Справа № 643/9025/25
Провадження № 1-кс/643/3143/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.06.2025 слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

підозрюваного - ОСОБА_4 ,

законного представника - ОСОБА_5 ,

захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора, подане у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001222 від 09.12.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 258 КК України, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , неповнолітнього, громадянина України, уродженця м. Харкова, раніше не судимого, студента ВСП «Харківський фаховий коледж харчової промисловості Державного біотехнологічного університету», з базовою середньою освітою, не страждаючого на тяжкі захворювання, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Слідчому судді Салтівського районного суду міста Харкова 05.06.2025 надійшло клопотання прокурора про продовження громадянину України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному за ч. 2 ст. 258 КК України у кримінальному провадженні № 0001222 від 09.12.2024, строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України на 60 днів, але не більше ніж до проведення підготовчого судового засідання.

Клопотання обґрунтоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, в період не пізніше листопада 2024 року у громадянина України, досудове розслідування щодо якого здійснюється в іншому кримінальному провадженні, виник кримінальний протиправний намір, направлений на вчинення підпалів, підривів державних та комунальних об`єктів, а також інших соціально важливих об`єктів з корисливих мотивів та через відсутність патріотичних переконань та налаштованості проти української влади.

Так, 23.11.2024 вищевказана особа, діючи з метою реалізації свого кримінального протиправного наміру, використовуючи обліковий запис із ID НОМЕР_12 у застосунку «Telegram», запропонував громадянину України ОСОБА_4 участь у підпалах будівель територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки за грошову винагороду в розмірі 2000 - 3000 доларів США, а також інші підривні дії на замовлення невстановлених осіб.

У зв`язку із вказаною пропозицією у ОСОБА_4 виник кримінальний протиправний намір, направлений на участь у діяннях, пов`язаних із порушенням громадської безпеки, протиправним знищенням чужого майна, за попередньою змовою групою осіб за грошову винагороду.

У вказаний період часу ОСОБА_4 надав свою добровільну згоду на участь за попередньою змовою групою осіб у діяннях, пов`язаних із порушенням громадської безпеки, протиправним знищенням чужого майна за грошову винагороду. У зв`язку із цим, особа, досудове розслідування щодо якого здійснюється в іншому кримінальному провадженні, передав контакт ОСОБА_4 іншим невстановленим особам.

Далі, не пізніше 24.11.2024 зі ОСОБА_4 , який перебував на території м. Харкова, із використанням застосунку «Telegram» вийшли на зв`язок особи, які використовували облікові записи « ОСОБА_7 » з іменем користувача « ОСОБА_8 », ID НОМЕР_1 (далі - « ОСОБА_7 ») та « ОСОБА_9 » з іменем користувача « ОСОБА_10 », ID НОМЕР_2 (далі - « ОСОБА_9 ») з метою керування протиправною діяльністю ОСОБА_4 , пов`язаною із порушенням громадської безпеки у вигляді вчинення вибухів, що створює небезпеку для життя чи здоров`я людей для залякування населення м. Харкова.

Далі, у період з 24.11.2024 по 07.12.2024 ОСОБА_4 , реалізуючи спільний кримінальний протиправний намір, діючи за вказівками особи із обліковим записом « ОСОБА_9 », діючи з метою виготовлення саморобного вибухового пристрою, здійснив:

- на території ТОВ «Харківський центральний ринок», розташованому по провулку Пискунівському в м. Харкові, придбання хімічного побутового засобу для відбілювання речей, ацетону, аміачної селітри, електролітів;

- поблизу пров. Донбасівський, 17, за невстановлених обставин у невстановленої особи жіночої статі отримав алюмінієву пудру, електричні сірники, аміно-оцтову кислоту;

- на території ринку «Казка», розташованому на перехресті вул. Холодногірська та вул. Полтавський шлях у м. Харкові, придбання клейкої стрічки, електроізоляційної стрічки та шприців;

- в супермаркеті «КЛАСС», розташованому по вул. Дудинській, 1А в м. Харкові, придбання кнопкового стільникового телефону та металевих кульок;

- в АЗК «БРСМ - Нафта», розташованому по вул. Клочківській, 67 в м. Харкові, придбання дистильованої води.

Крім того, у вказаний період часу ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію спільного кримінального протиправного наміру, діючи за вказівками особи із обліковим записом «ІНФОРМАЦІЯ_9», орендував квартиру за адресою: АДРЕСА_2 (номер квартири встановити не виявилось за можливе) для використання як приміщення для виготовлення саморобного вибухового пристрою. Під час перебування за вказаною адресою ОСОБА_4 , діючи за конкретними вказівками особи із обліковим записом « ОСОБА_9 », використовуючи відеозв`язок у застосунку «Telegram» та надсилання фотографій, виготовив вибухову частину саморобного вибухового пристрою.

Далі, у період 07 - 09.12.2024 ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію спільного кримінального протиправного наміру, перемістив вибухову частину саморобного вибухового пристрою до себе додому за адресою: АДРЕСА_1 , де сховав у своїй кімнаті серед особистих речей. Також ОСОБА_4 у вказаний період часу, спорядив виготовлену вибухову частину саморобного вибухового пристрою вражаючими елементами у вигляді уламків артилерійських снарядів та залишків інших боєприпасів.

Крім того, у вказаний період часу ОСОБА_4 за попередньою змовою із особами із обліковими записами «ІНФОРМАЦІЯ_9» та « ОСОБА_7 » визначився із об`єктом вчинення вибуху, а саме будівлею відділу поліції з метою порушення громадської безпеки та залякування населення м. Харкова, а також з метою участі у дестабілізації громадського порядку, що було визначено замовниками як участь у «новому Майдані», публічними діями, направленими проти української влади, засудженням дій територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

У зв`язку із вказаними мотивами, ОСОБА_4 погодився на продовження своєї участі у кримінальній протиправній діяльності, направленій на вчинення терористичного акту у м. Харкові.

Так, о 12 год. 56 хв 09.12.2024 ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію спільного кримінального протиправного наміру, за вказівками особи із обліковим записом «ІНФОРМАЦІЯ_9», прибув до магазину «Алло» за адресою: м. Харків, вул. Полтавський Шлях, 148/2, де придбав стартовий пакет ПрАТ «Київстар» із номером НОМЕР_3 (ІМЕІ картки НОМЕР_4 ) та мобільний телефон марки «ZTE» моделі «Blade A54», IMEI НОМЕР_5 , який мав використати як засіб об`єктивного контролю під час вчинення вибуху.

Після цього ОСОБА_4 повернувся додому за адресою: АДРЕСА_1 , де взяв додатковий верхній одяг у вигляді кофти «худі» та забрав виготовлений саморобний вибуховий пристрій, який помістив до полімерного пакету білого кольору. Крім того, ОСОБА_4 помістив сім-картку з номером НОМЕР_3 до вищезазначеного мобільного телефону «ZTE Blade A54» та, перебуваючи на зв`язку через застосунок «Telegram» із особою на ім`я « ОСОБА_9 », отримав детальні інструкції щодо методів дотримання конспірації під час підготовки та вчинення терористичного акту. Так ОСОБА_4 здійснив установку на мобільний телефон «ZTE Blade A54» програмного забезпечення для здійснення безперервної відеофіксації, а також зробив у штатній коробці з-під вказаного телефону отвір для виведення камери даного мобільного пристрою, після чого помістив туди мобільний телефон. Відомості щодо встановленого програмного забезпечення, облікового запису та паролю ОСОБА_4 передав особі із обліковим записом « ОСОБА_9 » для отримання повного доступу.

Далі, 09.12.2024 близько 13 год. 36 хв. ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою із особами із обліковими записами «ІНФОРМАЦІЯ_9» та « ОСОБА_7 », прибув до адміністративної будівлі дільничного пункту поліції за адресою: м. Харків, пров. Життєрадісний (колишній Ржевський), 13, де біля центрального входу розмістив полімерний пакет білого кольору із виготовленим саморобним вибуховим пристроєм. Також ОСОБА_4 розмістив коробку із мобільним телефоном «ZTE Blade A54» напроти центрального входу задля спостереження за місцевістю особою із обліковим записом « ОСОБА_9 » для прийняття рішення про приведення в дію вибухового пристрою. При цьому, через відсутність осіб у районі спостереження, ОСОБА_4 особою із обліковим записом « ОСОБА_9 » надано вказівку змінити об`єкт посягання на адміністративну будівлю відділу поліції № 2 Харківського районного управління поліції № 3 ГУНП в Харківській області, за адресою: м. Харків, вул. Зброярська (колишня Маліновського), 1, на що ОСОБА_4 погодився.

Далі, 09.12.2024 біля 15 год. 52 хв. ОСОБА_4 , продовжуючи спільний кримінальний протиправний намір, виконуючи вказівки особи із обліковим записом «ІНФОРМАЦІЯ_9», прибув до адміністративної будівлі ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області, за адресою: м. Харків, вул. Зброярська, 1, де розмістив полімерний пакет білого кольору із виготовленим саморобним вибуховим пристроєм всередині у сміттєву урну, яка розташована на перехресті вул. Полтавський Шлях та вул. Зброярська. Далі, у той же період часу ОСОБА_4 розмістив мобільний термінал «ZTE Blade A54» напроти центрального входу вказаної адміністративної будівлі відділу поліції із ввімкненим застосунком для безперервної відео-трансляції задля спостереження за місцевістю особою із обліковим записом «ІНФОРМАЦІЯ_9» для прийняття рішення про приведення в дію вибухового пристрою.

Далі, 09.12.2024 о 16:28 у місці встановлення ОСОБА_4 саморобного вибухового пристрою пролунав вибух, в результаті якого було пошкоджено адміністративну будівлю ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області, автомобілі з державним номерним знаком « НОМЕР_6 », « НОМЕР_7 », « НОМЕР_8 », « НОМЕР_9 » та будівля обласного клінічного перинатального центру.

Згідно з висновком експерта № 479 від 09.04.2024 за результатами проведення судової експертизи з дослідження вибухових речовин, продуктів вибуху (пострілу) та з висновком експерта № 478 від 22.04.2025 за результатами проведення судової вибухотехнічної експертизи, причиною пошкодження 09.12.2024 адміністративної будівлі ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області, розташованої за адресою: м. Харків, вул. Зброярська, буд. 1, є детонаційний вибух саморобного вибухового пристрою.

12.12.2024 о 05 год. 16 хв. ОСОБА_4 затриманий в порядку ст. 208, 615 КПК України.

12.12.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 258 КК України.

12.12.2024 слідчим суддею Київського районного суду м. Харкова стосовно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів - до 09.02.2025 включно, без визначення розміру застави.

03.02.2025 постановою заступника керівника Харківської обласної прокуратури, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 12.03.2025 включно.

05.02.2025 ухвалою Київського районного суду м. Харкова, продовжено строк запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави до 12.03.2025 включно.

05.03.2025 ухвалою Київського районного суду м. Харкова строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 6 місяців, тобто до 12.06.2025 включно.

05.03.2025 ухвалою Київського районного суду м. Харкова, продовжено строк запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою на 60 днів без визначення розміру застави, до 03.05.2025 включно.

28.04.2025 ухвалою Київського районного суду м. Харкова, продовжено строк запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою на 46 днів без визначення розміру застави, до 12.06.2025 включно.

28.05.2025 на підставі ст. 290 КПК України, підозрюваному ОСОБА_4 , його захиснику ОСОБА_6 та законному представнику ОСОБА_4 повідомлено про завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001222 від 09.12.2024 та надано доступ до матеріалів провадження, які складаються з 6 томів.

Під час досудового розслідування, в тому числі шляхом проведення слідчих та інших процесуальних дій, отримано докази того, що з високим ступенем ймовірності підозрюваний, після зміни йому запобіжного заходу на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою, може вчинити дії, які містять ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які не перестали існувати після обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні.

Підозрюваний, захисник, законний представник проти задоволення клопотання сторони обвинувачення заперечували, посилаючись на те, що ОСОБА_4 визнає причетність до скоєного, сприяє встановленню обставин у кримінальному провадженні, критично оцінює власні дії, є неповнолітнім, має міцні соціальні зв`язки, стороною обвинувачення не доведено та не надано доказів на продовження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, з урахуванням даних про особу підозрюваного, який має родину, постійне місце проживання, має подяки, позитивно характеризується. Захисник просив відмовити у задоволенні клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, застосувати інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою останнього або визначити розмір застави.

Відповідно до ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання, слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Під час розгляду клопотання про продовження строків застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою (п. 1 ч. 3 ст. 199 КПК України);

- наявність підстав, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою (п. 2 ч. 3 ст.199 КПК України).

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу (ч. 4 ст. 199 КПК України). Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою (ч. 5 ст. 199 КПК України).

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, заслухавши пояснення учасників провадження, встановив таке.

Згідно ч. 1, 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Судом встановлено, що строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжений до 12 червня 2025 року, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 258 КК України, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна або без такої.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276 - 279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

12.12.2024 ОСОБА_4 затриманий в порядку ст. 208, 615 КПК України.

12.12.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 258 КК України.

Надані стороною кримінального провадження докази у їх обсязі свідчать про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри, яка обґрунтовується такими доказами:

- протоколом огляду місця події від 09.12.2024 (на ділянці місцевості, розташованій на перехресті вулиць Полтавський Шлях, б. 48 та Зброярська, б. 1 м. Харкова, за результатом якого зафіксовано наслідки підриву невстановленого вибухового пристрою біля центрального входу адміністративної будівлі ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області);

- протоколом затримання ОСОБА_4 від 12.12.2024 (згідно якого останнього затримано на підставі ст. 208, 615 КПК України після вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 258 КК України, під час перебування за адресою: АДРЕСА_3 , де останній переховувався від правоохоронних органів);

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 та протоколом пред`явлення останньому особи для впізнання за фотознімками (за результатом яких останній впізнав особу, яка здійснила придбання стільникового телефону «ZTE Blade A54» IMEI1: НОМЕР_5 , IMEI2: НОМЕР_10 , s/n НОМЕР_11 , виявленого в ході огляду місця події безпосередньо після вибуху);

- протоколом огляду комп`ютерних даних від 12.12.2024, а саме відеозаписів з камер зовнішнього спостереження, встановлених на будівлі ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області (на яких зафіксована особа, яка помістила білий пакет із саморобним вибуховим пристроєм до сміттєвої урни, розташованої безпосередньо біля будівлі зазначеного відділу поліції);

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 13.12.2024 (під час якого останній надає покази щодо обставин вчинення інкримінованого кримінального правопорушення ч. 2 ст. 258 КК України та визнає свою вину);

- протоколами слідчих експериментів від 08.01.2025, 13.01.2025 (під час яких підозрюваний ОСОБА_4 надає уточнення щодо обставин, які мають значення для встановлення обставин вчинення інкримінованого кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 258 КК України та визнає свою вину);

- протоколом огляду речей і документів від 20.02.2025, відомостей оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» (якими зафіксовано місцезнаходження мобільного терміналу ОСОБА_4 09.12.2024, під час планування та закладання саморобного вибухового пристрою, який в подальшому детонував біля адміністративної будівлі ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області);

- протоколом огляду речей і документів від 14.03.2025, відомостей оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» (якими зафіксовано місцезнаходження мобільного терміналу ОСОБА_4 09.12.2024, під час планування та закладання саморобного вибухового пристрою, який в подальшому детонував біля адміністративної будівлі ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області);

- висновком експерта №479 за результатами проведення судової експертизи з дослідження вибухових речовин, продуктів вибуху (пострілу);

- висновком експерта №478 за результатами проведення судової вибухотехнічної експертизи;

- протоколом огляду речей від 24.01.2025;

- протоколом огляду речей від 24.01.2025;.

28.05.2025 на підставі ст. 290 КПК України, підозрюваному ОСОБА_4 , його захиснику ОСОБА_6 та законному представнику ОСОБА_4 повідомлено про завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001222 від 09.12.2024 та надано доступ до матеріалів провадження, які складаються з 6 томів.

Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (частина 5 статті 9 КПК України).

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

«Обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волох проти України»).

При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Стаття 277 КПК України визначає вимоги до змісту повідомлення про підозру як процесуального документа. Так, повідомлення про підозру, окрім інших відомостей, має містити зміст підозри.

Достатність належить до оціночної категорії, тому в кожному кримінальному провадженні за внутрішнім переконанням слідчий, детектив, прокурор вирішують питання про достатність рівня підозри, обґрунтування якої (тобто її зміст) лягає в основу процесуального документа. Повідомлення про підозру це суб`єктивне, засноване на відповідній структурі складу злочину, формулювання обвинувачення у формі певної тези, яка лише у процесі досудового розслідування в повному обсязі може перерости у твердження у вигляді обвинувального акта.

Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

З матеріалів, доданих до клопотання вбачається, що ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 258 КК України.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_4 , виходячи з наданих стороною обвинувачення документів слідчий суддя доходить висновку про наявність обґрунтованої підозри, на час розгляду клопотання, щодо можливого вчинення ОСОБА_4 інкримінованого злочину.

Згідно рішень Європейського суду з прав людини у справах «Ilgar Mammadov v. Azerbaijan» § 88, «Erdagozv. Turkey» § 51, «Cebotari v. Moldova» § 48 «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення, зокрема, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Murray v. the United Kingdom». Отже, на початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.

Щодо наявності ризиків, слідчий суддя зазначає таке.

Частиною 5 ст. 9 КПК визначено, що кримінальне процесуальне законодавство застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Прецедентне право Європейської конвенції з прав людини сформулювало підстави, за наявності яких допускається безперервне тримання особи під вартою.

До цих підстав віднесені: наявність ризику, що підозрюваний не з`явиться до суду; вчинить дії, які перешкоджають правосуддю; скоїть інше кримінальне правопорушення; стане причиною громадських заворушень (Tiron v. Romania, § 37; Smirnova v. russia, § 59; Piruzyan v. Armenia, § 94).

Ризик переховування обвинуваченого від суду, крім суворості покарання, має оцінюватись також з врахуванням низки інших релевантних факторів, які можуть або підтвердити цей ризик, або продемонструвати, що він наскільки незначний, що не виправдовує попереднє ув`язнення особи. (Panchenko v. russia, § 106).

Вказаний ризик підлягає врахуванню у світлі таких чинників, як характер людини, його моральні принципи, місце мешкання, робота, сімейні зв`язки та будь-які інші зв`язки з країною, у якій ведеться її переслідування. (Becciev v. Moldova, § 58).

Згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Clooth v. Belgium» серйозність звинувачень може примусити судові органи помістити обвинуваченого під варту з метою попередження спроб подальших правопорушень. Однак необхідно, щоб цей ризик був очевидним, а захід таким, що відповідає обставинам справи, зокрема, минулому та особі обвинуваченого.

Вказані підстави враховані у національному законодавстві.

Зокрема, згідно ст. 178 КПК України суд при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний врахувати ризики неправомірної процесуальної поведінки, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого правопорушення, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого, наявність у нього родини та утриманців, його репутацію тощо.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, суд відмічає, що ризиком не можна вважати прогнозовану подію, настання якої розглядається як цілком гарантоване.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, у цьому випадку обвинувачений, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Таким чином, суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Бессієв проти Молдови» вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Слідчий суддя також вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які на цей час не зменшились та продовжують існувати, а саме: можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування або суду; можливість вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Вимогами ст. 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, зокрема тяжкість покарання, яке загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, в тому числі наявність родини та утриманців, наявність постійного місця роботи, наявність судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались раніше та інші обставини.

Відповідно до ст. 492 КПК України за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, до неповнолітнього з урахуванням його вікових та психологічних особливостей, роду занять може бути застосовано один із запобіжних заходів, передбачених цим Кодексом. Затримання та тримання під вартою можуть застосовуватися до неповнолітнього лише у разі, якщо він підозрюється або обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у статті 177 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу неповнолітньому підозрюваному, суд враховує його особистість, вікові та психологічні особливості, наявність постійного місця проживання та міцність соціальних зв`язків, моральні переконання, майновий стан та зв`язки з державою.

Так, підозрюваному ОСОБА_4 інкримінується вчинення особливо тяжкого злочину проти громадської безпеки в період дії воєнного стану, підозрюваному у разі визнання його винуватим загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з конфіскацією майна або без такої, підозрюваний не має на території України таких соціальних зв`язків, які б на думку слідчого судді превалювали над його зацікавленістю у переховуванні від органів досудового розслідування та суду. При оцінці ризику переховування слідчий суддя також бере до уваги, що після вчинення злочину підозрюваний за допомогою невстановлених осіб залишив місто та прибув до міста Києва з метою переховування від органів досудового розслідування, де проживав у орендованому житлі та був затриманий під час проведення обшуку. Зазначені обставини були встановлені слідчим суддею під час обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та доводять існування ризику можливості переховування від органу досудового розслідування та суду. Крім цього, слідчий суддя вважає доведеним ризик вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється, оскільки вчинення ОСОБА_4 диверсійних дій, які несуть шкоду національній безпеці України, дає підстави вважати про його негативну налаштованість до правоохоронних органів та збройних формувань України.

Проте, слідчий суддя вважає недоведеним та необґрунтованим наявність ризику передбаченого п. 3 ч. 1 ст.177 КПК України в частині можливості незаконного впливу підозрюваного на експертів у цьому кримінальному провадженні. Це припущення прокурора що не ґрунтуються на попередній поведінці підозрюваного.

Враховуючи вищенаведене, наявність зазначених ризиків у їх сукупності, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є виключною обставиною та виправдовує тримання неповнолітнього підозрюваного під вартою та свідчить про неможливість запобігання встановленим ризикам шляхом застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Як зазначалося вище, строк досудового розслідування встановлено до 12.06.2025.

Разом з цим, 28.05.2025 на підставі ст. 290 КПК України, підозрюваному ОСОБА_4 , його захиснику ОСОБА_6 та законному представнику ОСОБА_4 повідомлено про завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001222 від 09.12.2024 та надано доступ до матеріалів провадження, які складаються з 6 томів.

Відповідно до ст. 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Згідно ч. 5 вказаної статті, строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 КПК України, не включається у строки досудового розслідування.

Оскільки строк з 28.05.2025 по 05.06.2025 (час звернення до суду з цим клопотанням) не включається у строки досудового розслідування, відтак слідчий суддя вважає за необхідне продовжити підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у межах строку досудового розслідування, з урахуванням положень ч. 5 ст. 219 КПК України.

За вказаних підстав та обставин, слідчий суддя доходить висновку про необхідність продовження відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме строком - до 21 червня 2025 року.

При постановленні цієї ухвали, слідчий суддя керуючись абз. 8 ч. 4 ст. 183, ч. 6 ст. 176 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, про які зазначено вище, не визначає розмір застави відносно підозрюваного, оскільки останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 258 КК України під час дії воєнного стану.

Керуючись ст. 176, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 497 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити частково.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» у межах строку досудового розслідування, тобто до 23:59 години 21 червня 2025 року, без визначення розміру застави.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним - в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено о 12:20 09.06.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_12