Житомирський апеляційний суд
Справа №296/9099/25 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-сс/4805/590/25
Категорія ст.176 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2025 року колегія суддів справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря: ОСОБА_5 ,

підозрюваного: ОСОБА_6 ,

захисника: ОСОБА_7

прокурора: ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 19 серпня 2025 про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 19 серпня 2025 клопотання слідчого задоволено.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною залишати вказане житло з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби, без дозволу слідчого, прокурора або суду, окрім випадків пов`язаних зі збереженням життя чи здоров`я або ж необхідності перебування в укритті у випадку оголошення сигналу повітряної тривоги, строком до 12.10.2025.

Своє рішення слідчий суддя обґрунтував тим, що на момент розгляду клопотання прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України. Також стороною обвинувачення доведено наявність ризиків, зазначених у клопотанні, передбачених ст.177 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати та відмовити слідчому в клопотанні щодо обрання запобіжного заходу ОСОБА_6 .

Зазначає, що загальна заборона спілкування зі "свідками" є неконкретною та невиконуваною, оскільки підозрюваному невідомо, хто саме має статус свідка у кримінальному провадженні.

Підозрюваний ОСОБА_6 обіймає посаду директора державного підприємства, що передбачає постійне службове спілкування з підлеглими працівниками. Неконкретність заборони призводить до неможливості виконання трудових обов`язків та фактичного припинення трудової діяльності.

На думку захисника, покладений обов`язок "не відлучатися із смт. Червоне без дозволу слідчого, прокурора або суду" створює непропорційні обмеження права на працю. Підозрюваний працює у м. Житомир, що потребує щоденних поїздок із села Червоне на відстань понад 30 кілометрів. Таке обмеження фактично унеможливлює виконання трудових обов`язків та отримання заробітної плати.

Зазначає, що слідчий суддя не врахував трудову діяльність підозрюваного при визначенні територіальних меж, що свідчить про не дослідження матеріальних обставин справи.

Щодо необґрунтованості підозри захисник посилається на те, що матеріали провадження не містять належних доказів фіктивності трудових відносин. Працівники підприємства виконували реальні трудові функції в умовах воєнного стану, що підтверджується документальними даними про їх трудову діяльність.

На думку захисника, органи досудового розслідування не провели належної перевірки документів, що засвідчують виконання працівниками трудових обов`язків у період, зазначений в обвинуваченні.

Вважає, що слідчий суддя не врахував той факт, що працівники в зв`язку з обставинами ракетних обстрілів території підприємства були переведені на дистанційну форму роботи, що прямо зазначено в Наказах, які були вилучені під час обшуків в вересні 2024 року. Слідчий суддя не оцінив та не врахував реальні докази виконання працівниками своїх трудових обов`язків, що свідчить про необґрунтованість підозри.

Зазначає, що слідчий суддя не навів переконливих доказів існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Твердження про можливий вплив на свідків не підкріплені конкретними фактами або обставинами.

Посилається на те, що кримінальне провадження триває понад рік. Приблизно рік тому проведені обшуки, під час яких вилучені всі необхідні документи. Усі особи, які мають відношення до обставин справи, допитані як свідки. Органи досудового розслідування фактично завершили збирання доказової бази, тому відсутні підстави для побоювань щодо можливого впливу на розслідування.

Зазначає, що підозрюваний має постійне місце проживання, роботи та не переховувався від органів досудового розслідування. Відсутні будь-які дані про спроби перешкоджання розслідуванню або впливу на учасників процесу.

На думку захисника, ризик неявки до суду також не обґрунтований, враховуючи соціальні зв`язки підозрюваного та його відповідальну поведінку під час досудового розслідування.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного та захисника, заперечення прокурора на апеляційну скаргу, перевіривши ухвалу слідчого судді в межах ст.404 КПК України та в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим заходом і він може бути застосованим тоді, коли жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбачених у ст. 177 КПК України.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, врахував вказані вимоги Закону.

На переконання колегії суддів висновки слідчого судді про обґрунтованість підозри повідомленої ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України, на даному етапі досудового розслідування, відповідають фактичним обставинам провадження, оскільки підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

Обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Так, зокрема обґрунтованість підозри підтверджується: матеріалами перевірки щодо неправомірних дій посадових осіб Дії «Комбінат «Рекорд» № 8505/105-2024 від 24.05.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 11.06.2024; копіями протоколів за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 16.08.2024 та від 29.08.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 29.10.2024, ОСОБА_11 від 08.08.2025, ОСОБА_12 від 14.08.2025; копією висновку судово-економічної експертизи №466/25-25 від 18.07.2025; висновком експерта за результатами судової почеркознавчої експертизи № КСЕ-19-24/76007-ПЧ від 10.02.2025; копією протоколу огляду предметів від 04.08.2025 та іншими.

Згідно до підозри директор ДО «Комбінат «Рекорд» та її правонаступник ДП Комбінат «Рекорд» ОСОБА_6 , будучи службовою особою, шляхом зловживання службовим становищем, переслідуючи корисливий мотив, діючи за попередньою змовою групою осіб із довідним інженером з підготовки кадрів ДО «Комбінат «Рекорд» та її правонаступника ДП Комбінат «Рекорд» ОСОБА_13 , а також з ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 як пособниками, в умовах воєнного стану, здійснив розтрату грошових коштів, належних ДО Коомбінат «Рекорд» та її правонаступника - ДП «Комбінат «Рекорд», на загальну суму 875 930.14 гривень, що є великим розміром, завдавши вказаними діями ДО «Комбінат «Рекорд» та її правонаступника - ДП «Комбінат «Рекорд» майнової шкоди на вищевказану суму.

Так, за версією слідства злочинні дії ОСОБА_6 , спрямовані на розтрату коштів зазначених юридичних осіб полягали у фіктивному працевлаштуванні осіб на посади відповідно до штатного розпису, табелювання вказаних осіб на робочому місці, нарахування та виплати заробітної плати, тому числі премій, надбавок, із залученням інших осіб з числа своїх знайомих, з якими вступив у попередню змову, а саме з ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 .

Наведені захисником відомості в апеляційній скарзі, не спростовують даних, що ОСОБА_6 може бути причетним до інкримінованого йому кримінального правопорушення.

На переконання колегії суддів ризики, передбачені п. 1,2,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які встановлені слідчим суддею дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на інших підозрюваних та свідків у даному кримінальному провадженні, з цими висновками погоджується і колегія суддів.

Враховуючи те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КПК України є тяжким злочином, колегія суддів вважає передчасними доводи апеляційної скарги захисника про відмову у застосовуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_6 .

Разом з тим, доводи захисника, що слідчий суддя повинен був чітко вказати з ким не спілкуватись підлягають до задоволення, оскільки відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний визначити підозрюваних та свідків з ким заборонено спілкуватися підозрюваному ОСОБА_6 .

Однак, слідчий суддя такий обов`язок поклав на орган досудового розслідування, що не передбачено Законом.

З врахуванням конкретизації пояснень прокурора та змісту клопотання про застосування запобіжного заходу, колегія суддів вважає за необхідне уточнити вказаний обов`язок, заборонивши ОСОБА_6 спілкування з підозрюваними ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_15 та свідками ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

Також апеляційний суд вважає за необхідне уточнити і обов`язок заборони ОСОБА_6 , залишати населений пункт в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду, оскільки підозрюваний працює в м. Житомирі, та його трудова діяльність виходить за територіальні межі смт. Червоне Бердичівського району.

За таких обставин, апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню в частині покладення обов`язків утримуватись від спілкування зі свідками та підозрюваними та заборони залишати смт. Червоне Бердичівського району у кримінальному провадженні.

Керуючись ч.2 ст.376 ст.ст.404, 407,422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 19 серпня 2025 року, якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 12 жовтня 2025 року скасувати в частині покладення обов`язку утримуватись від спілкування зі свідками та підозрюваними, заборони залишати смт. Червоне Бердичівського району.

Постановити в цій частині нову ухвалу, якою покласти на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язок утримуватись від спілкування з підозрюваними у кримінальному провадженні ОСОБА_17 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та свідками ОСОБА_9 , ОСОБА_10 стосовно обставин вказаного кримінального провадження.

Не відлучатися за межі Бердичівського району, Житомирського району та м. Житомира без дозволу слідчого, прокурора та суду.

В іншій частині ухвалу залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: