МЕТАЛУРГІЙНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
Справа № 213/2198/24
Провадження № 1-кп/210/246/25
У Х В А Л А

іменем України

25 серпня 2025 року

Металургійний районний суд міста Кривого Рогу в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

сторони кримінального провадження, які приймали участь у судовому засіданні: прокурор Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 , обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисники обвинувачених - адвокати ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривий Ріг обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 15 серпня 2022 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000100 відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляді судді Металургійного районного суду міста Кривого Рогу ОСОБА_1 перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесенному 15 серпня 2022 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000100 відносно обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення за частини 2 статті 307 КК України.

В судовому засіданні прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту (цілодобового) відносно обвинуваченого ОСОБА_5 .

Захисник ОСОБА_7 просив суд змінити запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, зокрема на домашній арешт у нічний час для надання можливості обвинуваченому працевлаштуватися.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника.

Суд, дослідивши клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді домашнього арешту, заслухавши думку сторін, приходить до наступних висновків.

Згідно 1,2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Ухвалою суду 12 березня 2025 року змінено обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту (цілодобового) строком до двох місяців, а саме з 12 березня 2025 року по 10 травня 2025 року включно. На підставі частини 5 статті 194 КПК України покладено на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні процесуальні обов`язки: - прибувати за кожною вимогою до суду; - повідомляти суд про зміну свого місця реєстрації, проживання та роботи, контактних номерів мобільного телефону; - утримуватися від спілкування з обвинуваченим ОСОБА_4 , свідками: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 ; - здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; - вжити заходів до працевлаштування; - носити електронний засіб контролю.

Наразі строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту спливає.

Згідно з положеннями статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, його зміни чи його продовження, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з частиною 3 статті 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

У відповідності до положень статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

Суд на стадії судового розгляду не здійснює оцінку обґрунтованості підозри, оскільки обґрунтованість підозри вже була визнана при застосуванні до обвинувачених на стадії досудового розслідування запобіжних заходів

Тому в контексті питання про зміну запобіжного заходу чи продовження його дії, суд оцінює як підстави, що слугували для обрання запобіжного заходу, так і їх чинність на етапі вирішення питання про його продовження, а так само оцінити обставини, на які сторона покликається в обґрунтування підстав для зміни запобіжного заходу на стадії судового розгляду.

При вирішенні питання про продовження чи зміну обвинуваченому запобіжного заходу, суд враховує, що в даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ст. 307 КК України, санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Суд враховує характер висунутого обвинувачення, та поряд із цим не може залишити поза увагою те, що ОСОБА_5 має міцні соціальні зв"язки - перебуває у фактичних шлюбних відносинах, від яких у нього народилася дитина, має батьків, місце проживання та реєстрацію.

Ризик втечі обвинуваченого не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна, і необхідність в утриманні під вартою відсутня. Сама по собі тяжкість покарання, що може бути застосоване до особи за умови визнання її винуватості, не є самостійною і достатньою підставою для встановлення ризику втечі. Така обставина має значення лише у сукупності з іншими релевантними факторами.

Статтею 181 КПК визначено, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт є загальним заходом особистого забезпечення м`якого ізоляційного характеру, що виконується в умовах житла особи.

Суд враховує, що ризик ухилення від суду не припинив своє існування, проте суттєво зменшився. Обвинувачений виконує зобов"язання, покладені на нього ухвалою про зміну запобіжного заходу, зокрема здав на зберігання свій закордонний паспорт, не ігнорує судові засідання.

Ризик впливу на свідків мінімізовано покладанням заборони спілкування з ними, як одного з обов"язків, визначеного уч. 5 ст. 194 КПК України. До суду не надходили повідомлення, що обвинувачений намагався чинити тиск на свідків у кримінальному провадженні. Крім того, допитані під час судового розгляду свідки у переважній більшості вказували, що лише бачили ОСОБА_21 разом з ОСОБА_22 .

Ризик вчинити інше правопорушення (кримінальне) прокурором не доведено.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини та особу обвинуваченого, доводи захисту, є достатні підстави вважати, що ризик, на який посилається сторона обвинувачення, зокрема, можливого переховування від суду зменшився з моменту застосування найсуворішого запобіжного заходу, тому його продовження є необґрунтованим через надмірну суворість.

У зв`язку з викладеним, суд вважає, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем реєстрації обвинуваченого ОСОБА_5 буде достатнім для забезпечення його належної процесуальної поведінки та запобігання ризику переховування.

Суд відхиляє твердження сторони захисту щодо необхідності зміни запобіжного заходу на більш м`який, а саме нічний домашній арешт, з метою працевлаштування обвинуваченого ОСОБА_5 , адже ухвалою суду від 12 березня 2025 року на ОСОБА_5 покладений обов`язок передбачений частиною 5 статті 194 КПК України, а саме вжиття заходів до працевлаштування, проте стороною захисту не надано доказів вчинення обвинуваченим дій для працевлаштування.

Тобто, обвинувачений не виконує обов"язок працевлаштування. Покликання захисника на те, що ОСОБА_5 бажає працювати неофіційно, і має таку можливість, відхиляються судом, оскільки наявність неофіційних доходів ставить під сумнів законність джерела їх походження.

За час перебування під цілодобовим домашнім арештом, ОСОБА_5 не звертався до суду із заявами про отримання дозволів залишати житло з метою офіційного працевлаштування чи відвідування центру зайнятості для працевлаштування.

Крім того, обвинувачений не позбавлений права укласти ціивільно-правовий договір на виконання робіт чи надання послуг. Проте, такі відомості сторона захисту не надає, а бажання неофіційно працювати може поставити під сумнів виконання процесуальних обов"язків.

Суд звертає увагу, що ОСОБА_5 був звільнений з під варти у березні 2025 року, та з моменту зміни запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт обвинуваченим та захисником не надано доказів, які заходи вживались ОСОБА_5 для працевлаштування.

Також суд повторно звертає увагу, що обвинувачений, навіть перебуваючи на цілодобовому домашньому арешті не позбавлений можливості шукати роботу. ОСОБА_5 має можлиість зареєструйтеся через портал "ДІЯ" або персональний кабінет на порталі Державної служби зайнятості через КЕП або BankID, заповнити в онлайн режимі заяву із додаванням необхідних документів на отримання статусу або поновлення безробітного та на призначення виплати допомоги по безробіттю, а так само й скористатися послугами працевлаштування.

Цілодобовий домашній арешт не порушує права обвинуваченого на працю, а та обставина що він не вживає усіх можливих заходів для працевлаштуваня не є підставою для зміни умов запобіжного заходу.

Таким чином, клопотання прокурора Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,підлягає задоволенню. Суд вважає за доцільне продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбачене ч.2 ст. 307 КК України, раніше обраний запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до двох місяців.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 197, 331, 370, 372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строк дії раніше застосованого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту (цілодобового) строком до двох місяців, а саме по 23 жовтня 2025 року включно.

Покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язок не залишати житло за місцем проживання: АДРЕСА_1 без дозволу суду цілодобово на період з 25 серпня 2025 року по 23 жовтня 2025 року включно, за виключенням випадків необхідності слідувати до укриття під час оголошення сигналу "Повітряна тривога", відвідування закладів охорони здоров"я (лікарень) з метою отримання медичної допомоги, а також аптек та магазанів для придбання ліків, продуктів харчування, необхідних товарів для забезпечення потреб життєдіяльності.

На підставі частини 5 статті 194 КПК України покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні процесуальні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця реєстрації, проживання та роботи, контактних номерів мобільного телефону;

- утримуватися від спілкування з обвинуваченим ОСОБА_4 , свідками: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 ;

- вжити заходів до працевлаштування;

Контроль за виконанням ухвали суду покласти на орган Національної поліції за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме до Відділення поліції № 7 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області та на прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у справі.

Роз`яснити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Роз`яснити обвинуваченому, що в разі невиконання покладених ухвалою суду обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та проголошено 26 серпня 2025 року о 13 год. 45 хв. в залі судового засідання № 7 Металургійного районного суду міста Кривого Рогу (Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пр-т Миру, 24, 3-й поверх, каб. 309).

Суддя: ОСОБА_1