УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.2025 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000155 від 21.08.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

І. ВИКЛАД ФАКТИЧНИХ ОБСТАВИН ДАНОГО КРИМІНАЛЬНОГО ПРОВАДЖЕННЯ:

Згідно поданого стороною обвинувачення клопотання вбачається, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000155 від 21.08.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307 КК України.

Установлено, що ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , у невстановлений час, при невстановлених обставинах, за попередньою змовою з невстановленими особами, переслідуючи умисел, направлений на незаконне придбання, зберігання та перевезення з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено героїну (діацетилморфіну), в порушення встановленого законом порядку обігу наркотичних засобів, а саме положень ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 22.12.2006, зі змінами, внесеними згідно із Законом № 3345-ІХ від 23.08.2023, відповідно до якого діяльність з обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і рослин, включених до таблиці I, списку № 1 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою КМУ № 770 від 06.05.2000 на території України забороняється, за винятком діяльності з обігу таких наркотичних засобів, психотропних речовин і рослин у цілях, на підставах і з урахуванням обмежень, передбачених цим Законом, незаконно придбали з метою подальшого збуту, речовину, загальною вагою приблизно 14 кг 854 гр, яка містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено героїн (діацетилморфіну), в особливо великих розмірах, яку незаконно зберігали, з метою подальшого збуту, на земельній ділянці з координатами 46.3739651, 30.7181013, на околиці лісосмуги вздовж вул. Марії Демченко у м. Одесі.

Так, 08.05.2025 в період часу з 20:45 по 21:15 у ході проведення негласної слідчої (розшукової) дії у вигляді контролю за вчиненням злочину у формі контрольованої поставки особливо небезпечної наркотичної речовини героїн та на підставі постанови про використання несправжніх (імітаційних) засобів в м. Одесі виготовлено 20 схожих за зовнішніми ознаками та вагою брикетів, які обгорнуті в плівку коричневого кольору, в середину яких поміщений харчовий продукт, а саме борошно білого кольору, що перебуває у вільному обігу на території України, 15 з виготовлених брикетів замінені на 15 вилучених в ході огляду місця події брикетів особливо небезпечної наркотичної речовини, обіг якого заборонено героїн (діацетилморфін).

Цього ж дня, 08.05.2025 приблизно о 22:00, ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), діючи відповідно визначеної йому ролі та на виконання загальної злочинної домовленості, з метою подальшого збуту особливо небезпечної наркотичної речовини, обіг якої заборонено героїн, прибув на автомобілі марки «Mercedes GL 320 CD» н.з. НОМЕР_1 до лісосмуги, розташованої вздовж вул. Марії Демченко у м. Одесі, де зі схованки на земельній ділянці з координатами 46.3739651, 30.7181013, забрав валізу, в якій знаходились 15 згортків з імітаційними засобами.

Далі, ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ) помістив валізу з імітаційними засобами, яку він сприймав за наркотичний засіб, обіг якого заборонено героїн (діацетилморфін), у автомобіль марки «Mercedes GL 320 CD» н.з. НОМЕР_1 , перевіз на ньому вказану валізу до складського приміщення, розташованого за адресою: м.?Одеса, вул. 2 Локомотивний пров., 30, достав валізу з автомобіля, відкрив, став оглядати згортки з імітаційними засобами, та 09.05.2025 о 00:56 був затриманий співробітниками правоохоронних органів.

Таким чином, ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ) підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України за кваліфікуючими ознаками: незаконне придбання, зберігання та перевезення особливо небезпечного наркотичного засобу в особливо великих розмірах, з метою збуту, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

В ході досудового розслідування 09.05.2025 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України, затримано: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за національністю турок, громадянина Туреччини, не жонатий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 .

09.05.2025 повідомлено про підозру ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ) у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, за кваліфікуючими ознаками: незаконне придбання, зберігання та перевезення особливо небезпечного наркотичного засобу в особливо великих розмірах, з метою збуту, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

В ході досудового розслідування, 09.05.2025 на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України проведено невідкладний обшук транспортного засобу марки «Mercedes GL 320 CD» н.з. НОМЕР_1 , в ході якого виявлено та вилучено:

-12 банкнот номіналом по 100 доларів США, 1 банкноту номіналом 50 грн, 1 банкноту номіналом 500 грн, 13 банкнот номіналом по 200 грн поміщено до сейф пакету № ВУМ1010133;

-чорну куртку фірми «ZARA» - поміщено до сейф пакету № PSP3376382.

-транспортний засіб марки «Mercedes GL 320 CD» н.з. НОМЕР_1 , який передано на зберігання на штрафмайданчик ГУНП в Одеській області.

09.05.2025 на підставі постанови слідчого вилучене майно визнано речовим доказом в рамках означеного кримінального провадження.

12.05.2025 ухвалою слідчого судді клопотання про арешт вищевказаного майна було повернуто прокурору для усунення недоліків.

На теперішній час усунувши недоліки, зазначені слідчим суддею, сторона обвинувачення повторно підіймає питання арешту вилученого майна.

ІІ. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОДАНОГО КЛОПОТАННЯ:

Сторона обвинувачення зазначає, що підозрюваному ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 307 КК України, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, та відповідно яке відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, що, в свою чергу, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, є підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в даному випадку арешту майна.

Так, відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру транспортних засобів МВС України, транспортнийзасіб марки «Mercedes GL 320 CD» н.з. НОМЕР_1 належить на праві власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У зв`язку з тим, що підозрюванийОСОБА_5 використовував належний йому автомобіль марки «Mercedes GL 320 CD» н.з. НОМЕР_1 як знаряддя вчинення кримінального правопорушення, а саме здійснив на ньому перевезення валізи з імітаційними засобами, яку він сприймав за наркотичний засіб, обіг якого заборонено героїн (діацетилморфін), до складського приміщення, розташованого за адресою: м.?Одеса, вул. 2 Локомотивний пров., 30, відповідно вказаний автомобіль відповідає критеріям, згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, як речові докази, а також відповідають спеціальній конфіскації на підставі п. 4 ч.1 ст. 96-2 КК України.

Крім того, кримінальним кодексом України передбачено покарання за ч. 3 ст. 307 КК України у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Тобто, у даному кримінальному провадженні метою накладення арешту на вказане майно є спеціальна конфіскація, конфіскація майна як виду покарання та забезпечення збереження речових доказів, відповідно до п.п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Підставою для арешту вказаного майна є сукупність підстав та розумних підозр вважати, що транспортний засіб марки «Mercedes GL 320 CD» н.з. НОМЕР_1 , власником якого являється підозрюваний ОСОБА_5 , є доказом злочину.

Крім того, вказаний транспортний засіб марки «Mercedes GL 320 CD» н.з. НОМЕР_1 , як речовий доказ, може підтвердити факт перевезення підозрюваним ОСОБА_5 валізи з імітаційними засобами, яку він сприймав за наркотичний засіб, обіг якого заборонено героїн (діацетилморфін), вагою 14 кг 854 г, яку незаконно зберігав, з метою подальшого збуту, а також допустимість проведення негласних слідчих (розшукових) дій у цьому транспортному засобі.

Крім того, під час обшуку даного транспортного засобу виявлені грошові кошти у розмірі 1200 доларів США, 1 банкноту номіналом 50 грн, 1 банкноту номіналом 500 грн, 13 банкнот номіналом по 200 грн та чорну куртку фірми «ZARA», які належать підозрюваному ОСОБА_7 .

Враховуюче викладене, у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказані грошові кошти та куртку, які належать підозрюваному ОСОБА_7 , з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Підставою для арешту вказаного майна є сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вказані грошові кошти та куртка належать саме підозрюваному ОСОБА_7 , знаходились у транспортному засобі, який належить йому на праві власності, та яким від керував під час вчинення кримінального правопорушення.

З урахуванням викладеного у своїй сукупності, сторона обвинувачення просить дане клопотання задовольнити та накласти арешт на зазначене у клопотанні майно.

ІІІ. ПОЗИЦІЯ УЧАСНИКІВ СУДОВОГО ЗАСІДАННЯ:

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явилися, проте від слідчої ОСОБА_8 надійшла заява про розгляд клопотання за її відсутності, згідно зі змісту якої також вбачається, що остання вимоги клопотання підтримує у повному обсязі та просить його задовольнити.

Представник власника майна ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_10 до суду також звернувся із заявою розгляду клопотання за його відсутності та через канцелярію суду додатково скерував письмові заперечення, які просив врахувати. Так, адвокат ОСОБА_10 зазначає, що клопотання сторони обвинувачення про арешт майна вважає необґрунтованим та документально не підтверджено, що вилучене майно може бути використано як доказ факту чи обставин кримінального правопорушення у даному кримінального провадженні. Крім того, представник власника майна зауважує, що органом досудового розслідування в клопотанні не наведено жодних обставин, які б свідчили, що вилучені речі відповідають критеріям речових доказів, а також клопотання не містить належного обґрунтування в частині мети арешту та його підстав. Посилання слідчого у клопотання щодо можливості накладення арешту з метою спеціальної конфіскації є безпідставними. Також адвокат ОСОБА_10 звертає увагу, що слідчим у клопотанні зазначено, що даним автомобілем здійснювалося перевезення валізи, проте також вказує, що у вказаній валізі не було виявлено речей, заборонених у цивільному обігу. Просив відмовити у задоволенні клопотання сторони обвинувачення.

IV. ВИСНОВКИ СЛІДЧОГО СУДДІ:

Дослідивши подане клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, враховуючи заяви сторін кримінального провадження, а також письмові заперечення представника власника майна, слідчий суддя приходить до наступних висновків, а також звертає увагу на наступні правові підстави для прийнятого рішення.

(1). Нормативно-правова основа при вирішенні даного клопотання:

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням (ч. 3 ст. 132 КПК України).

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України).

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ст. 98 КПК України).

(2). Правова підстава та мета арешту майна:

Слідчий суддя враховує, що досудове розслідування в рамках такого кримінального провадження здійснюється за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307 КК України.

Досудове розслідування кримінального провадження наразі триває, встановлюються усі фактичні обставини, які можуть мати значення для доведення предмету доказування у кримінальному провадженні.

09.05.2025 в рамках даного кримінального провадження ОСОБА_9 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Як вбачається, що транспортний засіб, в якому проводився обшук та речі, вилучені у ньому належать ОСОБА_7 .

Згідно долученого до матеріалів клопотання протоколу за результатами проведення контролю за вчиненням злочину у формі контрольованої поставки від 09.05.2025 (а.к. 58-60), 08.05.2025 ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), прибув на автомобілі марки «Mercedes GL 320 CD» н.з. НОМЕР_1 до лісосмуги, розташованої вздовж вул. Марії Демченко у м. Одесі, де зі схованки на земельній ділянці з координатами 46.3739651, 30.7181013, забрав валізу, в якій знаходились 15 згортків з імітаційними засобами.

Далі, ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ) помістив валізу з імітаційними засобами, яку він сприймав за наркотичний засіб, обіг якого заборонено героїн (діацетилморфін), у автомобіль марки «Mercedes GL 320 CD» н.з. НОМЕР_1 , перевіз на ньому вказану валізу до складського приміщення, розташованого за адресою: м.?Одеса, вул. 2 Локомотивний пров., 30.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до переконання, що означений транспортний засіб використовувався підозрюваним ОСОБА_11 для здійснення інкримінованої йому злочинної діяльності, а саме останній перевозив на ньому наркотичні засоби. Слідчий суддя приходить до висновку, що даний транспортний засіб, будучи використаним підозрюваним в якості знаряддя ймовірного вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України відповідає критеріям речових доказів.

Знову ж таки, слідчий суддя вважає, що долученими документами підтверджується обґрунтованість повідомленої Омеру Ахмету підозри, а відтак, останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, санкція за вчинення якого передбачає як додаткове покарання конфіскацію майна (ч. 3 ст. 307 КК України).

З урахуванням наведеного, слідчий суддя приходить до переконання, що наявні достатні підстави вважати, що автмобіль, власником якого є підозрюваний ОСОБА_5 та на який сторона обвинувачення просить накласти арешт, підлягатиме ймовірній конфіскації, як різновиду додаткового покарання (правова підстава арешту майна абзац 1 ч. 1 ст. 170 КПК України). В свою чергу, оскільки метою арешту майна є забезпечення такої конфіскації майна як виду покарання, а також забезпечення збереження речових доказу (п. п. 1, 3 ч. 2 ст. 170 КПК України), очевидно, що завданням арешту майна є запобігання його можливого знищення/ відчуження (абзац 2 ч. 1 ст. 170 КПК України).

Слідчий суддя також враховує доводи слідчого у клопотанні та приходить до переконання, що вилучені у транспортному засобі грошові кошти могли бути отримані внаслідок кримінально-протиправної діяльності, передбаченої ч. 3 ст. 307 КК України, оскільки ОСОБА_5 наразі обґрунтовано підозрюється у ймовірному збуті наркотичних засобів.

Крім того, слідчий суддя вважає, що і вилучена куртка, що ймовірно належить підозрюваному, також підлягає арешту у якості речового доказу.

У зв`язку з чим, таке майно відповідає категорії речових доказів, що власне підтверджується долученою до клопотання постановою про визнання речових доказів від 09.05.2025, а отже, вилучене майно потребує збереження, в цілях його подальшого дослідження.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя зазначає, що підставою для арешту на грошові кошти та куртку є відповідність вилученого майна до категорії речових доказів (абзац 1 ч. 1 ст. 170 КПК України), при цьому метою арешту майна є необхідність забезпечення збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України.

(3). Завдання, необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України:

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Як вбачається з підстав та мети застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, вилучене майно відповідає критеріям речових доказів, передбачених ч. 1 ст. 98 КПК України, а також забезпечення конфіскації майна (транспортного засобу) як виду покарання.

Відтак, оскільки майно є речовими доказами в рамках кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що існує ризик його можливого зміни або знищення, в цілях подальшого ймовірного уникнення передбаченої законом відповідальності за ймовірно вчинені дії, у випадку підтвердження їх факту у встановленому законом порядку.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У зв`язку з викладеним, з метою забезпечення досягнення завдань кримінального провадження наявна необхідність в накладенні арешту на вилучене майно, з встановленням заборони розпорядження та користування такого майна, з огляду на встановлені вище ризики.

(4). Розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження:

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. The United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Слідчим суддею встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності зацікавлених осіб пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності окремих осіб, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.

Додатково, слідчий суддя акцентує увагу, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження буде спростовано відповідність зазначеного майна категорії речових доказів, зацікавлені особи в порядку ст. 174 КПК України мають процесуальне право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 задовольнити.

Накласти арешт із забороною користування та розпорядження на майно, належить підозрюваному ОСОБА_7 , яке вилучене під час обшуку транспортного засобу марки «Mercedes GL 320 CD» н.з. НОМЕР_1 , а саме:

-12 банкнот номіналом по 100 доларів США, 1 банкноту номіналом 50 грн, 1 банкноту номіналом 500 грн, 13 банкнот номіналом по 200 грн;

-чорну куртку фірми «ZARA»;

-транспортний засіб марки «Mercedes GL 320 CD» н.з. НОМЕР_1 .

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1