питання умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання у зв`язку з його бажанням проходити військову службу за контрактом під час дії воєнного стану. Застосування цієї норми можливе лише за наявності відповідного клопотання засудженого, яке підлягає окремому розгляду судом у встановленому законом порядку.

Вказана обставина підтверджує, що його доводи про проходження військової служби не можуть бути враховані як такі, що свідчать про виправлення та дають підстави для застосування умовно-дострокового звільнення.

Оскільки, це два різних інститути, а тому суд розглядає дане клопотання лише у межах ст. 81 КК України.

З огляду на наведене в сукупності, суд першої інстанції вірно дійшов висновку, що поведінка засудженого під час відбування покарання не є переконливою підставою для застосування до засудженого умовно-достроковго звільнення.

Враховуючи наведене, суд вважає, що апеляційна скарга засудженого задоволенню не підлягає, а ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою й належним чином вмотивованою та підстав, передбачених кримінальним процесуальним законом, для її скасування під час апеляційного розгляду не встановлено.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 03.06.2025, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4