Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/2364/25
Провадження №: 1-кп/332/496/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2025 р.м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючої судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції, в залі Заводського районного суду м. Запоріжжя, кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за №0000454 від 03.04.2025 року, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Полтавка Гуляйпільського району Запорізької області, громадянина України, який має середню освіту, пенсіонера, одруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за обвинуваченням в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2022 року, в денний час доби, більш точні дату та час слідством не встановлено, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел на незаконне придбання, носіння та зберігання бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв у невстановленому місці, діючи всупереч вимог п. 12 інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України № 622 від 21 серпня 1998 року, відповідно до якого, придбання, зберігання та носіння бойових припасів здійснюється на підставі дозволу відповідного органу Національної поліції, шляхом привласнення знайденого, придбав корпус бойової гранати Ф-1, запал УЗРГМ-2, два стартових заряди ПГ-7ПЛ, артилерійський порох.

В подальшому достовірно усвідомлюючи, що знайдені ним предмети є боєприпасами, які містять вибухові речовини та відносяться до вибухових пристроїв військового призначення, переніс їх до будинку за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , де зберігав без передбаченого законом дозволу до 14.04.2025 року.

Після цього, 14 квітня 2025 року, в період часу з 11 години 07 хвилин до 11 години 54 хвилини, працівниками поліції на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_6 за місцем мешкання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , проведено обшук, під час якого, в гаражі на території двору виявлено та вилучено: корпус бойової ручної оборонної осколкової гранати Ф-1, уніфікований підривач дистанційної дії типу УЗРГМ-2, два стартових порохових заряди ПГ-7ПЛ, артилерійський порох.?

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/108-25/8437-ВТХ від 18.04.2025 надані на дослідження предмети:

- еліпсоїдної форми є корпусом бойової ручної оборонної осколкової гранати Ф-1 промислового виготовлення, який до бойових припасів та вибухових пристроїв не відноситься, але містить в собі заряд бризантної вибухової речовини - тротил, масою 50- 56. В наданому на дослідження корпусі бойової ручної оборонної осколкової гранати Ф-1 закріплена холоста пробка гранат промислового виготовлення.

Наданий на дослідження предмет складної циліндричної форми є бойовим уніфікованим підривачем дистанційної дії типу УЗРГМ-2, промислового виготовлення, який до бойових припасів не відноситься але є самостійним вибуховим пристроєм і відноситься до засобів підриву (ініціювання вибуху) та містить в собі ініціюючу вибухову речовину ТНРС масою 0,1 г, азид свинцю масою 0,2 г та бризантну вибухову речовину підвищеної потужності ТЕН або гексоген масою 1 г.

Наданий на дослідження корпус бойової ручної оборонної осколкової гранати Ф-1 у конструктивному поєднанні з наданим на дослідження бойовим уніфікованим підривачем дистанційної дії типу УЗРГМ-2 є бойовою ручною оборонною осколковою гранатою Ф-1, промислового виготовлення, яка відноситься до бойових припасів та вибухових пристроїв військового призначення.

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/108-25/8432-ВТХ від 22.04.2025 надані на дослідження два предмети циліндричної форми є стартовими пороховими зарядами ПГ-7ПЛ промислового виготовлення, які до бойових припасів та вибухових пристроїв не відносяться, але містять в собі заряд метальної вибухової речовини (порох).

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/108-25/8439-ФХВР від 25.04.2025 надані на дослідження речовини в вигляді циліндрів темно-зеленого кольору з сімома наскрізними каналами та речовина у вигляді розсипчастих частинок зеленого кольору є вибуховою речовиною. Зазначена вибухова речовина є одноосновним нітроцелюлозним (бездимним) порохом, масою 1950,0г. Надані на дослідження речовини придатні до вибухового перетворення.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України як придбання, носіння та зберігання бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Разом із обвинувальним актом до суду надійшла угода про визнання винуватості, укладена 09.05.2025 року між прокурором Оріхівського відділу Пологівської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження процесуального прокурора у кримінальному провадженні за №0000454, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.04.2025 року, та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у присутності захисника ОСОБА_7 , на підставі ст. ст. 468, 469, 472 КПК України у приміщенні Пологівської окружної прокуратури Запорізької області, за адресою: м. Запоріжжя, вул. Залізнична, буд. 17.

Згідно з даною угодою прокурор і підозрюваний ОСОБА_4 у присутності свого захисника - адвоката ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 263 КК України, обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні. Також, сторонами угоди було узгоджене покарання, яке необхідно призначити ОСОБА_4 за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням, визначивши іспитовий строк тривалістю 1 рік, з покладенням обов`язків, визначених п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні зазначила, що при укладанні угоди були дотримані всі вимоги і правила КПК та КК України, а тому просила затвердити зазначену угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення беззастережно визнав повністю та просив суд затвердити укладену між ним та прокурором угоду і призначити узгоджену в ній міру покарання, а також зазначив, що розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягав на затвердженні угоди.

Захисник обвинуваченого у підготовчому судовому засіданні також просила затвердити зазначену угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого і його захисника, розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з такого.

Відповідно до вимог ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості у провадженні щодо, зокрема, кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України як придбання, носіння та зберігання бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, віднесене до тяжкого злочину, унаслідок вчиненого обвинуваченим злочину шкода завдана лише державним інтересам, а отже угода відповідає вимогам закону.

Умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, міра покарання, про призначення якої дійшли згоди обвинувачений та прокурор, визначена в межах санкцій ч. 1 ст. 263 КК України з урахуванням положень ст. ст. 60, 63, 66, 67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, обставину, що пом`якшує його покарання, а саме: щире каяття, відсутність обставин, що обтяжують покарання. Угода не суперечить інтересам суспільства. Порушень прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб внаслідок укладення такої угоди судом не встановлено.

Також судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє зміст і наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473, ст. ст. 394, 424 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, положення ч. 5 ст. 474 КПК України, зокрема, те, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ч. 1 ст. 476 КПК України. Укладання угоди є цілком добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується з призначенням судом узгодженого покарання.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для затвердження угоди про визнання винуватості і призначення ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання.

Відповідно до ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Вирішуючи питання про запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає за необхідне до вступу вироку в законну силу запобіжний захід обвинуваченому не обирати.

У справі були проведені судові експертизи № СЕ-19/108-25/8432-ВТХ від 22.04.2025, № СЕ-19/108-25/8439-ФХВР від 25.04.2025, № СЕ-19/108-25/8437-ВТХ від 18.04.2025, розмір витрат на проведення яких склав 11588 гривень 20 копійок. Відповідно до ст. 124 КПК України вказані витрати підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

У справі цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.100, 374, 473, 474, 476 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 09.05.2025 року між прокурором Оріхівського відділу Пологівської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000454 від 03.04.2025 року.

ОСОБА_4 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 09.05.2025 року покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк - один рік.

Відповідно до ст. 76 КК України, у зв`язку із звільненням від відбування покарання з випробуванням, покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати на проведення експертиз в сумі 11588 гривень 20 копійок.

Речові докази: сейф пакет № 5705898, в якому поміщений корпус бойової гранати Ф-1, сейф пакет № 5705899, в якому поміщений уніфікований підривач УЗРГМ-2, сейф пакет № 6322476, в якому поміщено стартові порохові заряди ПГ-7 ПЛ та первинні упаковки, сейф пакет № 1856153, в якому поміщено одноосновний нітроцелюлозний порох, масою 1950,0 г, кристалічна речовина білого кольору - нітрат калію та первинні упаковки, - знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок може бути оскаржений засудженим, прокурором, виключно з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Заводський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1