Справа № 603/679/23
Провадження № 1-кп/603/8/2025
У Х В А Л А

10 вересня 2025 року м. Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

під час судового засідання в об`єднаному кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 263 КК України,

розглянувши клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_3 та клопотання захисника про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на інший більш м`який запобіжний захід,

за участі: прокурора ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції), прокурора ОСОБА_5 , представника потерпілої ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_8

у с т а н о в и в:

У провадженні Монастириського районного суду Тернопільської області перебуває вищевказане кримінальне провадження.

Прокурор ОСОБА_9 звернувся до суду з клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 діб. В обґрунтування заявленого клопотання посилається на те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України. Ухвалою слідчого судді Бучацького районного суду Тернопільської області від 01.04.2025 року ОСОБА_3 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 29.05.2025 року. Строк вказаного запобіжного заходу двічі продовжувався Монастириським районним судом Тернопільської області, востаннє ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 15.07.2025 року до 13 год 00 хв 11.09.2025 року. Вказує, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які стали підставою для застосування стосовно ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на даний час не зменшилися та продовжують існувати. У зв`язку з наведеним та задля забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігання спробам переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, виникла необхідність у продовженні запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_3 . Вважає, що тримання під вартою є єдиним виключним та достатнім запобіжним заходом, який зможе забезпечити належну поведінку обвинуваченого під час судового розгляду справи. У зв`язку з наведеним виникла необхідність в продовженні запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_3 .

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав клопотання з підстав, наведених в ньому. Прокурор зазначив, що строк дії запобіжного заходу спливає, однак ризики, які стали підставою для застосування та продовження запобіжного заходу, не відпали і продовжують існувати.

Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_8 в судовому засіданні заперечив щодо клопотання прокурора та просив відмовити у його задоволенні. Вважає, що зазначені прокурором ризики втратили свою актуальність, а нові ризики ним не наведені. Окрім того, для забезпечення виконання процесуальних обов`язків обвинуваченому достатньо обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби. Враховуючи наведені обставини, просив застосувати щодо ОСОБА_3 більш м`який запобіжний захід.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав клопотання свого захисника.

Представник потерпілої ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримав клопотання прокурора та просив продовжити обвинуваченому строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Потерпіла ОСОБА_10 в судове засідання не з`явилася, подала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності.

Вирішуючи заявлені клопотання, заслухавши учасників судового процесу, суд приходить висновку, що ОСОБА_3 слід змінити запобіжний захід у виді тримання під вартою на запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту.

У силу ст. 131 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Обов`язок доведення вказаних обставин покладається на прокурора.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 2 ст. 177 КПК України).

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 263 КК України.

Під час досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000141 від 01.09.2023 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України, ухвалою слідчого судді Бучацького районного суду Тернопільської області від 10.11.2023 року ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб до 23 год 59 хв 08.01.2024 року із визначенням застави та обов`язками у випадку її внесення.

Ухвалами Монастириського районного суду Тернопільської області від 03.01.2024 року та від 01.03.2024 року ОСОБА_3 двічі продовжувався строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою, востаннє - до 23 год 59 хв 30.04.2024 року.

Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 26.04.2024 року ОСОБА_3 змінено запобіжний захід у виді тримання під вартою на запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту з 19 год 00 хв до 07 год 30 хв за місцем його проживання із використанням електронного засобу контролю.

Водночас під час судового розгляду в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000141 від 01.09.2023 року, про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України, до Монастириського районного суду Тернопільської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000070 від 19.03.2025 року, про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Під час досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000070 від 19.03.2025 року, про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, слідчим суддею була встановлена наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим до ОСОБА_3 ухвалою від 01.04.2025 року застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 13 год 00 хв 29.05.2025 року з визначенням застави в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 121 120 грн та покладенням обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України, у випадку її внесення.

Ухвалами Монастириського районного суду Тернопільської області від 22.05.2025 року та від 15.07.2025 року ОСОБА_3 двічі продовжувався строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою, востаннє до 13 год 00 хв 11.09.2025 року із раніше визначеним розміром застави 121 120 грн та обов`язками, визначеними ухвалою слідчого судді від 01 квітня 2025 року у випадку її внесення.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності підстав, зазначених статтею 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, які зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України.

Встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 неодружений, раніше судимий, має постійне місце проживання ( АДРЕСА_1 ),на момент затримання не працював. Водночас суд звертає увагу на відсутність даних про негативну поведінку ОСОБА_3 за час перебування під вартою. Також стороною обвинувачення не надано жодних об`єктивних даних, які б свідчили про наміри ОСОБА_3 переховуватись від суду.

Як неодноразово вказував у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, не зважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Водночас тяжкість обвинувачення не може сама по собі служити виправданням тривалого попереднього ув`язнення особи (рішення в справах «Ідалов проти Росії», «Гарицький проти Польщі», «Храїді проти Німеччини»). Розумність строку тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно, вона має оцінюватися в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, причин, про які йдеться у рішеннях національних судів, переконливості аргументів заявника, викладених у його клопотанні про звільнення (п. 79 рішення від 10.02.2011 року в справі «Харченко проти України»).

ЄСПЛ також неодноразово зауважував, що ризик втечі зменшується зі збігом часу, проведеного особою під вартою (п. 64 рішення «Ноймайстер проти Австрії»), а наявність хоча б і обґрунтованої підозри після спливу певного проміжку часу не може бути єдиним виправданням тримання під вартою обвинуваченого (п. 60 рішення «Єлоєв проти України»).

Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Звертаючись до суду з клопотанням про продовження строків тримання під вартою, прокурор має викласти обставини, які доводять, що заявлені раніше ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження тримання особи під вартою, а застосування більш м`яких запобіжних заходів не гарантує запобігання цим ризикам.

Оцінюючи підставність продовження ОСОБА_3 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд дійшов висновку, що стороною обвинувачення не надано достатнього обґрунтування з посиланням на конкретні докази реального існування ризику ухилення ОСОБА_3 від суду. Одного лише формального зазначення про те, що ОСОБА_3 може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, недостатньо.

Щодо ризику, який прокурор вважає суттєвим - вплив на потерпілих та свідків, то суд також вважає його необґрунтованим, адже доказів того, що ОСОБА_3 яким-небудь чином намагався вплинути на свідків чи потерпілих, суду не надано. Окрім того, суд звертає увагу на те, що застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою не є виключним способом запобігання такому ризику.

Підсумовуючи вищевикладене, суд звертає увагу на те, що лише періодичне (кожних два місяці протягом останніх пів року) перерахування стороною обвинувачення ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, не дає можливості встановити ні міру таких ризиків, ні їхню актуальність.

За таких обставин, зважаючи на те, що при розгляді клопотання про обрання або ж продовження строку тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (рішення ЄСПЛ «Харченко проти України»), а також з огляду на те, що ОСОБА_3 вже достатньо тривалий час перебуває під вартою (з 01.04.2025 року), без належного доведення стороною обвинувачення підстав продовження відносно нього такого виняткового запобіжного заходу, суд приходить до переконання, що у клопотанні прокурора слід відмовити, а запобіжний захід змінити на домашній арешт.

Суд, враховуючи обставини кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 , тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винним, дані про особу ОСОБА_3 та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, в тому числі і те, що останній має постійне місце проживання, приходить висновку, що пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого існують у цьому кримінальному провадженні, є запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний період доби з 19:00 год до 07:30 год із застосуванням електронних засобів контролю.

Вказаний запобіжний захід, на переконання суду, забезпечить швидкий та повний судовий розгляд, а також виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків. З цією метою суд вважає за доцільне покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п. п. 1-4, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Таким чином, клопотання захисника обвинуваченого про зміну обвинуваченому запобіжного заходу слід задовольнити.

Інші, більш м`які за своїм характером запобіжні заходи, на думку суду, не забезпечать належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 176, 177, 194 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 строку тримання під вартою відмовити.

Клопотання сторони захисту про зміну обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт задовольнити.

Змінити запобіжний захід у виді тримання під вартою, обраний ОСОБА_3 ухвалою слідчого судді Бучацького районного суду Тернопільської області від 01.04.2025 року та продовжений ухвалами Монастириського районного суду Тернопільської області від 22.05.2025 року та від 15.07.2025 року, на запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту з 19 год 00 хв до 07 год 30 хв за місцем його проживання із використанням електронного засобу контролю.

На підставі ст. 194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 такі обов`язки:

- прибувати до суду за кожним викликом, вимогою та визначеною ним періодичністю;

- не залишати місце свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , у нічний період доби з 19 год 00 хв до 07 год 30 хв;

- повідомляти прокурора, суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, а також інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю;

- утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у цьому кримінальному провадженні.

Встановити строк дії ухвали до 23 год 59 хв 07 листопада 2025 року.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 з-під варти в залі суду негайно.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_9 .

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати на виконання відділення поліції № 2 (м. Бучач) Чортківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільської області.

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1