Справа № 522/9899/25
Провадження № 1-кп/522/2594/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2025 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження на підставі ст. 46 КК України по обвинувальному акту по кримінальному провадженню № 0000304 від 21.02.2025 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Котовськ Одеської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, працюючого водієм ТОВ «Турист», раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , будучи особою, яка у встановленому законодавством порядку 21.11.1998 набула права керування транспортними засобами та 19.06.2008 отримала посвідчення водія НОМЕР_2 з категоріями «А», «B»-«D», працюючи, на підставі наказу № 37 від 11.07.2018, водієм ТОВ «Турист» (юридична адреса: 65009, м. Одеса, вул. Гагарінське плато, 5, ), згідно своїх посадових обов`язків, на власному технічно справному автобусі «I-VAN А07А-22», реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , на підставі шляхового листа № 002097 за лютий 2025 року, здійснював перевезення пасажирів по міському автобусному маршруту загального користування (у режимі руху маршрутного таксі) № 198, сполученням «вул. Нежданової - Аркадія».

Цього ж дня, о 13 годині 52 хвилини, водій ОСОБА_5 здійснював рух по асфальтованому, мокрому, дорожньому покриттю вулиці Європейська в Приморському районі міста Одеса, де організований двосторонній рух і проїзна частина має по дві попутні смуги для руху у протилежних напрямках, що позначені горизонтальною дорожньою розміткою 1.3 (розділяє транспортні потоки протилежних напрямків на дорогах, які мають чотири і більше смуг руху) і 1.5 (позначає межі смуг руху за наявності двох і більше смуг, призначених для руху в одному напрямку), зі сторони вулиці Мала Арнаутська у напрямку вулиці Базарна, у лівій смузі свого напрямку руху.

Наблизившись до регульованого перехрестя з вулицею Велика Арнаутська, водій ОСОБА_5 , не зупиняючись, оскільки на світлофорі йому був увімкнений зелений сигнал, з метою виконання маневру лівого повороту у бік вулиці Преображенська, виїхав на це перехрестя зі швидкістю 25 км/год, при цьому, вкрай уважним не був, не переконався, що повертаючи ліворуч і перетинаючи регульований пішохідний перехід, своїми діями він не створить небезпеки для життя і здоров`я інших учасників дорожнього руху, не спричинить матеріальних збитків, чим проявив кримінальну протиправну недбалість, тобто не передбачав можливість настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді спричинення тілесних ушкоджень іншій особі, як наслідку своєї дії, що утворювала реальну загрозу для життя і здоров`я цієї особи, хоча повинен був і міг передбачити ці наслідки, якщо б діяв більш обачливо.

У той самий час, проїзну частину вулиці Велика Арнаутська, на якій організовано односторонній рух і загальна ширина п`яти попутних смуг для руху становить 14,4 метрів, на цьому ж перехресті, по регульованому пішохідному переходу, позначеному горизонтальною дорожньою розміткою 1.14.1 «зебра», у попутному з цим автобусом напрямку і ліворуч від нього (по парному боку вулиці Європейська), рухаючись у постійному темпі спокійного кроку перетинала пішохід похилого віку ОСОБА_4 , яка вступила на проїзну частину на миготливий зелений сигнал на світлофорі для пішоходів, що попереджав про його швидку зміну на заборонений, який через 3 секунди змінився на червоний і, фактично, рухалась по «зебрі» на сигнал, що забороняв рух пішоходам.

Як наслідок, повертаючи ліворуч на регульованому перехресті, в умовах необмеженої видимості, водій ОСОБА_5 не вжив заходів, що виключають виникнення і розвиток аварійної ситуації, постійно за дорожньою обстановкою та її зміною не стежив, відволікався від керування і, при відсутності будь-яких перешкод технічного або іншого характеру, своєчасно не виявив небезпеку в русі, в особі пішохода ОСОБА_4 , не зменшив швидкість руху керованого транспортного засобу, не дав можливості їй безпечно залишити межі проїзної частини, на яку він повертав, і допустив наїзд без гальмування передньою частиною автобусу «I-VAN А07А-22» на пішохода, під час якого відбулось відкидання тіла потерпілої, з наступним її падінням на дорожнє покриття.

В результаті цієї дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спричинене тілесне ушкодження у вигляді закритого субкапітального перелому шийки лівої стегнової кістки зі зміщенням уламків, що не був небезпечним для життя, спричинив тривалий розлад здоров`я, строком понад 21 день, і відноситься до категорії тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОЇ тяжкості.

У даній дорожньо-транспортній ситуації дії водія автобусу «I-VAN А07А-22», реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , ОСОБА_5 регламентувались вимогами пункту 12.3. Правил дорожнього руху України, належним виконанням якого він мав гарантовану технічну можливість запобігти наїзду на пішохода.

Отже, водій ОСОБА_5 , шляхом належного виконання вимог пунктів: 1.5.; 1.7.; 2.3. б); 12.3. «Правил дорожнього руху», гарантовано мав технічну можливість запобігти ДТП і його фактичні дії знаходяться у причинному зв`язку з настанням події цієї пригоди, а також настанням суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення потерпілій ОСОБА_4 тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Своїми необережним діями у формі злочинної недбалості водій ОСОБА_5 грубо порушив вимоги пунктів: 1.5.; 1.7.; 2.3. б); 12.3. «Правил дорожнього руху», введені в дію з 01.01.2002 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, що зобов`язують водія:

п. 1.5. «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

п. 1.7. «Водії зобов`язані бути особливо уважними до таких категорій учасників дорожнього руху, як велосипедисти, особи, які рухаються в кріслах колісних, та пішоходи. Усі учасники дорожнього руху повинні бути особливо обережними до дітей, людей похилого віку та осіб з явними ознаками інвалідності»;

п. 2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) «Бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

п. 12.3. «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди»,

чим спричинив потерпілій ОСОБА_4 , тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 заявив клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності, у зв`язку з примиренням з потерпілою, мотивуючи це тим, що він провину в скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення визнає в повному обсязі, щиро розкаявся, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, вперше вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії нетяжких та відшкодував потерпілій завдану шкоду.

Потерпіла підтримала клопотання обвинуваченого та просила кримінальне провадження закрити, у зв`язку із примиренням.

Прокурор в судовому засіданні вважав можливим закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілою.

Вислухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали надані в обґрунтування клопотання, суд приходить до висновку, що клопотання обвинуваченого про закриття кримінального провадження, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілою обґрунтовано та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Як встановлено судом, ОСОБА_5 будучи раніше не засудженим, скоїв кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії нетяжких, провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України визнав повністю та щиро розкаявся, в повному обсязі відшкодував завдану потерпілій шкоду, у зв`язку із чим, остання не має до обвинуваченого жодних претензій.

З урахуванням викладених обставин, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності відповідно до ст. 46 КК України, закривши кримінальне провадження відносно останнього у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілою.

Приморською окружною прокуратурою м. Одеси в інтересах держави в особі КНП «Міська клінічна лікарня № 1» ОМР заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди завданої кримінальним правопорушенням.

Відповідно до ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє у ньому.

Водночас кримінальний процесуальний закон не передбачає вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні під час закриття провадження.

Разом з тим, оскільки звільнення від кримінальної відповідальності на підставі статті 46 КК, не є реабілітуючою підставою, то потерпіла особа не позбавлена можливості звернутися до суду з позовною заявою про відшкодування шкоди.

Беручи до уваги, що обвинувальний вирок не ухвалюється та не постановляється ухвала про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру стосовно ОСОБА_5 , суд приходить до переконання, що цивільний позов Приморської окружної прокуратури м. Одеси в інтересах держави в особі КНП «Міська клінічна лікарня № 1» ОМР, слід залишити без розгляду.

Питання про речові докази вирішується судом відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта підлягають відшкодуванню відповідно до вимог ст.ст. 122, 124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 12, 46 КК України, ст.ст. 129, 284, 285, 286, 314, 371, 372 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілою задовольнити.

Кримінальне провадження № 0000304 від 21.02.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України закрити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілою.

Цивільний позов Приморської окружної прокуратури м. Одеси в інтересах держави в особі КНП «Міська клінічна лікарня № 1» ОМР про відшкодування матеріальної шкоди завданої кримінальним правопорушенням залишити без розгляду.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 11.04.2025 року про арешт майна скасувати.

Зняти арешт з автобусу «I-VAN А07А-22», реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 .

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на проведення експертиз в розмірі 16115 (шістнадцять тисяч сто п`ятнадцять) гривень 04 копійки.

Речові докази: ДВД диск зберігати в матеріалах кримінального провадження; автобус «I-VAN А07А-22», реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 вважати повернутим за належністю ТОВ «Турист» (юридична адреса: 65009, м. Одеса, вул. Гагарінське плато, 5, ).

Ухвала суду може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Приморського

районного суду м. Одеси ОСОБА_1

09.09.2025