ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/2336/25
провадження № 1-кп/753/1333/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" липня 2025 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

потерпілий ОСОБА_5 ,

захисники ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинувачений ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) № 0000099 від 04.01.2025, за обвинуваченням

ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва,

громадянина України, який зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1 , та який проживає за адресою:

АДРЕСА_2 , раніше судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

встановив:

До Дарницького районного суду м. Києва 04 лютого 2025 року надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0000099 від 04.01.2025, за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Висунуте обвинувачення суд вважає доведеним та відповідно до якого ОСОБА_8 обвинувачується у тому, що він 25 грудня 2024 року, приблизно о 15 год. 49 хв., перебуваючи на другому поверсі гіпермаркета «Епіцентр», який розташований за адресою: м. Київ, пр-т П. Григоренка, 40, помітив на полиці одного із торгових рядів мобільний телефон марки Apple Iphone XS Max 256 Gb space Grey Grade B Used imei НОМЕР_1 , що належить працівнику гіпермаркету ОСОБА_5 , який він лишив для підзарядки без нагляду. У зв`язку із цим, у ОСОБА_8 виник раптовий злочинний умисел на таємне викрадення вказаного мобільного телефона.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, ОСОБА_8 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, користуючись тим, що ОСОБА_5 відійшов у інший торговий ряд, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто з обслуговуючого персоналу та відвідувачів гіпермаркету не спостерігає, взяв лівою рукою з полиці мобільний телефон марки Apple Iphone XS Max 256 Gb space Grey Grade B Used imei НОМЕР_1 , вартістю 12 999,60 грн, який сховав до рюкзаку жовтого кольору у себе на спині.

Після цього, ОСОБА_8 зник з місця вчинення злочину з викраденим майном, яким у подальшому розпорядився на власний розсуд, завдавши ОСОБА_5 матеріального збитку на суму 12 999,60 грн.

Таким чином, ОСОБА_8 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненої повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 винним себе за ч. 4 ст. 185 КК України визнав повністю та показав, що дійсно 25 грудня 2024 року, приблизно о 15 год. 49 хв., перебуваючи на другому поверсі гіпермаркета «Епіцентр», який розташований за адресою: м. Київ, пр-т П. Григоренка, 40, помітив на полиці одного із торгових рядів мобільний телефон, що належить працівнику гіпермаркету ОСОБА_5 , який він лишив для підзарядки без нагляду. У зв`язку із цим, у нього виник раптовий злочинний умисел на таємне викрадення вказаного мобільного телефона. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, він, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, користуючись тим, що ОСОБА_5 відійшов у інший торговий ряд, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто з обслуговуючого персоналу та відвідувачів гіпермаркету не спостерігає, взяв лівою рукою з полиці мобільний телефон, який сховав до рюкзаку жовтого кольору у себе на спині. Після цього, зник з місця вчинення злочину з викраденим майном, яким у подальшому розпорядився на власний розсуд, завдавши ОСОБА_5 матеріального збитку на суму 12 999,60 грн. Про вчинене щиро шкодує.

Показання обвинуваченого ОСОБА_8 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Судовий розгляд проводився відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження, відповідно й обвинуваченому, який надав суду ствердну згоду із запропонованим порядком.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Також відповідно до п. 6 розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Стосовно спрощення кримінального правосуддя» рекомендується, що оскільки при процедурі «заява підсудного про визнання вини» від обвинуваченого вимагається явка до суду на ранній стадії провадження, щоб заявити в суді публічно чи приймає він чи спростовує обвинувачення проти себе, то суд в таких випадках має вирішувати, обійтися без всього процесу розслідування або його частини чи негайно перейти до розгляду особи правопорушника, ухвалення вироку та, по можливості, вирішення питання щодо компенсації.

Отже, за згодою учасників судового провадження, а саме обвинуваченого, який не оспорює фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що він правильно розуміє зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності його позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових документів, а саме: матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, та матеріалів щодо речових доказів тощо.

Вина обвинуваченого ОСОБА_8 повністю підтверджується його показаннями, в яких він не оспорював вчинення кримінального правопорушення за викладених у обвинувальному акті обставин, щирим каяттям у вчиненому тощо.

Щодо кримінально-правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_8 , то суд вважає її правильною та кваліфікує його дії як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

При обранні виду та міри покарання суд, реалізуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним вчиненому і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 виду та міри покарання, приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, конкретні обставини кримінального провадження, його ставлення до вчиненого (вину визнав), особу обвинуваченого, а саме: раніше неодноразово судимого, молодого віку, з вищою освітою, розлученого, дітей немає, працює офіційно водієм, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, є щире каяття. Ця обставина була вказана й в обвинувальному акті, з якою суд погоджується.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 засуджений вироком Дарницького районного суду м. Києва від 11 березня 2025 року за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

У зв`язку з тим, що обвинувачений ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення за цим кримінальним провадження до ухвалення попереднього вироку стосовно нього, то суд має визначити покарання за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч. 4 ст. 70 КК України.

Окрім цього, судом встановлено, що ОСОБА_8 засуджений вироком Дарницького районного суду м. Києва від 19 серпня 2024 року за ч. 4 ст. 186 КК України до покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років рік, із звільненням від його відбування на підставі статей 75, 76 КК України з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю три роки.

Однак, із врахуванням тієї обставини, що злочин за цим кримінальним провадженням вчинено під час відбування цього іспитового строку за попереднім вироком, то остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_8 слід визначити за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України.

Запобіжний захід під час досудового розслідування та судового розгляду не обирався.

Процесуальні витрати у цьому кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Питання щодо долі речових доказів вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд обмежується проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення та керуючись ч. 3 ст. 349, статтями 100, 368-371, 373, 374 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 11 березня 2025 року більш суворим покаранням за цим вироком визначити обвинуваченому ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Дарницького районного суду м. Києва від 19 серпня 2024 року та остаточно обвинуваченому ОСОБА_8 визначити покарання у виді позбавлення волі на строк шість років.

Строк відбування покарання рахувати з дня проголошення цього вироку.

Запобіжний захід під час досудового розслідування та судового розгляду не обирався.

Процесуальні витрати у цьому кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Після набрання вироком законної сили речові докази у провадженні, а саме: оптичний носій із відеозаписом події з камер відеоспостереження гіпермаркету «Епіцентр» зберігати у матеріалах провадження; мобільний телефон, повернутий потерпілому під зберігальну розписку, залишити останньому як власнику за належністю.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1