Справа № 461/3386/25
Провадження № 1-кс/461/2712/25
УХВАЛА

Іменем України

30.04.2025 слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , за участю представників заявника ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , законного представника ОСОБА_5 , слідчого ОСОБА_6 , прокурора ОСОБА_7 , уповноваженого з прав людини ОСОБА_8 , розглянувши у судовому засіданні у м.Львові скаргу ОСОБА_9 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 , про визнання бездіяльності та зобов`язання до вчинення дій

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_9 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 , звернувся до суду із скаргою, в якій просить зобов`язати слідчого, прокурора у кримінальному провадженні №0000223 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, вирішити питання про зміну порядку досудового розслідування та продовження такого згідно з правилами, передбаченими гл.39 КПК України.

В обґрунтування скарги покликається на те, що неповнолітній ОСОБА_9 підозрюється в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині (вбивстві), тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України. ОСОБА_3 зазначила, що в межах досудового розслідування вказаного кримінального провадження було проведено комплексну судову психолого - психіатричну експертизу, за результатами якої складено висновок судово-психіатричної експертизи №328 від 06.03.2025, згідно якого у період інкримінованих дій неповнолітній ОСОБА_9 перебував у тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності у вигляді стану патологічного сп`яніння та не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Відтак, органом досудового розслідування встановлено підстави для здійснення кримінального провадження в порядку, встановленому гл.39 КПК України (кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру). Однак, незважаючи на встановлені підстави вважати, що ОСОБА_9 вчинив інкриміноване йому діяння в стані неосудності, слідчий та прокурор не прийняли рішення про зміну порядку досудового розслідування. Тому просить скаргу задоволити.

Представники заявника ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судовому наполягали на задоволенні скарги в повному обсязі з викладених у ній підстав.

Слідчий ОСОБА_10 та прокурор ОСОБА_11 в судовому засіданні щодо задоволення скарги заперечили. Зокрема слідчий повідомила, що висновок судово-психіатричної експертизи №328 від 06.03.2025 містить суперечності, у зв`язку з чим 24.04.2025 призначено повторну психіатричну експертизу, проведення якої доручено експертній установі вищого рівня, а саме Державній установі «Інститут психіатрії Міністерства охорони здоров`я України», яка знаходиться у м. Києві.

Заслухавши пояснення представників заявника ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , законного представника ОСОБА_5 , слідчого ОСОБА_6 , прокурора ОСОБА_7 , дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження №0000223, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у Львівській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000223 від 13.01.2025 за підозрою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 13.01.2025 приблизно о 21:40 год, неповнолітній ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , забіг в під`їзд будинку за адресою: АДРЕСА_1 , та почав гримати по дверях квартир. В подальшому, неповнолітній ОСОБА_9 зайшов у квартиру АДРЕСА_2 у вказаному будинку, двері якої були не закриті на замок, та наніс проживаючий у цій квартирі ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , численні удари дерев`яним кріслом та молотком по обличчю та по голові, внаслідок чого ОСОБА_13 померла на місці події. 14.01.2025 неповнолітнього ОСОБА_9 , затримано у порядку ст. 208 КПК України слідчим Львівського РУП №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_14 , у зв`язку із наявністю сукупності очевидних ознак на тілі та одязі неповнолітнього ОСОБА_9 , а також сукупності ознак на місці події, які вказували на те, що саме неповнолітній ОСОБА_9 щойно вчинив зазначений злочин.

14.01.2025, відповідно до вимог ст. ст. 42, 276, 277, 278 КПК України, неповнолітньому ОСОБА_9 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Слідчим суддею встановлено, що в межах досудового розслідування вказаного кримінального провадження було проведено комплексну судову психолого - психіатричну експертизу, за результатами якої складено висновок судово-психіатричної експертизи №328 від 06.03.2025, згідно якого: на даний час неповнолітній ОСОБА_9 на психічний розлад не страждає; за своїм психічним станом неповнолітній ОСОБА_9 на даний час може усвідомлювати свої дії та керувати ними, на даний час і момент інкримінованих дій неповнолітній ОСОБА_9 не страждав розладами психіки та поведінки внаслідок вживання психоактивних речовин із синдромом залежності та лікування з цього приводу не потребує; у період інкримінованих дій неповнолітній ОСОБА_9 перебував у тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності у вигляді стану патологічного сп`яніння; у період інкримінованих дій неповнолітній ОСОБА_9 не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними; неповнолітньому ОСОБА_9 не рекомендовано застосування примусових заходів медичного характеру, натомість рекомендовано піклування рідних з обов`язковим лікарським наглядом; на момент інкримінованих неповнолітньому ОСОБА_9 дій, він не перебував в будь-якому емоційному стані, який міг би суттєво вплинути на його свідомість та діяльність; рівень психологічного розвитку неповнолітнього ОСОБА_9 відповідає його фактичному віку; неповнолітній ОСОБА_9 не має відхилень у психічному розвитку, які не є виявами психічної хвороби; рівень та продуктивність психічних процесів ОСОБА_9 (пам`ять, увага, мислення) знаходяться в межах психічної норми. Особливості особистості достатньо сформовані для даного віку. Відхилень в емоційно-вольовій сфері не відмічається. В самооцінці - достатність критики та самоконтролю. Індивідуально - психологічні особливості неповнолітнього ОСОБА_9 не могли суттєво вплинути на його поведінку, на момент інкримінованих йому дій.

Окрім того, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчим відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_15 24.04.2025 винесено постанову про проведення повторної психіатричної експертизи неповнолітньому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проведення якої доручено експертній установі вищого рівня, а саме Державній установі «Інститут психіатрії Міністерства охорони здоров`я України», яка знаходиться у м. Києві.

Слідчий суддя зазначає, що порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування визначено главою 26 КПК України. Зокрема, ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора підлягають оскарженню під час досудового провадження та ким (заявником, потерпілим, підозрюваним, володільцем майна тощо) такі рішення, дії або бездіяльність можуть бути оскаржені.

Слід зазначити, що встановлений ч. 1 ст. 303 КПК України перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування є вичерпним, відтак скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді за правилами статей 314 316 КПК України.

Пунктом 1 ч.1 ст.303 КПК України визначено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, як бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Слідчий суддя зазначає, що бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, передбачає три обов`язкові ознаки: а) слідчий або прокурор наділені обов`язком учинити певну процесуальну дію; б) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК України строк; в) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.

Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

В свою чергу, глава 39 КПК України передбачає здійснення кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до ч.2 ст.503 КПК України якщо під час досудового розслідування будуть встановлені підстави для здійснення кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, слідчий, прокурор виносить постанову про зміну порядку досудового розслідування і продовжує його згідно з правилами, передбаченими Главою 39.

Слідчий суддя зазначає, що ч.2 ст.503 КПК України не визначено строк, у який слідчий, прокурор виносить постанову про зміну порядку досудового розслідування, а відтак така бездіяльність слідчого чи прокурора не підлягає оскарженню відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України.

Окрім того, п.8 ч. 1 ст. 303 КПК України визначено, що на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу.

Разом з тим, постанова про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, у даному кримінальному провадженні не виносилася, а оскарження бездіяльності щодо невинесення такої постанови чинним кримінальним процесуальним законом не передбачено.

При цьому, враховуючи, що слідчий та прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України, є самостійними у своїй процесуальній діяльності, зважаючи на те, що у даному кримінальному провадженні призначено повторну психіатричну експертизу підозрюваного, слідчий суддя не вбачає підстав для зобов`язання слідчого, прокурора вирішити питання про зміну порядку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000223 та продовження такого згідно з правилами, передбаченими гл.39 КПК України.

Згідно з ч.2 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

На підставі вищевикладеного, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги ОСОБА_9 , оскільки бездіяльність слідчого і прокурора, яка полягає у незміні порядку досудового розслідування, згідно з правилами глави 39 КПК України, не підлягає оскарженню під час досудового провадження, а вирішення цього питання знаходиться поза компетенцією слідчого судді. Натомість, слідчий суддя зазначає, що винесення постанови про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, відповідно до чинного КПК України, належить виключно до дискреційних повноважень органу досудового розслідування.

Керуючись ст.ст.36, 40, 303, 307, 369-372, 376, 503 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

у задоволенні скарги ОСОБА_9 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 , про визнання бездіяльності та зобов`язання до вчинення дій відмовити.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду виготовлено 05.05.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1