Справа № 369/7517/25
Провадження №1-кп/369/1751/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.07.2025 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі :

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000749 від 14 квітня 2025 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в с. Ходосівці Києво-Святошинського району Київської області, громадянки України, працює на посаді бухгалтера КП «Ходосівське», заміжня, має на утриманні неповнолітню дитину 2010 року народження, зареєстрованої та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000749 від 14 квітня 2025 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор вважав можливим призначити судовий розгляд кримінального провадження на підставі обвинувального акта у відкритому судовому засіданні.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні заявив клопотання, яке також підтримала обвинувачена ОСОБА_5 , про повернення обвинувального акта прокурору з підстав невідповідності його вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки в обвинувальному акті не зазначені належним чином анкетні відомості потерпілого та неправильно визначено потерпілу особу; належним чином не вказано мотив та мету кримінального правопорушення, а також фактичні обставини та неправильно зазначена кваліфікація дій обвинуваченої, а також допущено невідповідність реєстру матеріалів досудового розслідування вимогам п. 3 ч. 2 ст. 109 КПК України.

Крім того, захисник та обвинувачена просили повернути цивільний позов Обухівської окружної прокуратури Київської області,поданий в інтересах держави в особі Феодосівської сільської ради до ОСОБА_5 про стягнення майнової шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, особі, яка його подала на підставі п. 4 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, оскільки перед зверненням із позовом до суду, прокурор не повідомив відповідного суб`єкта владних повноважень про виявлені порушення законодавства та вчинене щодо нього кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 364 КК України, та про можливість такого суб`єкта звернутися самостійно до суду.

Крім того, прокурор просив накласти арешт на майно обвинуваченої ОСОБА_5 , а саме земельну ділянку, кадастровий номер: :01:004:5087, площею 0,0837 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить обвинуваченій на праві власності, що підтвердив витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 16.07.2025 року, з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Також прокурор просив в задоволенні клопотань сторони захисту відмовити з підстав їх необґрунтованості, оскільки вважає, що обвинувальний акт відповідає вимогам закону щодо його форми та змісту, вважає, що доводи вказаних клопотань зводяться до оцінки доказів у кримінальному провадженні, що недопустимо на даній стадії розгляду справи, а цивільний позов подано із дотриманням вимог закону, зокрема і в частині повідомлення відповідного суб`єкта владних повноважень про виявлені порушення.

Захисник та обвинувачена ОСОБА_5 проти клопотання прокурора заперечили та вважали, що вказане клопотання є необґрунтованим, оскільки докази вчинення дій щодо відчуження майна прокурором не надані.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дійшов висновків про таке.

Щодо доводів захисника про невідповідність обвинувального акта вимогам закону та наявність підстав для повернення його прокурору, суд зазначає, що обвинувальний акт відповідає вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки містить у собі всі обов`язкові відомості, визначені вказаною нормою права.

Обвинувальний акт містить виклад фактичних обставин, правову кваліфікацію кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, що відповідає вимогам п. 5) ч. 2 ст. 291 КПК України. Доводи сторони захисту про відсутність належних анкетних даних потерпілого спростовуються змістом обвинувального акта.

Формулювання обвинувачення та правова кваліфікація кримінального правопорушення викладається в обвинувальному акті у такому виді, як це вважає за правильне прокурор. До того ж, як прямо передбачено законом, фактичні обставини кримінального правопорушення викладаються в такій формі і в такому об`ємі, які прокурор вважає встановленими за результатами проведеного досудового розслідування.

Питання про повноту викладу фактичних обставин, а також про узгодженість викладених фактичних обставин справи з формулюванням обвинувачення та з правовою кваліфікацію кримінального правопорушення, як і конкретизація правової кваліфікації кримінального правопорушення не можуть бути предметом розгляду у підготовчому судовому засіданні, оскільки на цій стадії судового провадження суд не вправі вдаватися до оцінки вказаних обставин, тому решта доводів клопотання сторони захисту, зокрема і в частині невідповідності реєстру матеріалів досудового розслідування вимогам п. 3 ч. 2 ст. 109 КПК України, також не можуть бути підставою для його задоволення та повернення обвинувального акта прокурору.

Обвинувальний акт у цьому кримінальному провадженні складений відповідно до вимог ст. 291 КПК України, а тому відсутні підстави для задоволення клопотання захисника про його повернення прокурору. Також судом встановлено, що дане кримінальне провадження підсудне Києво-Святошинському районному суду Київської області, підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1 - 3 ч. 3 ст. 314 КПК України відсутні, кримінальне провадження не потребує закритого судового засідання.

Крім того, доводи клопотання сторони захисту про повернення цивільного позову Обухівської окружної прокуратури Київської області, поданого в інтересах держави в особі Феодосівської сільської ради, до ОСОБА_5 про стягнення 347000 грн майнової шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, особі, яка його подала, задоволенню не підлягають, оскільки твердження сторони захисту про те, що прокурор перед направленням до суду позову не звертався до суб`єкта владних повноважень про виявлені порушення законодавства та вчинене щодо нього кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 364 КК України, належним чином не підтверджені. Разом з тим, вказаний цивільний позов відповідає вимогам ст. 128 КПК України, тому підлягає прийняттю до розгляду в кримінальному провадженні.

Крім цього, у підготовчому судовому засіданні судом розглянуто клопотання прокурора про накладення арешту на майно, яке належить обвинуваченій ОСОБА_5 , а саме земельну ділянку, кадастровий номер: :01:004:5087, площею 0,0837 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є арешт майна.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Згідно з ч. 6 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна (ч. 10 ст. 170 КПК України).

У відповідності до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

З матеріалів справи встановлено, що прокурор звернувся із цивільним позовом до обвинуваченої ОСОБА_5 про стягнення 347000 грн майнової шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, розмір шкоди зазначений в обвинувальному акті також 347000грн.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 16.07.2025 року земельна ділянка, кадастровий номер: :01:004:5087, площею 0,0837 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , належить на праві власності ОСОБА_5 , яка є її єдиним власником.

Враховуючи вищенаведене, обставини кримінального провадження, мету, підстави застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, з метою відшкодування шкоди завданої внаслідок кримінального правопорушення, суд дійшов висновку про необхідність накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :01:004:5087, площею 0,0837 га, яка належить обвинуваченій, а тому клопотання прокурора підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 170, 314 - 316, 376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000749 прокурору відмовити.

Судовий розгляд кримінального провадження № 0000749 від 14 квітня 2025 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, призначити у відкритому судовому засіданні на 15 год. 00 хв. 18.07.2025 року в приміщенні Києво-Святошинського районного суду Київської області за адресою: м. Київ вул. Тараса Бульби-Боровця, 1 за участі учасників.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про повернення цивільного позову у кримінальному провадженні № 0000749 особі, яка його подала, відмовити.

Прийняти до розгляду у кримінальному провадженні цивільний позов Обухівської окружної прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Феодосівської сільської ради до ОСОБА_5 про стягнення майнової шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням.

Клопотання прокурора про накладення арешту на майно задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно, що належить обвинуваченій ОСОБА_5 - земельну ділянку, кадастровий номер: :01:004:5087, площею 0,0837 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали суду оголошено 17:00 21.07.2025.

Суддя ОСОБА_1