УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2025 року слідча суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , вивчивши скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на бездіяльність уповноваженого слідчого ДБР,

ВСТАНОВИЛА:

У провадження слідчої судді Шевченківського районного суду м. Києва в порядку ст. 303 КПК України надійшла скарга ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на бездіяльність уповноваженого слідчого ДБР, в якій заявники просять внести відомості до ЄРДР за їх заявою №471 від 14.04.2025, залучити їх до провадження як потерпілих, надати для ознайомлення матеріали кримінального провадження №0000471.

Як на підставу звернення до суду зі скаргою заявники посилаються на положення ст. 303 КПК України та обґрунтовують її тим, що вони звернулися до ДБР із заявою про вчинення кримінального правопорушення №471 від 14.04.2025 року.

Однак, всупереч вимогам ст. 214 КПК України та на час звернення до слідчої судді зі скаргою, у встановлений процесуальним законом строк, уповноваженою особою ДБР відомості про кримінальне правопорушення за їх заявою до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесено, досудове слідство не розпочато, витяг з ЄРДР заявникам не надано, що свідчить про порушення вимог КПК України.

Вивчивши матеріали скарги, слідча суддя дійшла висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження по скарзі, виходячи з такого.

Так, відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Разом з тим, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, що зазначено у ст. 26 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.

Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, а саме:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна;

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником;

3) рішення слідчого, дізнавача, про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником;

5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача, про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником.

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Так, визначені у ч. 1 ст.303 КПК України положення щодо можливості оскарження конкретних рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора, не дають жодних підстав для різного (неоднозначного) їх тлумачення.

Відповідно до правил ч. 2 ст. 303 КПК України, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Як вбачається зі змісту скарги ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , останні оскаржують бездіяльність уповноваженого слідчого ДБР, яка полягає у недотриманні вимог ст. 214 КПК України щодо уточнення внесення відомостей до ЄРДР. Так, заявники просять слідчу суддю внести відомості до ЄРДР за їх заявою №471 від 14.04.2025, залучити їх до провадження як сторону та визнати потерпілим у кримінальному провадженні №0000471, витребувати справу із ТУ ДБР і постановою змінити підслідність, змінити фабулу, а також кваліфікації по тексту витягу у кримінальному провадженні №0000471, які зазначені у заяві №471 від 14.04.2025, видати копію витягу з уточненням внесення відомостей до ЄРДР, надавши справу для ознайомлення ОСОБА_6 .

Разом з тим, як вбачається зі змісту скарги, вона не містить звернення до слідчої судді із проханнями, які підлягають вирішенню останньою з огляду на надані слідчій судді ч. 2 ст. 307 КПК України правомочності. Крім того, така скарга не містить в собі конкретизації та переліку рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, в порядку, передбаченому частиною першою ст. 303 КПК України.

Таким чином, як вбачається з наведеного, заявники звертаються до слідчої судді із проханням ухвалити рішення, які не передбачені ч.2 ст. 307 КПК України, а отже звертаються зі скаргою на дії, рішення, бездіяльність, які не входять до переліку рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, тобто скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню в порядку, передбаченому частиною першою ст. 303 КПК України.

Так, ч. 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 55 Конституції України, гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

В офіційному тлумаченні частини другої статті 55 Конституції України, викладеному в рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Таким чином, заявники ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 звернулися до слідчої судді зі скаргою на бездіяльність уповноваженого слідчого ДБР, яка не підлягаєть вирішенню слідчою суддею в порядку ч. 1 ст. 303 КПК України, а тому слідча суддя вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження за даною скаргою.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 24, 26, 303, 304, 309, 369-372 КПК України, слідча суддя

УХВАЛИЛА:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на бездіяльність уповноваженого слідчого ДБР.

Матеріали скарги повернути заявникам - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідча суддя ОСОБА_1