ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2464/25 Справа № 177/537/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2025 року м. Кривий Ріг

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря: ОСОБА_5

обвинуваченого: ОСОБА_6 ( в режимі відеоконференції

з ДУ «Криворізька установа виконання

покарань № 3»

захисника: ОСОБА_7

прокурора: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 26 червня 2025 року, якою застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_6 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч. 1 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Обставини, встановлені судом 1-ї інстанції :

Ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 26 червня 2025 року, до обвинуваченого ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 24.08.2025 року включно, визначивши альтернативний запобіжний захід у виді застави в розмірі 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шість) грн. оо коп.

Судом враховано, що обвинуваченому вже було змінено запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, однак останнім не було виконано покладених на нього обов`язків.

Мотивуючи вказане рішення, суд зазначив про вагомість ризиків передбачених п.п. 1,2,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Доводи апеляційної скарги:

Із вказаним судовим рішенням не погодився захисник ОСОБА_7 та оскаржив в апеляційному порядку .

В апеляційній скарзі просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову, якою застосувати до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що судом першої інстанції безпідставно та необґрунтовано обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки обвинувачений хворий та потребує операції на суглобах, має постійне місце проживання.

Сторона захисту наголошує, що справа перебуває на розгляді досить тривалий час, однак досі не прийнято рішення, вважає обвинувачення необґрунтованим та недоведеним.

Зазначає, що ризик спотворення чи знищення доказів не підтверджений, оскільки всі докази вже вилучені та приєднанні до справи.

Позиції сторін в суді :

В судовому засіданні захисник ОСОБА_7 підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити з підстав зазначених в ній.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав позицію захисника.

Прокурор ОСОБА_8 в судовому засіданні просила рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.

Висновки суду:

Заслухавши суддю доповідача, думку захисника та прокурора, перевіривши матеріали, що надійшли на запит апеляційного суду в порядку ст. 422-1 КПК України, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

При розгляді апеляційної скарги колегія суддів перевіряє дотримання судом вимог ст.ст. 177, 178, 194 КПК України і бере до уваги сукупність усіх чинників і обставин, передбачених зазначеними нормами кримінального процесуального закону.

Колегією суддів встановлено, що в провадженні Криворізького районного суду Дніпропетровської області перебувають матеріали об`єднаного кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , внесеного в ЄРДР № 00000322 від 11.04.2022 року у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 0000095 від 17.04.2023 року за ч.1 ст. 125 КК України.

12 квітня 2022 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу відносно ОСОБА_6 у рамках кримінального провадження № 00000322 від 11.04.2022 за ч. 4 ст. 185 КК України, застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 08 червня 2022 року, визначивши альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 49 620 (сорок дев"ять тисяч шістсот двадцять) грн., який неодноразово продовжувався.

Ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 23.01.2023 змінено обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою на запобіжних захід у виді домашнього арешту в певний період доби.

Після застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді домашнього арешту, останнім не було дотримано покладених на нього обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України. У зв`язку з чим судом було оголошено ухвалу про привід, яка не виконувалась через відсутність його за місцем проживання та в результаті ухвалою суду від 06.06.2023 обвинуваченого ОСОБА_6 оголошено в розшук, провадження в справі зупинено.

Після встановлення місця знаходження обвинуваченого ОСОБА_6 , останній, будучи обізнаним про здійснення судового розгляду кримінального провадження, щодо нього до суду не з`являвся.

У подальшому, від прокурора надійшло клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу обвинуваченого ОСОБА_6 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, яке подано одночасно з клопотання про застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, яке ухвалою суду від 09.01.2025 задоволено.

Обвинувачений ОСОБА_6 26.06.2025 доставлений до суду на виконання ухвали суду від 09.01.2025.

Ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 26.06.2025 до обвинуваченого ОСОБА_6 у рамках об`єднаного кримінального провадження № 00000322 від 11.04.2022 за ч. 4 ст. 185 КК України та № 0000095 від 17.04.2023 року за ч.1 ст. 125 КК України застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 днів тобто до 24.08.2025 року включно, з визначенням альтернативного запобіжного заходу у виді застави, у розмірі 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень 00 копійок.

Клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого, мотивується наявністю ризиків, передбачені п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину. за вчинення якого законом передбачено відповідальність у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 8 років .

Суд першої інстанції прийшов до правильного висновку та задовольнив клопотання прокурора, обравши обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави та обґрунтовано встановив, що обраний обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, позбавляє можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема і ухиленню від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення.

В обґрунтування прийнятого рішення суд вказав, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та виконання обвинуваченим ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків.

Ураховуючи викладене, а також практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони суспільних прав та інтересів, оскільки прокурор довів наявність ризику переховування від суду з урахуванням тяжкості покарання за інкримінований злочин, який не зменшився, та у сукупності з іншими встановленими обставинами колегія суддів вважає, що вказане виправдовує подальше тримання обвинуваченого під вартою.

Судом першої інстанції також враховано, що після зміни обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, останній не виконував покладені на нього обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, крім того останній змінив місце свого проживання, не повідомивши суд, тим самим, порушив покладені на нього обов`язки, що беззаперечно свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, переховування від суду з чим погоджується і колегія суддів.

Крім того враховуючи характеристику обвинуваченого у якого відсутні стійкі соціальні зв`язки, відповідно до ухвали Криворізького районного суду Дніпропетровської області перебував у розшуку, розуміючи тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у випадку визнання його винуватим, беззаперечно свідчить про наявність ризику переховування від суду.

Також враховуючи, що обвинувачений не визнає своєї вини у вчиненні кримінальних правопорушень, у зв`язку з об`єднанням кримінальних проваджень судовий розгляд знаходиться на стадії підготовчої частини судового засідання, у зв`язку з чим наявний ризик впливу обвинуваченого на свідків, задля перешкоджання встановленню істини по справі чи змінили показання на його користь.

Про наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення свідчить відсутність в обвинуваченого офіційного джерела доходу.

Крім того, згідно ухвали Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 26.02.2024 в провадженні цього суду перебуває кримінальне провадження № 0000662 від 16.10.2023 за ч. 4 ст. 185 КК України щодо ОСОБА_6 , обставини якого є ідентичними провадженню, яке розглядає Криворізький районний суд Дніпропетровської області, ОСОБА_9 вчинено злочин 15.10.2023, тобто, у період перебування останнього в розшуку, оголошеного ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 06.06.2023.

Отже, ураховуючи наявність ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що на даній стадії кримінального провадження є підтвердженою неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, як на тому наполягає сторона захисту.

Підстав, які б виключали можливість застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не вбачається, доказів на підтвердження неможливості на даний час перебування ОСОБА_6 під вартою, суду не надано.

Таким чином, вирішуючи питання доцільність застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 суд першої інстанції в повній мірі обґрунтував своє рішення щодо необхідності застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження.

З огляду на зазначене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що зміна або застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та виключити ризики, пов`язані із звільненням останньої із під варти.

Оскільки дані кримінальні провадження було об`єднано, станом на дату застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою судовий розгляд знаходиться на стадії підготовчого судового засідання, отже докази по справі не досліджено та не долучено до матеріалів кримінального провадження у зв`язку з чим існує ризик знищення або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, тому колегія суддів не приймає до уваги дане твердження сторони захисту.

На думку колегії суддів у зв`язку з тим, що обвинувачений ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, одне з яких відносяться до тяжких злочинів за які передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 8 років, розуміючи тяжкість понесеного покарання у разі визнання останнього винним у вчинені інкримінованого злочину може переховуватись від суду з метою уникнення понесення покарання, тому дана належна процесуальна поведінка обвинуваченого наразі можлива лише при застосуванні обраного запобіжного заходу.

На думку колегії суддів обвинувачений перебуваючи на волі може незаконно впливати на свідків, знаючи їх адреси з метою примушення їх до зміни своїх показань.

Колегія суддів вважає, що враховуючи дані про обвинуваченого, який офіційно не працевлаштований, не має засобів для існування, в офіційно зареєстрованому шлюбі не перебуває, не має міцних соціальних зв`язків, отже відсутні будь-які стримуючі фактори для забезпечення належної, законної поведінки, у разі обрання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, що беззаперечно свідчить про наявність заявлених ризиків.

Твердження сторони захисту, щодо порушення розумних строків при розгляді кримінального провадження не спростовує необхідність застосування до обвинуваченого запобіжного заходу, а викликана складністю кримінального провадження, великим обсягом доказів, що належить дослідити, а саме по собі не утворює підстав для звільнення з під варти та не свідчить про неможливість застосування даного виду запобіжного заходу.

Крім того значна тривалість розгляду зазначеного кримінального провадження зумовлена неявкою саме обвинуваченого в судові засідання, порушення обвинуваченим покладених на нього обов`язків під час застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, розшук обвинуваченого який зайняв значний час. У зв`язку з чим колегія суддів не вбачає порушення розумних строків під час розгляду об`єднаного кримінального провадження та вважає за доцільне на даному етапі застосувати до обвинуваченого запобіжний захід, пов`язаний з триманням під вартою.

Твердження сторони захисту про наявність у обвинуваченого постійного місця проживання як підстави застосування до нього іншого запобіжного заходу не знайшло свого підтвердження. Оскільки обвинуваченому вже було змінено запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, однак останній не довів свою належну процесуальну поведінку, а тому факт наявності місця проживання не може слугувати беззаперечною підставою для обрання більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Твердження захисника щодо тяжкого стану здоров`я обвинуваченого та неможливості перебування його в умовах ізоляції від суспільства не обґрунтовано та не підтверджено жодними доказами у зв`язку з чим не приймається до уваги колегією суддів.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що наразі тримання обвинуваченого під вартою, з заставою у визначеному розмірі є обґрунтованими та виправданими, оскільки виключно в такому виді можливо забезпечити досягнення мети визначеної у ст. 177 КПК України.

За таких обставин, апеляційний суд не знаходить підстав для скасування ухвали суду з тих мотивів, які наведені в апеляційній скарзі захисника, оскільки судом постановлено ухвалу у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, ухвала по своїй суті є правомірною, справедливою відповідно до об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог закону, з наведенням достатніх мотивів та підстав.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується із рішенням суду першої інстанції, оскільки суддею під час розгляду клопотання прокурора були в повній мірі досліджені обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування тримання під вартою, перевірено наявність обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не продовжують існувати і вони виправдовують тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 зважаючи на те, що судовий розгляд ще триває.

Таким чином, перевіривши ухвалу суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що підстави для її скасування відсутні, всі доводи апеляційної скарги захисника були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б були підставою для скасування або зміни ухвали суду, колегією суддів не встановлено, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 182 , 183 , 194 , 376 , 405 , 407 , 422-1 КПК України , колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 26 червня 2025 року, якою застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_6 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч. 1 ст. 125 КК України - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: