ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження №11-кп/818/119/25 Суддя доповідач ОСОБА_2

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Харків апеляційну скаргу першого заступника керівника Харківської обласної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Червонозаводського районного суду м.Харкова від 20 листопада 2023 року у об`єднаному кримінальному провадженні, внесеному 20 липня 2023 рокудо ЄРДР за №0000193, та внесеному 02 серпня 2023 рокудо ЄРДР за №0000207, за обвинуваченням

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Біляївка Первомайського району Харківської області, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:

- 08 грудня 2021 року Харківським районним судом Харківської області за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 150 годин,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.389, ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України,

УСТАНОВИЛА:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини:

Вироком Червонозаводського районного суду м.Харкова від 20 листопада 2023 року ОСОБА_8 засуджено:

- за ч.2 ст.389 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки;

- за ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік;

- за ч.4 ст.358 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено ОСОБА_8 покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки.

На підставі ч.1 ст.71, ч.1 ст.72 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднана невідбута частина покарання за вироком Харківського районного суду Харківської області від 08 грудня 2021 року, та остаточно визначено ОСОБА_8 покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки 14 днів.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання з випробуванням (іспитовим строком 1 рік), з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_8 , будучи засуджений вироком Харківського районного суду Харківської області від 08 грудня 2021 року до покарання у виді 150 годин громадських робіт, та 18 лютого 2022 року поставлений на облік Куп`янського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області, однак у зв`язку з введенням воєнного стану та тимчасовою окупацією Куп`янського району, вирок Харківського районного суду не було виконано.

Після деокупації Куп`янського району та відновлення роботи Куп`янського відділу Державної установи «Центр пробації» 26 червня 2023 року, засуджений ОСОБА_8 , належним чином ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт та попереджений про кримінальну відповідальність за ч.2 ст.389 КК України за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, про що у ОСОБА_8 відібрано підписку.

У той же день, ОСОБА_8 видано направлення для відбування громадських робіт до Кіндрашівської сільської військової адміністрації Куп`янського району Харківської області, згідно якого останній мав приступити до відбування призначеного покарання з 26 червня 2023 року.

26 червня 2023 ОСОБА_8 з`явився до Кіндрашівської сільської військової адміністрації Куп`янського району Харківської області, де був ознайомлений під підпис з розпорядженням начальника Кіндрашівської сільської військової адміністрації №136 від 26.06.2023 року «Про прийняття на роботу на період виконання безоплатних громадських робіт громадянина ОСОБА_8 », а також з графіком виходу на роботу засудженого до громадських робіт, згідно якого ОСОБА_8 повинен відбувати покарання у виді громадських робіт з 26 червня 2023 року по 30 червня 2023 року по 4 години на день, крім вихідних та святкових днів, після чого приступив до відпрацювання громадських робіт відповідно до графіку.

30 червня 2023 року, ОСОБА_8 був ознайомлений з графіком виходу на роботу засудженого до громадських робіт, на липень, згідно якого, останній повинен відбувати покарання у виді громадських робіт з 01 липня 2023 року по 31 липня 2023 року по 4 години на день, крім вихідних та святкових днів.

Однак, ОСОБА_8 , розуміючи про необхідність виконання вищевказаного покарання, достовірно знаючи про кримінальну відповідальність, передбачену ч. 2 ст.389 КК України, яка може настати в разі ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, діючи умисно, без поважних причин, не з`явився до Кіндрашівської сільської військової адміністрації Куп`янського району Харківської області для відбування громадських робіт з 10 липня 2023 року по 14 липня 2023 року.

Крім того, ОСОБА_8 07 липня 2023 року до роботи допущений не був, оскільки знаходився в стані алкогольного сп`яніння.

Після чого, 14 липня 2023 року ОСОБА_8 , був письмово попереджений начальником Куп`янського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 389 КК України, в разі ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, оскільки допустив порушення порядку та умов відбування покарання у виді громадських робіт, а саме: 10.07.2023, 11.07.2023, 12.07.2023, 13.07.2023, 14.07.2023, не приступив до відбування покарання без поважних причин. Однак, ОСОБА_8 , продовжуючи свій єдиний протиправний умисел, спрямований на ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, розуміючи про необхідність виконання вищевказаного покарання, достовірно знаючи про кримінальну відповідальність, передбачену ч. 2 ст.389 КК України, яка може настати в разі ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, діючи умисно, без поважних причин, не з`явився до Кіндрашівської сільської військової адміністрації Куп`янського району Харківської області для відбування громадських робіт - 17.07.2023, 18.07.2023, 19.07.2023, 20.07.2023, 21.07.2023, 24.07.2023, 25.07.2023, 26.07.2023, 27.07.2023, 28.07.2023, 31.07.2023, чим порушив вимоги ст. 40 КВК України, а відтак ухилився від відбування покарання, призначеного вироком суду, відпрацювавши станом на 31.07.2023 32 години з призначених 150 годин громадських робіт, не відпрацювавши 118 годин громадських робіт.

Крім того, в березні 2023 року, більш точний час не встановлений, ОСОБА_8 у зв`язку із втратою справжнього свідоцтва про реєстрацію на автомобіль марки «ВАЗ 2101», скориставшись соціальною мережею «Instagram», знайшов оголошення про виготовлення свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, після чого у спеціальному мобільному додатку для спілкування «Viber», зв`язався з невстановленою особою, з якою узгодив виготовлення свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль марки «ВАЗ 2101», та надіслав необхідні для виготовлення такого свідоцтва дані автомобіля, зокрема - номерний знак, марку, рік випуску та колір, номер та тип кузова, об`єм двигуна, тобто таким чином сприяв вчиненню кримінального правопорушення у частині виготовлення підробленого свідоцтва.

Після чого, невстановлена особа, в невстановлені дату, час та місці, використовуючи дані на автомобіль, попередньо надіслані ОСОБА_8 , внесла неправдиві відомості до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 , тим самим підробивши його, яке останній отримав від невстановленої особи, у поштовому відділенні №2 ТОВ «Нова Пошта», розташованому за адресою: Харківська область, м. Куп`янськ, вул. Садова, 1, зробивши, в свою чергу, готівковий переказ у розмірі 8500 грн., з метою подальшого використання для забезпечення можливості керувати транспортним засобом.

В подальшому, 28 травня 2023 року приблизно об 11:00 год на ділянці місцевості тимчасово утвореного блок-посту №5 за адресою: Харківська область, Куп`янський район, с.Кіндрашівка, співробітниками поліції був зупинений автомобіль марки «ВАЗ 2101», д.н.з. НОМЕР_2 , де при перевірці документів, на вимогу поліцейських ОСОБА_10 пред`явив, таким чином використав, в якості підтвердження права на керування відповідним транспортним засобом завідомо підроблений офіційний документ, який видається установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права, а саме - свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 , яке оформлене на транспортний засіб «ВАЗ 2101» з реєстраційним номером кузова (коляски) « НОМЕР_3 », видане «22 марта 1995 р.» на власника « ОСОБА_11 », яке не відповідає бланкам документів, які знаходяться в офіційному обігу.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

Прокурор ОСОБА_9 в апеляційній скарзі, не оспорюючи висновки суду першої інстанції щодо доведеності обвинувачення та винуватості ОСОБА_8 , правову кваліфікацію його дій, вважає вирок Червонозаводського районного суду м.Харкова від 20 листопада 2023 року незаконним і необґрунтованим з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, що виразилося у застосуванні закону, який не підлягає застосуванню, а саме ст. 75 КК України, і як наслідок невідповідності призначеного судом покарання особі обвинуваченого та тяжкості вчиненого ним злочину внаслідок м`якості. Просить даний вирок скасувати в частині призначеного ОСОБА_8 покарання та ухвалити новий вирок, яким призначити обвинуваченому: за ч.2 ст.389 КК України покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки; за ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік; за ч.4 ст.358 КК України покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік. На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_8 покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки. На підставі ч.1 ст.71, ч.1 ст.72 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Харківського районного суду Харківської області від 08 грудня 2021 року, та остаточно визначити ОСОБА_8 покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки 14 днів.

В обґрунтування апеляційних вимог прокурор посилається на те, що судом першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_8 та звільненні останнього від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, не враховано, що обвинувачений вчинив за цим кримінальним провадженням новий злочин під час невідбутого покарання за вироком Харківського районного суду Харківської області від 08 грудня 2021 року.

За таких обставин, як зазначає апелянт, при призначенні остаточного покарання на підставі ст.ст.71, 72 КК України, звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

Позиції інших учасників судового провадження

Прокурор в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав в повному обсязі та наполягав на їх задоволенні.

Обвинувачений та його захисник в судовому засіданні вважали необґрунтованою апеляційну скаргу прокурора та просили залишити її без задоволення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку апеляційної скарги, зваживши на доводи обвинуваченого та його захисника про законність судового рішення, обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, та перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Мотиви суду

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З огляду на ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як убачається з вироку суду, судовий розгляд було проведено за процедурою, передбаченою ч.3 ст.349 КПК України, з врахуванням цього суд встановив фактичні обставини кримінального провадження та відповідно кваліфікував дії ОСОБА_8 за ч.2 ст.389, ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, а тому висновки суду щодо фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, доведення винуватості та кваліфікації його дій, які в апеляційній скарзі не оскаржуються, у відповідності з нормами ч.2 ст.394, ст.404 КПК України в апеляційному порядку не перевіряються.

Перевіряючи вирок в частині правильності призначення покарання ОСОБА_8 , колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, з урахуванням доводів поданої апеляційної скарги, неправильно застосував положення ст.75 КК України, з урахуванням ст.71 КК України, з наступних підстав.

Згідно статей 50, 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують та обтяжують.

У випадках, коли засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин застосовується призначення покарання за сукупністю вироків. У цьому разі суд відповідно до ч.1 ст.71 КК України до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. При цьому остаточне покарання має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Ці приписи закону є імперативними і підлягають обов`язковому виконанню.

Відповідно до положень ч.1 ст.75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

З матеріалів кримінального провадження убачається, що згідно з вироком Харківського районного суду Харківської області від 08 грудня 2021 року ОСОБА_8 був засуджений за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 150 годин.

На час ухвалення обвинувального вироку у цьому кримінальному провадженні, покарання за вироком Харківського районного суду Харківської області від 08 грудня 2021 року ОСОБА_8 не відбуте.

Однак, суд першої інстанції, при призначенні ОСОБА_8 покарання, не зважаючи на те, що на момент ухвалення нового вироку він не відбув покарання за попереднім вироком у виді громадських робіт, після виконання вимог статей 71, 72 КК України, звільнив ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі на підставі ст.75 КК України, із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 цього Кодексу.

Проте, якщо за попереднім вироком було призначено покарання, яке слід відбувати реально, то під час ухвалення нового вироку, із застосуванням положень ст.71 КК України, суд не може звільнити обвинуваченого від відбування призначеного за цим вироком покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Відповідні правові висновки також зазначені в постановах Верховного Суду від 27.10.2020 року (справа №686/3226/20), від 09.08.2022 року (справа №359/4720/20), від 01.03.2023 року (справа №758/15350/21).

У зв`язку з викладеним, на підставі п.4 ч.1 ст.420 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_12 скасувати в частині звільнення його від відбування покарання і ухвалити свій вирок.

Призначене ОСОБА_8 покарання у виді та розмірі, як визначив його суд першої інстанції з реальним його відбуванням відповідатиме принципам законності, індивідуалізації та справедливості, буде необхідним та достатнім для його виправлення, внесе корективи в соціально-психологічні властивості обвинуваченого, нейтралізує його негативні настанови та змусить в майбутньому додержуватись положень закону України про кримінальну відповідальність і позбавить можливості вчиняти нові злочини, цілком відповідатиме вимогам та цілям, передбаченим ст.50, 65 КК України, що не оскаржується також й в апеляційній скарзі прокурором.

На думку колегії суддів таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 та запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 420, 371, 373, 374 КПК України, колегія суддів, -

ЗАСУДИЛА:

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Харківської обласної прокуратури ОСОБА_9 задовольнити.

Вирок Червонозаводського районного суду м.Харкова від 20 листопада 2023 року щодо ОСОБА_8 в частині звільнення його від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України скасувати.

Вважати ОСОБА_8 засудженим:

- за ч.2 ст.389 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки;

- за ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік;

- за ч.4 ст.358 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим вважати ОСОБА_8 засудженим до покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч.1 ст.71, ч.1 ст.72 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного за цим вироком, невідбутої частини покарання за вироком Харківського районного суду Харківської області від 08 грудня 2021 року, вважати ОСОБА_8 засудженим до остаточного покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки 14 (чотирнадцять) днів.

В решті вирок залишити без змін.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_8 обчислювати з моменту прибуття до виправного центру.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, може бути оскаржений в касаційному порядку безпосередньо до Кримінального касаційного суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Колегія суддів:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4