Справа № 204/6457/23
Провадження № 1-кп/204/303/25
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 липня 2025 року м. Дніпро
Чечелівський районний суд міста Дніпра у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
за участю секретаря: ОСОБА_2 ,
за участю прокурора: ОСОБА_3 ,
за участю захисника: ОСОБА_4 ,
за участю потерпілої: ОСОБА_5 ,
за участю обвинуваченого: ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , у м. Дніпропетровську, громадянина України, з загальну середню освіту, пенсіонера, одруженого, на утриманні маючій дружину, інваліда 3 групи ОСОБА_8 , 1964 р.н, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,-
07.01.2023 року близько о 06 год. 30 хв., водій ОСОБА_6 , керуючи технічно справним автомобілем «MAPLE R80 SMA7180», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить йому на праві власності, рухався по проїзній частині вул. Будівельників, в Чечеловському районі, з боку вул. Макарова в напрямку залізничного переїзду. Під час руху, 07.01.2023 року о 06:30 годині, по проїзній частині вул. Будівельників, в Чечеловському районі м. Дніпро, водій ОСОБА_6 , не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров?я громадян, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки, та її змінами, не маючи будь-яких перешкод технічного та фізичного характеру для забезпечення безпеки руху, при відсутності зовнішніх факторів, що змушували його порушувати ті або інші вимоги Правил дорожнього руху України, маючи об`єктивну можливість виявити пішохода ОСОБА_5 , яка рухалась по проїзній частині в попутному напрямку по переду автомобіля, не вжив своєчасно заходів для зменшення швидкості аж до зупинки керованого ним транспортного засобу, в районі електроопори №185, на проїзній частині вул. Будівельників, скоїв наїзд передньої правою частиною керованого ним автомобіля «MAPLE R80 SMA7180» реєстраційний номер НОМЕР_3 , на пішохода ОСОБА_5 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_5 спричинені тілесні ушкодження у вигляді: закритого компресійного перелому тіла 12-го грудного хребця, синця нижньої третини правої гомілки з переходом на гомілко-ступиневий суглоб, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що призвели до тривалого розладу здоров`я, понад 21 добу, на підставі: п. 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджені наказом МОЗ України від 17.01.1995 року № 6. Порушення правил безпеки дорожнього руху виразилося в тому, що водій ОСОБА_6 керуючи автомобілем марки «MAPLE R80 SMA7180» реєстраційний номер НОМЕР_3 порушив вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху України, який свідчить: п. 12.3 «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди» невиконання якого, знаходиться в причинному зв`язку з наслідками, що настали.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.286 КК України, не визнав, суду пояснив, що 07.01.2023 року зранку він їхав на роботу по вул. Будівельників, їхав обережно, оскільки на передодні,06.01.2023 року, був дощ, а 07.01.2023 року був мороз. Знаючи що попереду є частина дороги на якій може бути ожеледиця, їхав повільно. Освітлення на вулиці не було. Виїхав із за перехрестя, їхав із ввімкненим дальнім світлом, бачив що попереду іде пішохід, це було далеко. Виїхавши на місце де ожеледиця, його осліпила машина, останнє що побачив, це було мах руки та як людина падає. Машина проїхала далі, побачив, що немає пішохода, як пізніше виявилося ОСОБА_5 , зупинився, вийшов з машини, побачив, що пішохід- ОСОБА_5 стоїть на колінах, з правої частини машини, біля колеса, почав підіймати жінку, вона почала кричати, що болить спина. ОСОБА_5 попросила відвести, її до лікарні. Повіз її до лікарні № 56, під`їхав до центрального входу, зайшов до лікарні, співробітнику лікарні пояснив, що у його машині сидіть жінка та у неї щось зі спиною. Співробітник лікарні сказав, що потрібно заїхати з тієї сторони де заїжджають швидкі, поїхали туди. ОСОБА_5 вийшла з машини, її посадили на каталку. Медсестра повідомила, що потрібно переставити автомобіль. ОСОБА_5 попрохала медсестру записати номер машини. Коли проводили огляд ОСОБА_5 , ОСОБА_6 не був присутній. Розмовляючи з медсестрою, ОСОБА_6 дізнався, що у ОСОБА_5 травми спини, які вона могла отримати в результаті падіння. Згодом ОСОБА_6 почув розмову ОСОБА_5 , на його думку, що мабуть з сином, якому вона повідомила, що знаходиться в лікарні №56, однак обставин як вона туди потрапила не зазначила. Також повідомила ОСОБА_6 , що «..вони вирішили, що поліцію викликати не будуть…», на що син відповів, що «…дивиться самі…». Згодом приїхав її син. Також, до ОСОБА_6 підходила лікар та цікавилась у нього чи викликати поліцію чи ні, на що ОСОБА_9 сказав, що потерпіла казала що не треба. Також, лікар особисто запитувала потерпілу ОСОБА_5 , щодо виклику поліції. Лікар повідомив, що знімок який вони зробили поганий, та в нього є підозра, що у потерпілої є перелом та направив для проходження КТ до лікарні № 16. В трьох вони поїхали до лікарні № 16, на одній машині ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на іншій син потерпілої. У лікарні № 16 потерпіла та її син повідомили ОСОБА_6 , що в них не має коштів на оплату КТ та попрохали ОСОБА_6 сплатити проходження КТ. ОСОБА_6 сплатив суму за проходження КТ. Лікарі повідомили, що результат можливо буде забрати у понеділок. Після проходження КТ вони вийшли, підійшли до автомобілів, потерпіла показала на автомобіль та сказала, що ОСОБА_6 штовхнув її цим місцем, показуючи на автомобіль, та показала сінець на нозі. ОСОБА_6 покликав її сина та показав йому свій автомобіль та повідомив, що на автомобілі немає, жодних пошкоджень. Домовились зустрітися у понеділок. ОСОБА_6 приїхав раніше за ОСОБА_5 , отримав знімок, та очікував. Пізніше підійшов до лікаря рентгенолога, щоб той пояснив, що зазначено у знімку та висновку. Лікар рентгенолог повідомив, що на знімку таке враження, що цей перелом вже зрісся або це вроджене захворювання. Згодом приїхав син потерпілої ОСОБА_5 ОСОБА_6 йому повідомив, що вже забрав результати КТ та передав його сину. Вони разом пішли до лікаря травматолога, однак його не було на місці. Син повідомив, що йому потрібно відвезти матір до лікарні та поїхав. 12.01.2023 року ОСОБА_6 подзвонив син та повідомив, що діагноз підтвердився, це перелом та їм потрібні гроші, на що ОСОБА_6 повідомив йому, що він нікого не збивав та ніякі гроші платити не буде. В цей же день, десь через 1 год. 40 хв. ОСОБА_6 зателефонував слідчий та повідомив, що на нього буде відкрито кримінальне провадження. Кожного разу, коли ОСОБА_6 був у слідчого, той його питав чи визнає ОСОБА_6 свою провину. Після направлення справи до суду ОСОБА_6 дзвонив син потерпілої та погрожував, на що ОСОБА_6 повідомляв, що він нікого не збивав. На думку ОСОБА_6 , потерпіла ОСОБА_10 впала у в`язку з тим, що була ожеледиця та вона підсковзнулась. При падінні ОСОБА_10 та при зупинці автомобіля, він не чув ніякого звуку. Музики в автомобілі включено не було. Пояснив, що він- ОСОБА_6 знаходився разом із потерпілою у зв`язку з тим, що хотів їй допомогти тому, що вона впала та пошкодила спину, та те, що йому було цікаво чим все це закінчиться, навіть після того як до неї приїхав її син.
Потерпіла ОСОБА_5 , в судовому засіданні підтвердила та не оспорювала обставини, зазначені в обвинувальному акті. Також пояснила суду, що 07.01.2023 року вона йшла на роботу, близько 06 год. 30 хв. по вул. Будівельників в м.Дніпро, біля заводу. По вулиці не має пішохідних доріг, тому йшла по дорозі. Раптово почула удар, коли прийшла до тями побачили перед собою машину, був дуже страшний біль, стояла на колінах та на руках, машина вдарила її з заду, свідомість не втрачала, після цього до неї підійшов водій цієї машини, ОСОБА_6 , який намагався допомогти їй піднятися, вона змогла встати, водій сказав, що відвезе її до лікарні, вона погодилась, довіз до лікарні №56, там її прийняли лікарі та водій їй допомагав, санітарка запитала у чи це травми внаслідок ДТП, на що ОСОБА_5 відповіла «так» та пояснила, що разом з нею водій машини, яка її збила. Також, ОСОБА_5 попрохала санітарку записати дані машини та водія, оскільки міркувала, що водій може поїхати, однак останній не куди не поїхав, водій супроводжував її на рентген та очікував. ОСОБА_5 подзвонила начальнику на роботу та сину і повідомила про те що сталося. Незабаром син приїхав. Водій ОСОБА_6 постійно знаходився біля ОСОБА_5 , коли лікарі питали чи викликати поліцію, водій ОСОБА_6 , постійно просив та наполягав щоб поліцію не викликали, та він сплатить всі витрати на лікування. Потім їх направили до лікарні №16, для проходження КТ, ОСОБА_5 . В лікарні №16, 07.01.2023 року, це була субота, зробили КТ, ОСОБА_6 заплатив гроші за проходження нею КТ. Повідомили, що висновок КТ можливо буде забрати у понеділок. ОСОБА_5 , її син та ОСОБА_6 домовились, що зустрінуться в понеділок. У понеділок син зателефонував ОСОБА_6 , на що той повідомив, що він нічого не знає, вони все придумали. Згодом ОСОБА_10 поїхала до поліції на написала заяву про кримінальне правопорушення. В продовж всього дня 07.01.2023 року ОСОБА_6 жодного разу не повідомив ОСОБА_5 , що винуватцем даної ДТП є хтось інший, а не він сам. У ОСОБА_5 не має жодних сумнівів, що винуватцем ДТП є саме ОСОБА_6 .
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що 07.01.2023 року десь о 06.00 - 07.00 годині, до нього подзвонила мати та сказала що її збила машина та вона разом з цим водієм їде до лікарні №56. ОСОБА_11 одразу поїхав до лікарні. Зустрілися із матір`ю в лікарні. ОСОБА_11 був з братом. В коридорі бачив обвинуваченого ОСОБА_6 , який був біля матері ОСОБА_5 . При зустрічі, вийшов лікар та запитав, чи викликати поліцію, але обвинувачений ОСОБА_6 просив ОСОБА_11 та ОСОБА_5 не викликати поліцію та зазначив, що він буде допомагати всім чим зможе. Згодом ОСОБА_5 направили до лікарні № 16 та вони поїхали. ОСОБА_6 разом з нами поїхав до лікарні №16 на своїй машині. Матір забрали лікарі для проходження рентгену. ОСОБА_11 та ОСОБА_6 пішли в магазин «АТБ» знімати гроші. ОСОБА_6 зняв гроші та вони разом повернулися до лікарні № 16 та ОСОБА_6 оплатив рентген, передавши кошти медичному персоналу. В інший день ОСОБА_6 сам забрав результат рентгену о 08-00 годині ранку, з незрозумілих причин. ОСОБА_6 наполягав поїхати до його знайомого лікаря, який повідомив, що ця травма у потерпілої вже тривалий час. Після чого, ОСОБА_6 сказав, що у нього самого багато проблем та він нікого не збивав. Проблем сі спиною у матері не було до цього. Два дні ОСОБА_6 весь час виходив на зв`язок, казав, що буде всіляко допомагати, тільки щоб не звертися до поліції, а потів змінив позицію, та став казати, що ОСОБА_5 та він- ОСОБА_11 шахраї.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 , суду пояснила, що вона працювала в лікарні № 56 у прийомному відділені, санітаркою, 07.01.2023 року, був мороз, з ранку на межі комендантської години, побачила у відділені чоловіка, це був обвинувачений ОСОБА_6 , який щось шукає, вона поцікавилась у нього, що ж він шукає. ОСОБА_6 відповів, що йому потрібна каталка та що він збив людину. Вона вийшла на вулицю, де побачила машину в якій зліва сиділа жінка. Жінка, як пізніше виявилося - ОСОБА_5 вийшла з машини, похилена. ОСОБА_12 підкотила до неї каталку та жінка сіла. ОСОБА_5 скаржилась, на біль у спині. ОСОБА_5 направили на рентген. ОСОБА_12 зробила жінці рентген. Постійно з ОСОБА_5 та ОСОБА_13 вона не знаходилась. Через деякий час ОСОБА_5 та ОСОБА_13 вийшли після огляду та ОСОБА_12 спросила у них, що вони вже йдуть додому, на що останні відповіли, що так. Потім ОСОБА_12 запитала чи будуть вони викликати поліцію, на що ОСОБА_5 та ОСОБА_13 відповіли що ні, що вони домовилися. Із розмови з ОСОБА_6 , ОСОБА_12 зрозуміла, що це саме він збив жінку, як саме так сталося він сам не розумів, мабуть за того, що була ожеледиця та на дорозі було темно. Який діагноз поставили ОСОБА_5 , вона не знає.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 , суду пояснила, що вона є начальником ТОВ «Веста Трак Батері», ОСОБА_5 працює на її підприємстві поваром. Їй відомо, що 07.01.2023 року ОСОБА_5 йшла на роботу, біля прохідної по вул.Будівельників і її збила машина. Про це ОСОБА_14 дізналася 07.01.2023 року близько 06.45 годині, коли їй подзвонила ОСОБА_5 та повідомила що її збила машина та вона їде до лікарні № 56. На вулиці в той час було темно. До цієї події, ОСОБА_5 на проблеми зі спиною не скаржилась, проблем зі спиною не було, фізичних вад не було. Свій діагноз після ДТП, ОСОБА_5 їй не повідомляла, але казала, що в неї щось зі спиною. Приблизно через 2 місяці ОСОБА_5 повернулась до роботи. В ході розмови повідомляла, що йшла на роботу та її збив автомобіль ззаду, удар прийшовся в районі куприка та від цього у неї виникла травма.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 , суду пояснила, що вона була лікарем приймального відділення у лікарні 56, коли трапилась подія - 07.01.2023 року. Вона пам`ятає, що того дня, з ранку, до приймального відділення зайшов чоловік, як пізніше виявилося ОСОБА_6 і повідомив, що він збив жінку, коли його автомобіль занесло. Потім, до прийомного відділення привезли жінку - потерпілу ОСОБА_5 ОСОБА_15 записала данні ОСОБА_6 та ОСОБА_5 до журналу дорожньо-транспортних пригод. У відділенні ОСОБА_15 запитала ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , чи потрібно їй викликати поліцію та повідомити про подію ДТП, на що останні сказали почекати з викликом поліції. Через деякий час ОСОБА_5 повідомила її, що з початку вони зроблять знімок потім, будуть вирішувати питання щодо виклику поліції. Зробивши знімок, повідомили, що викликати поліції не будуть. ОСОБА_15 занесла до журналу дорожньо-транспортних пригод відомості, що останні від виклику поліції відмовились. Потім ОСОБА_6 , увіз ОСОБА_5 з приймального відділення на тій самій машині. В журналі реєстрації записано, що «…зачепив жінку по нозі, та вона впала…», записано зі слів ОСОБА_6 , який прийшов до приймального відділення. ОСОБА_15 зачитала запис №1, який написала в журналі дорожньо-транспортних пригод 07.01.2023 року, «07.01.2023 року без направлення ОСОБА_5 , працює ДМЗ, живе Донецьке шосе, 2/173, йшла по дорозі на роботу, водій автомобіля зачепив по нозі, впала, доставлено водієм авто, діагноз забій стегна, забій хребта». Жінка була притомна, слідів крові не було.
Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_16 , пояснив суду, що він працює судово-медичним експертом. Він робив висновок щодо тілесних ушкоджень, отриманих ОСОБА_5 . Саме судово-медичний експерт встановлює наявність тілесних ушкоджень та фіксує і надає їх механізм виникнення, травмуючий предмет, для того щоб його визначати, це більш за все встановлюється тільки при досліджені мертвих осіб, на живих особах у експертів не має можливості провести медико-криміналістичне дослідження та встановити яким саме предметом це було зроблено. Наявність тілесного ушкодження на задній поверхні гомілки нижньої третині більш за все може свідчити про місцеву дію тупого твердого предмету з відносно обмеженою контактуючою поверхньою. Що саме за предмет сказати не може, але виключити будь яку виступаючу частину транспортного засобу не можливо, не зважаючи на розміри та висоту будь яких деталь. Під час ходи жінка не стояла, а рухалась по дорозі, в попутному напрямку з автомобілем, який травмував. Це була нефіксована нижня кінцівка, тому, що коли діє транспортний засіб на будь яку кінцівку то стосовно фіксації кінцівки виникають більш значні тілесні ушкодження, якщо кінцівка не фіксована, тобто знаходиться в положенні не фіксації, не обов`язково щоб відстань синця відповідала висоті бампера. В судово-медичній травматології визначається, що коли бампер діє на фіксовану кінцівку та обов`язково виникають переломи. В даному випадку є поверхневі ушкодження м`яких тканин, навіть без ушкодження сухожилля, тобто казати та притягувати відстань ушкодження до бамперу не можемо, бо багато різних умов, які потрібно враховувати. Тобто, відсутність грубих кісткових травм кінцівки, може свідчити, що кінцівка в момент травмування не була фіксована з ґрунтом. Пошкоджена одна кінцівка, яка більш за все не була фіксована. Казати де перебувала інша не травмована кінцівка, попереду, ззаду або на рівні, відповісти не може. Проводячи судово-медичного обстеження та експертизу слідчий надав водні дані, а саме що трапилось, тобто зазначено, що трапилась дорожньо-транспортна пригода, наїзд автомобіля на пішохода. Експерт враховує не тільки один синець, а весь комплекс тілесних ушкоджень встановлених у ОСОБА_5 у даному випадку наявність синця, наявність компресійного перелому, вписується в загальний механізм наїзду, тобто контакт з транспортним засобом, якими саме частинами експерт не зазначає, оскільки не оглядав автомобіль. Тяжкість тілесних та наявність тілесних ушкоджень, експерт підтверджує в повному обсязі і вважає, що ці данні є доказовими, а вони підтверджуються об`єктивними методами дослідження, рентгенограмою, проведеною 07.01.2023 року та комп`ютерною томографією від 09.01.2023 року, для встановлення середнього ступеню тяжкості і наявності встановлених ушкоджень. Компресійні переломи виникають в наслідок травматичного впливу на вісь хребта з послідуючим згинанням тіла вперед. Особі придане прискорення. Це не самостійна травма. В даному випадку встановлені тілесні ушкодження спричинені за єдиними механізмом діє виступаючих частин транспортного засобу, що рухався, а саме: удар по кінцівці. В слідчому експерименті, ОСОБА_5 показала весь механізм її травмувань, відтак те, що вона показала на слідчому експерименті, відповідає встановленим тілесним ушкодженням та механізму їх виникнення. Експерту надавався протокол слідчого експерименту з потерпілою, з обвинуваченим не надавався. За звичай синці виникають та мають вже свій розвиток понад 12 годин після їх спричинення, це загальна інформація та це не стосується випадку потерпілої. До виникнення патологічних переломів може призводити лише остеопороз та онкозахворювання, таких захворювань у потерпілої не було. Перелом свіжий та виник 07.01.2023 року та він за своїми властивостями відповідає даті травми, та до остеохондрозу не відноситься. Рентгенологічна картина на рентгені від 07.01.2023 року та на КТ зробленого 07.01.2023 року та отриманого 09.01.2023 року однакова.
Крім, показань потерпілої ОСОБА_5 , допитаної у судовому засіданні, свідків та експерта суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, повністю підтверджується наступними письмовими доказами, дослідженими судом у судовому засіданні:
-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 12.01.2023 року, згідно якого слідчий СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_17 прийняв усну заяву від ОСОБА_18 , про те, що 07.01.2023 року приблизно о 06-40 годині рухаючись по проїзній частині вул. Будівельників, зі сторони вул. Макарова, скоїв наїзд автомобіль марки SMA, державний номерний знак НОМЕР_1 , червоного кольору. (а.п.1);
-протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 12.01.2023 року з схемою місця ДТП від 12.01.2023 року та фототаблицею, згідно якого слідчим СВ ДРУП в Дніпропетровській області ОСОБА_17 провів огляд місця дорожньо-транспортної пригоди, за адресою: м. Дніпро, вул. Будівельників, в районі електроопори, 185, за участі понятих та ОСОБА_5 в якому зазначені обставини дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 07.01.2023 року (а.п.12-24);
-Актом судово-медичного експерта № 117 від 13.01.2023 року в якому зазначено, що на основі судово-медичного дослідження: (обстеження) ОСОБА_5 , враховуючи відомі обставини справи, та у відповідності з поставленими питаннями, приходить до висновку, що у неї виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритого компресійного перелому тіла 12-го грудного хребця, синця нижньої третини правої гомілки з переходом на гомілко-ступневий суглоб, що спричинені від дії тупого (тупих) твердого предмету (предметів), якими могли бути виступаючі частини транспортного засобу, що рухався, в термін, на який вказує обстежена, тобто 07.01.2023 року. Виявлені тілесні ушкодження відносяться до середнього ступеню тяжкості, що призвели до тривалого розладу здоров?я понад 21 добу. На підставі: п.2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995р. N?6. Термін зрощення кісткової тканин понад 21 доба. (а.п.32-33);
-Інформацією Державного закладу «Спеціалізована багатопрофільна лікарня №1 МОЗ» за №369 від 13.03.2023 року, згідно якого пацієнтка ОСОБА_5 , 1964 р. н., звернулась за допомогою в приймальне відділення закладу 07.01.2023р. о 07 год. 05 хвилин. Про що свідчить запис N1 в « Журналі Обліку осіб, які звернулись до медичної установи з тілесними ушкодженнями внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (приймальне відділення стаціонару). Була оглянута травматологом, призначено та проведена рентгенограма хребта грудного та поперекокрижового відділу N44-45. ( Журнал обліку рентгенограм) Встановлено діагноз: Закритий осколковий перелом тіла XII грудного хребця з задовільним стоянням уламків. Зі слів пацієнтки - травма отримана в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що трапилась 07.01.2023 р. яка трапилась о 06.40 год. (а.п.42);
-водійським посвідченням АГД №765488 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.п.45-46);
-свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , згідно якого ОСОБА_6 є власником транспортного засобу «MAPLE R80 SMA7180», реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.п.45-46);
-протоколом огляду місця події від 26.01.2023 року, з фототаблицею, згідно якого слідчим СВ ДРУП в Дніпропетровській області ОСОБА_17 , в присутності понятих, за участю захисника ОСОБА_4 , власника автомобіля ОСОБА_6 , проведений огляд транспортного засобу «MAPLE R80 SMA7180» реєстраційний номер НОМЕР_3 . (а.п.53-43);
-висновком судово-медичного експерта № 295е від 03 лютого 2023 року в якому зазначено, що на основі судово-медичної експертизи ОСОБА_5 , враховуючи відомі обставини справи, та у відповідності з поставленими питаннями, приходить до висновку, що у ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритого компресійного перелому тіла 12-го грудного хребця, синця нижньої третини правої гомілки з переходом на гомілково-ступневий суглоб, що спричинені від дії тупого (тупих) твердого предмету (предметів), якими могли бути виступаючі частини транспортного засобу, що рухався, в термін, на який вказує обстежена, тобто 07.01.2023 року. Виявлені тілесні ушкодження відносяться до середнього ступеню тяжкості, що призвели до тривалого розладу здоров`я понад 21 добу. На підставі: п.2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року №6. Термін зрощення кісткової тканин понад 21 доба. Характер та локалізація встановлених тілесних ушкоджень виключає можливість іі виникнення внаслідок самостійного падіння з висоти власного зросту. (а.п.67-68);
-висновком судово-медичного експерта № 482е від 21 лютого 2023 року в якому зазначено, що на основі судово-медичної експертизи ОСОБА_5 , враховуючи відомі обставини справи, та у відповідності з поставленими питаннями, приходить до висновку, що у ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритого компресійного перелому тіла 12-го грудного хребця, синця нижньої третини правої гомілки з переходом на гомілково-ступневий суглоб, що спричинені від дії тупого (тупих) твердого предмету (предметів), якими могли бути виступаючі частини транспортного засобу, що рухався, в термін, на який вказує обстежена, тобто 07.01.2023 року. Виявлені тілесні ушкодження відносяться до середнього ступеню тяжкості, що призвели до тривалого розладу здоров?я понад 21 добу. На підставі: п.2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року N?6. Термін зрощення кісткової тканин понад 21 доба. За локалізацією та характером тілесних ушкоджень можливо встановити, що під час первинного контакту з транспортним засобом потерпіла ОСОБА_5 перебувала у вертикальному положенні. По тілесним ушкодженням, при відсутності об`єктивних судово-медичних ознак, які дозволяють встановити стояла чи пересувалась потерпіла в момент первинного контакту, встановити неможливо. Встановлені тілесні ушкодження за своїм характером спричинені в короткий термін часу, одне за одним. Механізм виникнення встановлених тілесних ушкоджень відповідає механізму їх спричинення, на який вказано в протоколі слідчого експерименту, проведеного 14.02.2023, за участі потерпілої ОСОБА_5 (а.п. 94-96);
-протоколом проведення слідчого експерименту від 14 лютого 2023 року із схемою до протоколу, за участю потерпілої ОСОБА_5 , відповідно до якого ОСОБА_5 на місці вчинення злочину, а саме: м. Дніпро, вул. Будівельників, в районі електроопори №185, розповіла про обставини та відтворила механізм вчинення ДТП, що сталася 07 січня 2023 року близько 06.30 год. за участю автомобіля «MAPLE» та пішохода ОСОБА_5 (а.п.85-88);
-висновком експерта № СЕ-19/104-23/7144-ІТ від 23.02.2023 року, згідно якого: 1) у даній дорожній обстановці водій автомобіля «MAPLE R80 SMA7180» ОСОБА_6 повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України. 2. Технічна можливість уникнути даної ДТП для водія автомобіля «MAPLE R80 SMA7180» ОСОБА_6 визначалась виконанням вимог п. 12.3 ПДР України, і у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру, які б не дозволили йому виконати їх. 3. При заданому механізмові події дії водія автомобіля «MAPLE R80 SMA7180» ОСОБА_6 не відповідали вимогам п. 12.3 ПДР України, що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв?язку з настанням даної ДТП. (а.п.100-101);
-протоколом проведення слідчого експерименту від 24 березня 2023 року із схемою до протоколу, за участю ОСОБА_6 , відповідно до якого ОСОБА_6 на місці вчинення злочину, а саме: м. Дніпро, вул. Будівельників, в районі електроопори №185, розповів про обставини події, що сталася 07 січня 2023 року близько 06.30 год. за участю автомобіля «MAPLE» та пішохода ОСОБА_5 (а.п.115-119);
-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27 березня 2023 року, та додатком до протоколу, згідно якого свідок ОСОБА_12 , на фото №3 впізнає чоловіка який 07.01.2023 року звернувся до приймального відділення та доставив на автомобілі червоного кольору НОМЕР_1 жінку ОСОБА_5 та пояснив, що скоїв на неї наїзд. Наїзд відбувся на вул. Будівельників, жінка рухалась в попутному напрямку по переду автомобіля. На фото №3 зображений ОСОБА_6 (а.п.121-123).
Всі докази у кримінальному провадженні у відношенні ОСОБА_6 отримані у передбаченому Кримінальним процесуальним Кодексом України порядку, є належні та допустимі, тому суд вважає безпосередньо досліджені докази належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченого та визнання його винуватості. Недопустимих доказів, отриманих внаслідок істотного порушення прав та свобод людини або доказів та відомостей, які стосуються особи обвинуваченого, не встановлено.
Даючи оцінку протоколу проведення слідчого експерименту від 24 березня 2023 року із схемою до протоколу, за участю ОСОБА_6 , відповідно до якого ОСОБА_6 на місці вчинення злочину, а саме: м. Дніпро, вул. Будівельників, в районі електроопори №185, розповів про обставини події, що сталася 07 січня 2023 року близько 06.30 год. за участю автомобіля «MAPLE» та пішохода ОСОБА_5 , суд розцінює, критично, оскільки, обставини які в ньому зазначенні та про які розповідав слідчому ОСОБА_6 , це є лінія захисту і бажання будь-яким чином уникнути відповідальності за вчинення ОСОБА_6 неумисного нетяжкого кримінального правопорушення, і вважає, що протокол проведення слідчого експерименту від 24 березня 2023 року із схемою до протоколу, за участю ОСОБА_6 не впливають будь-яким чином на доведеність його вини у вчиненні суспільно-небезпечного діяння або на кваліфікацію вчиненого, тому суд критично ставиться до протоколу проведення слідчого експерименту від 24 березня 2023 року із схемою до протоколу, за участю ОСОБА_6 .
Також, даючи оцінку показанням обвинуваченого ОСОБА_6 , що вказаний злочин він не скоював, а лише проїжджав на автомобілі поруч з потерпілою ОСОБА_5 , яка в момент його проїзду впала через ожеледицю на дорозі, суд розцінює, як обрану останнім лінію захисту і бажання будь-яким чином уникнути відповідальності за вчинення ним неумисного нетяжкого кримінального правопорушення, і вважає, що показання обвинуваченого не впливають будь-яким чином на доведеність його вини у вчиненні суспільно-небезпечного діяння або на кваліфікацію вчиненого, тому суд критично ставиться до показань обвинуваченого ОСОБА_6 .
Так, надані обвинуваченим покази у судовому засіданні, що він не причетний до скоєння вказаного кримінального правопорушення, повністю спростовуються показаннями потерпілої ОСОБА_5 , які не змінювалися, як під час досудового розслідування та і під час судового розгляду, яка зазначила, що саме ОСОБА_6 , 07.01.2023 року близько о 06.30 год. по вул. Будівельників в м.Дніпро, керуючи автомобілем «MAPLE R80 SMA7180», реєстраційний номер НОМЕР_1 , скоїв на неї наїзд. Обставини та причини щодо можливої обмови потерпілою ОСОБА_19 обвинуваченого ОСОБА_6 судом не встановлено.
Також, згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27 березня 2023 року, свідок ОСОБА_12 серед пред`явлених їй для впізнання осіб, впізнала особу під №3, а саме ОСОБА_6 , при цьому в протоколі зазначено, що саме цей чоловік 07.01.2023 року звернувся до приймального відділення лікарні №56 та доставив на автомобілі червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_5 та пояснив, що скоїв на неї наїзд. Наїзд відбувся на вул. Будівельників, жінка рухалась в попутному напрямку по переду автомобіля.
Крім того, допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_15 підтвердив факт того, що саме ОСОБА_6 звернувся до приймального відділення лікарні № 56 з повідомлення того, що йому потрібна каталка та те, що він збив жінку та привіз її до лікарні для надання допомоги.
Показами свідка ОСОБА_11 , підтверджується факт, що саме ОСОБА_6 в його присутності обіцяв надавати потерпілій ОСОБА_5 , яку він збив, будь-яку допомогу, аби та не повідомляла органи поліції про факт дорожньо-транспортної пригоди.
Також, покази обвинуваченого ОСОБА_6 спростовуються Актом судово-медичного експерта № 117 від 13.01.2023 року та висновком судово-медичного експерта №295е від 03 лютого 2023 року в якому зазначено, що на основі судово-медичної експертизи ОСОБА_5 , враховуючи відомі обставини справи, та у відповідності з поставленими питаннями, приходить до висновку, що у ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритого компресійного перелому тіла 12-го грудного хребця, синця нижньої третини правої гомілки з переходом на гомілково-ступневий суглоб, що спричинені від дії тупого (тупих) твердого предмету (предметів), якими могли бути виступаючі частини транспортного засобу, що рухався, в термін, на який вказує обстежена, тобто 07.01.2023 року. Виявлені тілесні ушкодження відносяться до середнього ступеню тяжкості, що призвели до тривалого розладу здоров`я понад 21 добу, а також поясненнями експерта ОСОБА_16 , допитаного під час судового засідання, який підтвердив свої висновки за результатами проведення судово-медичної експертизи № 117 від 13.01.2023 року, № 295е від 03 лютого 2023 року щодо механізму спричинення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_5 .
Суд критично ставиться до показів обвинуваченого, даними в судовому засіданні, оскільки його показання не зайшли свого підтвердження під час судового розгляду і повністю спростовуються об`єктивною сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, які узгоджуються між собою і не мають протиріч.
Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання судом враховуються вимоги, передбачені ст. 65 КК України, а саме, суд призначає покарання у межах санкції ч.1 ст.286 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи обвинуваченого, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого.
Так, обвинувачений ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.286 КК України, який відноситься до категорії нетяжких, при цьому є необережним. Обвинувачений раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, є пенсіонером, на його утриманні знаходиться дружина ОСОБА_8 , 1964 року народження, яка є інвалідом 3 групи.
Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому, відповідно до ст.66 КК України, не встановлено. Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.
Підстав для застосування ст. 69 КК України, суд не вбачає, оскільки будь-яких обставин, які б суттєво знижували тяжкість скоєного кримінального правопорушення по даному кримінальному провадженню не встановлено.
Відповідно до положень ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Враховуючи викладене, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення і попередження вчинення нових злочинів призначити обвинуваченому ОСОБА_6 , враховуючи особу обвинуваченого, покарання в межах санкції ч. 1 ст. 286 КК України у вигляді штрафу, оскільки саме таке покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде відповідати тяжкості правопорушення і буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Одночасно, враховуючи характер вчиненого злочину, пов`язаного з правом керування транспортними засобами, особи обвинуваченого ОСОБА_6 , який має посвідчення водія, порушив вимоги Правил дорожнього руху України, що спричинило тілесні ушкодження середньої тяжкості, суд визнає за неможливе збереження за ОСОБА_6 права керування транспортними засобами.
Запобіжний захід обвинуваченому по даному кримінальному проваджені не обирався.
Питання про долю речових доказів суд вирішує у відповідності до приписів ч. 9 ст. 100 КПК України.
Згідно ч.2 ст.124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого фактичну вартість проведення експертизи, згідно наданих довідки.
Цивільний позов не заявлявся.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 124, 370, 371, 373, 374, 376, 394 КПК України, суд
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 4000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 68 000 гривень 00 копійок з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави фактичну вартість проведення судової експертизи № СЕ-19/104-23/7144-ІТ від 23.02.2023 року, у розмірі 755,12 грн.
Скасувати арешт на автомобіль марки «Maple», модель «R80 SMF7180», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_6 , шляхом заборони відчуження та розпорядження.
Речові докази: автомобіль «Maple R80 SMF7180», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_6 , який знаходиться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_6 залишити ОСОБА_6 .
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, шляхом подачі апеляційної скарги через Чечелівський районний суд міста Дніпра.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а при оскарженні вироку - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку суду не пізніше наступного дня після ухвалення вироку направляється учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1