Справа № 632/1258/25
провадження № 1-кс/632/109/25

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2025 року слідчий суддя Златопільського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 про скасування постанови слідчого СВ ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 від 27.06.2025 про закриття кримінального провадження, -

ВСТАНОВИВ:

15 липня 2025 року до Златопільського міськрайонного суду Харківської області від ОСОБА_3 надійшла скарга про скасування постанови слідчого СВ ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 від 27.06.2025 про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 000087 від 14.03.2025.

В судовому засіданні ОСОБА_3 свою скаргу підтримав з підстав, викладених в ній, просив задовольнити, т.я. викладені в заяві про внесення відомостей до ЄРДР факти підлягають ретельній перевірці, якої, по факту, слідчим проведено не було. Вважає постанову про закриття кримінального провадження № 20000087 від 27.06.2025, копію якої ним було отримано у відділенні зв`язку "Укрпошта" лише 05.07.2025, такою, що винесена передчасно, без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення.

Зі змісту скарги вбачається, що 13.03.2025 до ВП №1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області надійшла ухвала Первомайського міськрайонного суду Харківської області, якою зобов`язано внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР щодо невиконання постанови Харківського апеляційного суду від 24.12.2024 за справою № 632/2173/23, якою змінено рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 31.07.2024 в частині визначення порядку участі ОСОБА_3 у спілкуванні та вихованні дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за заявою батька ОСОБА_3 . Відомості про кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань з правовою ознакою за ч. 1 ст. 382 КК України.

27 червня 2025 року слідчим СВ ВП №1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області

лейтенантом поліції ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження № 20000087 у зв`язку з відсутністю події та складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України. Слідчий мотивував своє рішення тим, що, що дії ОСОБА_6 не були умисними, а хвороба дитини є поважною причиною для тимчасового невиконання рішення суду.

Наполягає на тому, що виконання судового рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні ОСОБА_6 , матір`ю дитини, побачень його з дитиною без присутності матері в порядку, визначеному рішенням, навіть у неї вдома. З 18.02.2025 по 01.03.2025 року у дні, визначені постановою Харківського апеляційного суду від 24.12.2024 (справа № 632/2173/23) щодо його спілкування з сином ОСОБА_5 , ОСОБА_6 перешкоджала його зустрічам, посилаючись на хворобу дитини, завчасно повідомивши про це його в чаті мобільного застосунку «Телеграм», та направивши мобільним додатком фото довідки на якій було зазначено, що ОСОБА_7 з 17.02.2025 року знаходиться на амбулаторному лікуванні, яка була підписана дитячим лікарем ОСОБА_8 , тобто ухилилась від виконання судового рішення, за що передбачена кримінальна відповідальність.

Вважає, що при прийнятті рішення слідчим допущено порушення ч. 2 ст. 9 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження та не досліджено всіх доказів. З винесеною слідчим постановою про закриття кримінального провадження № 20000087 він не згоден, вважає, що остання незаконна та необґрунтована, прийнята передчасно без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин, без виконання всі слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, проведення яких необхідне та можливе, т.я. на момент отримання фото медичної довідки дитини, у нього виникли обґрунтовані сумніви щодо її автентичності, що викликало підозри щодо добросовісності дій ОСОБА_6 , а також винесена без належного обґрунтування, а тому підлягає скасуванню.

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, зазначивши, що усі слідчі дії у кримінальному провадженні виконані, а отримані докази дали можливість дійти саме такого висновку.

На вимогу слідчого судді СВ ВП №1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області надані матеріали кримінального провадження №000087 від 14.03.2025, які були досліджені судом.

Слідчий суддя вважає, що скарга подана в межах встановленого статтею 304 КПК України строку, оскільки з матеріалів кримінального провадження встановлено, що слідчий дійсно надіслав заявнику копію постанови про закриття кримінального провадження, яка отримані останнім 05.07.2025, що не оспорюється сторонами під час судового розгляду.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши додані до скарги документи, а також матеріали кримінального провадження № 000087 від 14.03.2025, суд доходить наступного.

Судом встановлено, що СВ ВП №1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області розслідувалося кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 000087 від 14.03.2025 за фактом кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України, розпочате на підставі ухвали слідчого судді про зобов`язання внести відомості до ЄРДР після отримання заяви.

27 червня 2025 року слідчим СВ ВП №1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області лейтенантом поліції ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження № 20000087 у зв`язку з відсутністю події та складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ч 4 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Разом з цим, відповідно до ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення; винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат та інше. Відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, за винятком випадків, передбачених ч. 2 цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та в установлених цим Кодексом випадках на потерпілого. Порядок збирання доказів визначений ст. 93 КПК України. Оцінка слідчим доказів відповідно до ст. 94 КПК України повинна ґрунтуватися на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження; керуючись законом, оцінювати кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК.

Такі засади кримінального провадження та вимоги КПК України при винесенні оскаржуваної постанови слідчим виконані в повній мірі.

З матеріалів досудового розслідування вбачається, що воно проведено ретельно, повно і в цілому було ефективним. Були зібрані і досліджені всі виявлені докази, встановлені і допитані особи, які могли мати інформацію щодо розслідуваних подій; проведені всі необхідні дослідження.

З тексту постанови вбачається, що вона достатньо мотивована, в ній проведено аналіз і надано оцінку зібраним у справі доказам в їх сукупності та в співставленні з нормами законодавства з точки зору кримінального права. Висновки слідчого за результатами оцінки доказів відповідають дійсному змісту доказів в їх сукупності, у зв`язку із чим слідчим зроблені відповідні висновки про відсутність складу злочину, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України.

Отже, слідчим встановлено та вбачається з матеріалів кримінального провадження, що, рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 31.07.2024, яке було змінено постановою Харківського апеляційного суду від 24.12.2024, визначено ОСОБА_3 наступний порядок участі у спілкуванні та вихованні дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кожного вівторка, четверга та суботи, 08 лютого та 01 серпня кожного року, з 15 години 30 хвилин до 19:00 години без присутності матері.

З 18 лютого по 01 березня 2025 року, з посиланням на хворобу дитини, ОСОБА_3 було відмовлено в побаченні з дитиною. У побаченні із сином вдома у дитини, заради здоров`я останнього, на чому наполягав сам ОСОБА_3 , матір`ю дитини ОСОБА_6 було також відмовлено з посиланням, що це її особистий простір. ОСОБА_3 було завчасно попереджено про хворобу дитини. Надано фото довідки з діагнозом про лікування дитини, автентичність якої викликала в нього сумнів, через що останній вбачає в діях матері дитини склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України.

За змістом рішення, про яке йшлося вище, ОСОБА_3 має право брати участь у вихованні свого сина та спілкуванні з ним у певний час без присутності матері. Отже, зазначене рішення не містить жодного зобов`язання матері дитини покидати своє місце проживання, щоб забезпечити, уразі хвороби дитини чи іншої причини, побачення з батьком.

Окрім цього, у резолютивній частині рішення не зазначено про такий спосіб участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною, як побачення. Фактично зазначено лише про те, що сам батько має право на спілкування та виховання дитини кожного вівторка, четверга та суботи, 08 лютого та 01 серпня кожного року, з 15 години 30 хвилин до 19:00 години без присутності матері. Спілкування ж може відбуватися в сучасному світі у різні способи, в тому числі і онлайн.

Дійсно, зазначене судове рішення не відповідає принципу юридичної визначеності. Фактично неможливо визначити спосіб його виконання, оскільки у резолютивній частині самого рішення не зазначено способу участі батька у спілкуванні з дітьми, а також обов`язків матері щодо забезпечення такого спілкування, що дає можливості для вільного трактування рішення та зловживань під час виконання.

За таких обставин суд вважає хибними посилання ОСОБА_3 на те, що мати дитини повинна надавати останньому медичні довідки дитини чи доводити їх автентичність, т.я. батьки мають однакові права та ОСОБА_3 , будучи батьком дитини, мав можливість дізнатися про стан здоров`я дитини безпосередньо у лікаря у медичному закладі, отримавши інформацію про хворобу дитини.

Щодо способу спілкування та виховання дитини, то у даному випадку, з боку особи, яка подала скаргу, має місце довільне тлумачення як судового рішення, так і способу його виконання, адже в ньому не йдеться про обов`язок матері надавати своє житло для спілкування з батьком чи покидати його заради вказаної мети, а інтереси та здоров`я дитини мають переважати над амбіціями батьків. Твердження ОСОБА_3 , що мати дитини, з якою остання проживає, має обов`язок у певний час беззаперечно, незважаючи на будь-які обставини, забезпечувати побачення з дитиною, є його припущенням.

Отже, в матеріалах кримінального провадження знайшли своє підтвердження перевірка слідчим усіх фактів, на які посилався ОСОБА_3 , як сама хвороба дитини, так і автентичність довідки лікаря та медичного закладу в цілому, т.я. перейменування міста не є тотожнім перейменуванню усіх закладів та установ на його території, а також інші факти, що дали можливість слідчому зробити відповідні висновки про відсутність складу злочину, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України.

За таких обставин скарга є необґрунтованою. Наведені в ній мотиви ґрунтуються на невірному трактуванні судового рішення та закону, містять поверхову суб`єктивну оцінку проведених слідчих дій, зібраних доказів, здебільшого є надуманими, а слідчі дії, які потерпілий вважає за необхідне провести додатково, не конкретизовані, не можуть вплинути на результати досудового розслідування з наведених вище підстав.

За встановлених обставин, у суду відсутні підстави для визнання незаконною і скасування оскаржуваної постанови, а тому в задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 2, 7-9, 38, 91-94, 110, 284, 303, 306, 307, 309, 370, 371 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_3 про скасування постанови слідчого СВ ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 від 27.06.2025 про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 000087 від 14.03.2025 за фактом кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України.

Ухвала, відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 395 КПК України, може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення як така, що постановлена з викликом всіх осіб, що мають приймати участь у справі.

Слідчий суддя:ОСОБА_1