ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 11-сс/818/480/25 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: рішення слідчого про закриття кримінального провадження
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу Червонозавдодського районного суду м. Харкова від 19 березня 2025 року,-

УСТАНОВИЛА:

Оскаржуваною ухвалою постановлено скаргу представника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 , на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0002379 від 19.09.2024, повернути особі, яка її подала.

В обґрунтування прийнятого рішення слідчим суддею зазначено, що відсутність в матеріалах скарги копії постанови про залучення ОСОБА_7 в якості потерпілої у вказаному кримінальному провадженні та копії постанови про закриття кримінального провадження, не дає слідчому судді можливості на стадії прийняття скарги до розгляду пересвідчитися в наявності в особи права подавати таку скаргу (статус потерпілого або заявника) та в існуванні оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження, а форма та зміст скарги на постанову про закриття кримінального провадження мають відповідати вимогам КПК України, в тому числі до скарги мають бути долучені докази на підтвердження фактів наявності належного процесуального статусу особи, яка подала скаргу, та, саме, оскаржуваного рішення, адже строк оскарження починається з часу отримання постанови про закриття кримінального провадження.

Також, слідчим суддею зазначено, що до вирішення питання про прийняття скарги до розгляду не передбачено обов`язку слідчого судді витребувати матеріали кримінального провадження з метою пересвідчитися, чи існує взагалі таке провадження та чи існують оскаржувані процесуальні рішення.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою матеріали за скаргою представника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 , на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0002379 від 19.09.2024, повернути до суду першої інстанції для виконання вимог, передбачених ст.ст. 304-306 КПК України та розгляду по суті.

Зазначає, що ТВО слідчого СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 умисно затягував процес надання відповідей на адвокатські запити, кожна відповідь містить різну мотивацію для ненадання постанови про закриття кримінального провадження №0002379 від 19.09.2024 та не задоволення клопотання у визнанні потерпілою матір померлого - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та визнання мене представником потерпілої. Цими діяннями лейтенант поліції ОСОБА_8 порушив право членів родини померлого ОСОБА_9 на встановлення обставин про долю своїх родичів, обставини загибелі (смерті).

Автор апеляційної скарги вважає, не залучення матері загиблого ОСОБА_9 як потерпілої у зазначеному кримінальному провадженні, позбавляє її можливості з`ясувати чи дійсно було вжито слідчим всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`активного дослідження обставин, та чи дійсно в ході досудового слідства встановлені підстави для закриття кримінального провадження, передбачені ст. 284 КПК України.

Вважає, що будь-яка особа має право знати про долю своїх родичів, обставини загибелі (смерті).

Не проведення державними органами влади ефективного розслідування може призвести до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановлюється ухвала про скасування рішення слідчого чи прокурора, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову у задоволенні скарги.

Слідчий суддя не врахував, що згідно з положеннями ч.ч. 1, 6 ст. 9 КПК у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 8 КПК кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються основними цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303КПК України на досудовому провадженні заявником, потерпілим, його представником чи законними представником можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження.

Із частини 2 статті 304 КПК України, випливає, що скарга повертається, якщо скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу, скарга підлягає розгляду в цьому суді, скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, слідчий суддя, приймаючи рішення про повернення скарги адвокату ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 посилається на те, що зі змісту скарги неможливо встановити (підтвердити) процесуальний статус особи, яка її подає, а витребування матеріалів кримінального провадження не є обов`язком слідчого судді.

Також слідчий суддя послався на відсутність в матеріалах скарги копії постанови про залучення ОСОБА_7 в якості потерпілої у вказаному кримінальному провадженні та копії постанови про закриття кримінального провадження, не дає слідчому судді можливості на стадії прийняття скарги до розгляду пересвідчитися в наявності в особи права подавати таку скаргу (статус потерпілого або заявника) та в існуванні оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження, а форма та зміст скарги на постанову про закриття кримінального провадження мають відповідати вимогам КПК України, в тому числі до скарги мають бути долучені докази на підтвердження фактів наявності належного процесуального статусу особи, яка подала скаргу, та, саме, оскаржуваного рішення, адже строк оскарження починається з часу отримання постанови про закриття кримінального провадження.

Слідчий суддя також виходив із того, що до вирішення питання про прийняття скарги до розгляду не передбачено обов`язку слідчого судді витребувати матеріали кримінального провадження з метою пересвідчитися, чи існує взагалі таке провадження та чи існують оскаржувані процесуальні рішення.

Колегія суддів не погоджується із таким висновком.

У справі Bellet v. Fгапсе Суд зазначив, що «стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Отже, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого судді, прокурора, керівника слідчого органу, слідчого є однією із найважливіших гарантій захисту громадянами своїх прав та свобод від їх порушення як з боку органів, що здійснюють розслідування та судовий контроль у кримінальному провадженні, так і з боку інших осіб, що беруть участь у ньому. Отже, в даному випадку, будь-яке обмеження учасників процесу щодо доступу до правосуддя є процесуально неприпустимим.

Хоча право на оскарження може залежати від виконання формальних вимог, однак суди мають уникати зайвого формалізму, який підриває справедливість процесу.

Занадто прискіпливе застосування процесуальних правил може зашкодити самій суті права на доступ до суду... (постанова Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 20 жовтня 2020 року у справі № 759/5737/17).

Однак, слідчий суддя допустив надмірний формалізм зазначивши, що заявники не надали доказів про те, що мають відповідний статус суб`єкта в кримінальному провадженні № 0002379 від 19.09.2024, а суд не взмозі перевірити дані обставини шляхом витребування матеріалів кримінального провадження, оскільки це не є його обов`язком.

Цей висновок є передчасними, оскільки хоча норми КПК не зобов`язують суд витребувати матеріали кримінального провадження з метою перевірки (підтвердження процесуального статусу заявника), проте і не позбавляють суд такої можливості в контексті сприяння учасникам кримінального провадження в реалізації їх прав.

Крім того, заявником вказано номер кримінального провадження та відомості які можливо перевірити лише шляхом зіставляння наведених у скарзі даних з матеріалами кримінального провадження в тому числі і стосовно відомостей про процесуальний статус заявника.

За таких обставин, слідчий суддя передчасно відмовив у відкритті провадження за скаргою.

Вказані процесуальні обставини мають істотне значення, що обумовлює необхідність скасування ухвали слідчого судді.

При цьому, оскільки фактично судовий розгляд скарги проведений не був, тому суд апеляційної інстанції позбавлений процесуальної можливості розглянути скаргу по суті та надати оцінку викладеним обставинам у скарзі.

З наведених підстав колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді про відмову у відкритті провадження заскаргою скасуванню, з поверненням матеріалів скарги до суду першої інстанції для виконання вимог, передбачених ст.ст.304-306 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.407,419, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Червонозавдодського районного суду м. Харкова від 19 березня 2025 року,- скасувати.

Матеріали за скаргою представника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 , на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0002379 від 19.09.2024 повернути до суду першої інстанції на новий розгляд для виконання вимог, передбачених ст. 304 КПК України та вирішення питання щодо можливості розгляду її по суті.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді