ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1312/25 Справа № 201/1636/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

22 травня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі у режимі відеоконференції клопотання прокурора Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_9 про продовження строку дії раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без можливості внесення застави щодо обвинуваченого за ч. 2 ст. 307 КК України.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м.Дніпропетровську, має громадянство України, раніше був засудженим, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Верховного Суду від 06 лютого 2025 року, за результатами розгляду поданої захисницею ОСОБА_7 касаційної скарги на вирок Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 25.08.2023 року, вирок Дніпровського апеляційного суду від 27.03.2024 року останній був скасований із призначенням нового апеляційного розгляду.

Одночасно судом касаційної інстанції обрано ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 25 березня 2025 року ОСОБА_8 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Від прокурора Центральної окружної прокуратури м. Дніпра Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_9 надійшло клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 на 60 днів.

Під час апеляційного розгляду:

-прокурор відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_6 підтримала клопотання і просила продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без можливості визначення застави;

-захисниця ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_8 заперечували проти задоволення клопотання прокурора, просили відмовити у його задоволенні або, у разі продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, визначити можливість для ОСОБА_10 внесення застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб та покласти передбачені діючим КПК процесуальні обов`язки у разі її внесення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, колегія суддів дійшла таких висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю умотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Вирішуючи питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 колегія суддів, у відповідності до ст. 178 КПК України, враховує ступінь тяжкості інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, який у відповідності до ст. 12 КК України є тяжким злочином, суворість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим, а саме єдине можливе покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 років до 10 років, з конфіскацією майна, особу обвинуваченого, який раніше судимий, а також, відсутність у нього міцних соціальних зв`язків.

Також колегія суддів враховує і те, що ОСОБА_8 обвинувачується у незаконному придбанні із метою подальшого збуту у грудні 2021 року у незнайомої йому особи не менше 45 сліп-пакетів із наркотичною речовиною і у січні 2022 року здійснив за різними адресами (27 епізодів) у м. Дніпрі закладки цих сліп-пакетів з особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26.07.2001 року ЄСПЛ зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

У клопотанні прокурора заявлено про продовження існування ризику, передбаченого п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України можливість переховування ОСОБА_8 від суду, з огляду на близькість від кордонів Дніпропетровської області бойових дій та розташування області поряд із окупованими територіями.

Колегія суддів погоджується із такими, наведеними прокурором обставинами, і вважає що ризик втечі обвинуваченого (який суд касаційної інстанції визначив під час застосування ОСОБА_8 запобіжного заходу) продовжує існувати і є актуальним.

При цьому, як додаткову обставину в підтвердження ризику переховування, апеляційний суд враховує, ведення в Україні військового стану через агресію російської федерації проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку, зокрема ускладнює належний виклик таких осіб, а також контроль за виконанням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

У сукупності із кількістю та тяжкості вчинених ОСОБА_8 кримінальних діянь, їх системності та тривалості, а також наявності попередніх судимостей за аналогічними за змістом злочинами, пов`язаними із незаконним обігом наркотичних засобів, відсутності міцних соціальних зв`язків та наявності продовження існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 строк дії раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, без визначення застави і вважає таке процесуальне обмеження є у даному випадку обґрунтованим.

Разом з цим, при розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України").

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

З огляду на характер інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, майнового стану обвинуваченого, а також наявності ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що застава в 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та запобігти вищевказаним ризикам та не буде для нього завідомо непомірною.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 331, 404, 405 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Центральної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_9 задовольнити частково.

Продовжити щодо обвинуваченого за ч. 2 ст. 307 КК України ОСОБА_8 дію раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб, тобто до 20.07.2025 року.

Визначити ОСОБА_8 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 50 (п`ятдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 151 400 (сто п`ятдесят одна тисяча чотириста) гривень 00 копійок, яку обвинувачений або інша фізична чи юридична особа може сплатити на депозитний рахунок Дніпровського апеляційного суду (отримувач коштів), , МФО 820172, банк отримувача: Державна казначейська служба України м. Київ, поточний рахунок отримувача: UA1086699, та надати документи, що підтверджують сплату застави прокурору.

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_8 такі обов`язки:

- прибувати за викликом до слідчого, прокурора або суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з потерпілим, свідками у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, а також інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з - під варти, у зв`язку із внесенням застави обвинувачений ОСОБА_8 вважається таким, до якого застосований запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити ОСОБА_8 та заставодавцю, що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави.

Ухвала суду апеляційної інстанції є остаточною та такою, що касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Дніпровського

апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4