Провадження № 11-кп/824/5068/2025 Суддя-доповідач ОСОБА_1
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2025року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі - ОСОБА_4 ,

за участю:

обвинуваченої - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 23 липня 2025 року, якою застосовано до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, до 21 вересня 2025 року, з визначенням застави у розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень 00 копійок, -

В С Т А Н О В И Л А:

Впровадженні Голосіївського районного суду м. Києва перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000692 від 13.09.2023 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 369-2, ч. 3 ст. 15, ч. 5 ст. 190 , ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 357, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 357 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 5 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 357, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 162 КК України та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 5 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 357 КК України.

Ухвалою суду від 23 липня 2025 року застосовано до обвинуваченої ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 21 вересня 2025 року включно з визначенням застави у розмірі 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень 00 копійок.

Не погоджуючись з ухвалою суду адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою : АДРЕСА_1 .

В обгрунтування доводів апеляційної скарги захисник зазначає, що підставою для застосування ОСОБА_5 найсуворішого запобіжного заходу стала лише тяжкість інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, натомість поза увагою суду залишилися дані про особу обвинуваченої, яка має постійне місце проживання, на утриманні має матір похилого віку.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченої та її захисника на підтримку вимог та доводів поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

При цьому, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 р., рішення «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 р.).

Як вважає колегія суддів, судом першої інстанції були дотримані зазначені вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 , повно та об`єктивно досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження такого запобіжного заходу, при цьому в ухвалі докладно наведені мотиви, з яких було прийнято відповідне рішення.

Під час розгляду судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 5 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 357 КК України, може ухилитися від суду, для уникнення кримінальної відповідальності, оскільки у разі визнання її винуватою у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, їй загрожує покарання у вигляді позбавлення волі, що вже може стати підставою та мотивом для її переховування від органів досудового розслідування та суду; може вчинити інше кримінальне правопорушення, з огляду на те, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судима, останній раз 26.05.2021 Дніпровським районним судом міста Києва за ч. 1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки, маючи не зняту та не погашену в установленому Законом порядку судимість за злочин проти життя та здоров`я, на шлях виправлення не стала, належних висновків для себе не зробила та обвинувачується у вчиненні під час іспитового строку нових умисних злочинів проти власності та інших злочинів; може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Крім наведеного, судом враховано також і те, що ОСОБА_5 офіційно не працевлаштована, тобто не має джерел для існування, не заміжня, не має на утриманні неповнолітніх або непрацездатних осіб, тобто відсутні стійкі соціальні зв`язки. При цьому, обвинувачена ОСОБА_5 систематично не з`являється за викликами до суду першої інстанці, причини неявки суду не повідомляє, жодного підтвердження поважності причин неявок суду не надає, у зв`язку з чим до неї двічі застосовувався примусовий привід, на виконання якого було встановлено, що обвинувачена за адресою свого проживання відсутня, тривалий час зловживає спиртними напоями, що уже свідчить про свідому неявку обвинуваченою ОСОБА_5 до суду та ухилення від суду.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції об`єктивно встановлено існування обставин, які є достатніми та перконливими для висновку, що інші запобіжні заходи, крім тримання під вартою, не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченої ОСОБА_5 .

Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника про можливість застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду матеріалів провадження.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, за наслідками її розгляду, вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції, як законну, обгрунтовану та вмотивовану - без змін.

Керуючись ст.ст. 177-178, 199, 331,376, 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 23 липня 2025 року, якою застосовано до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, до 21 вересня 2025 року, з визначенням застави у розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень 00 копійок, - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: