Справа № 308/854/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , подане у об`єднаному кримінальному провадженні № 0002352, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.12.2024, про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту

щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця за національністю, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, військовослужбовця військової служби за контрактом, УБД,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України,

встановив:

Зі змісту розглядуваного клопотання встановлено, що слідчим відділом Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування в рамках матеріалів кримінального провадження № 0002352 від 25.12.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України та в рамках матеріалів кримінального провадження № 0001275 від 12.06.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, які об`єднані в одне кримінальне провадження за № 0002352.

Вказано, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а саме в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вчиненого з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб.

Прокурор в клопотанні зазначає, що з урахуванням характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується підозрюваному, обставини вчинення правопорушення, тяжкості покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, сторона обвинувачення вважає, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відповідає меті, з якою він застосовується. Даний запобіжний захід позбавляє можливості підозрюваного перешкодити кримінальному провадженню, ухилитися від органів досудового розслідування та суду, а також мати можливість незаконно впливати на учасників провадження як на стадії досудового розслідування так і під час судового розгляду.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив таке задовольнити.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні та підозрюваний просили застосувати домашній арешт в нічний період доби.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши та оцінивши докази, якими обґрунтовуються клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Витягом з ЄРДР стверджується, що Ужгородським районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції у Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0002352 від 25.12.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

В клопотанні вказано, що вказане кримінальне провадження об`єднане з кримінальним провадженням № 0001275 від 12.06.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

За ухвалою слідчого судді від 30.06.2025 у справі №308/9305/25 (провадження №1-кс/308/3898/25) постановлено обрати у кримінальному провадженні №0001275, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.06.2025, щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю, строком до 25.08.2025 включно.

За постановою прокурора від 25.08.2025 строк досудового розслідування у об`єднаному кримінальному провадженні № 0002352 продовжено до трьох місяців, тобто до 26.09.2025.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Крім того, відповідно до вимог ч. 6 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

Кримінальний процесуальний кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, яка за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (справа «Нечипорук і Йонкало проти України», 42310/04, § 219, 21.04.2011р.).

Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57).

Слідчий суддя враховує, що обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України була предметом дослідження при постановленні слідчим суддею ухвали про обрання запобіжного заходу.

Також, наразі така у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України, підтверджується протоколом допиту свідка ОСОБА_6 , протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_6 , протоколами пред`явлення особи для впізнання, протоколом затримання особи ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України, повідомленням про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, повідомленням про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, показаннями свідків, протоколами проведення обшуків, речовими доказами, протоколами проведення НСРД.

В судовому засіданні знайшов своє підтвердження вказані в клопотанні та заявлені прокурором ризик можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні; вчинення інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Так, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України. Санкція статті відносить інкриміноване кримінальне правопорушення до тяжкого. Отже, очікування можливого суворого вироку може мати значення. При чому ризик втечі повинен оцінюватися у світлі таких факторів, як характер людини, її моральні принципи, місце проживання, робота, засоби до існування, сімейні зв`язки, а також будь-які інші зв`язки з країною, в якій особу притягнуто до кримінальної відповідальності (рішення у справі «Becciev v. Moldova», п. 58).

Більш того, слід врахувати ту обставину, що ймовірно вчинене підозрюваним кримінальне правопорушення у сфері недоторканості державних кордонів, який вчинено в умовах воєнного стану, тобто особа використала найбільш несприятливий для країни час, тяжкі обставини та умови, в яких опинилося суспільство, що свідчить про підвищений рівень суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення; має високий ступінь суспільної небезпеки, становить серйозну загрозу для здоров`я і добробуту людей і справляє негативний вплив на економічні та політичні основи суспільства у державі.

Вказане в сукупності дає підстави слідчому судді прийти до висновку, що існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.

Слідчий суддя, беручи до уваги обставини вчиненого правопорушення, враховуючи, що докази по кримінальному провадженню в повному обсязі не зібрано, вважає, що ОСОБА_4 перебуваючи на волі, може впливати на свідків з метою дачі, зміни показань на його користь.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слідчий суддя враховує, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України). За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. Вказане в сукупності свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1ст. 177 КПК України.

Крім того слідчий суддя вважає доведеним ризик можливого продовження злочинної діяльності підозрюваним, так як в Україні триває призов на військову службу по мобілізації, при цьому обмежено виїзд за кордон чоловіків віком від 18 до 60 років, а відтак будучи обізнаним зі способами перетину державного кордону, підозрюваний може надавати бажаючим нелегально покинути Україну вказівки та поради щодо такого перетину за грошову винагороду.

Більш того 13.08.2025 ОСОБА_4 вручено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України.

Разом з тим, вирішуючи питання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , слідчий суддя враховує дані встановлені в ухвалі від 30.06.2025, а саме те, що останній має постійне місце проживання, військовослужбовець, який згідно довідки командира військової частини НОМЕР_1 брав участь в антитерористичній операції з 2019 року, стан здоров`я останнього, який згідно з виписок із медичної карти амбулаторного хворого, довідки ВЛК від 21.02.2025, має діагноз: посттравматичний стресовий розлад, помірно виражений, дисфоричний вріант, наслідки мінно-вибухової травми від 23.08.2022, що значно мінімізує вищевказані ризики.

В судовому засіданні не встановлено будь-яких даних про зменшення чи відсутність вищевказаних ризиків, що слугували б підставою для застосування щодо ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, аніж домашній арешт. Разом з тим під час розгляду клопотання слідчим суддею не встановлено порушення підозрюваним умов ухвали суду від 30.06.2025, що свідчить про належне виконання ним процесуальних обов`язків, а відтак про підставність зміни запобіжного заходу в частині тримання ОСОБА_4 під домашнім арештом цілодобово на визначений період доби.

Суд приймає до уваги підстави, які перешкоджають завершенню досудового розслідуванню, зокрема проведення судово-психіатричної експертизи, призначеної за постановою від 08.08.2025.

З огляду на вказане, зважаючи на необхідність дотримання цілей кримінального провадження, загальних засад кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для продовження підозрюваному раніше обраного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з визначенням такого в нічний період доби з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, й визначених у резолютивній частині цієї ухвали.

Саме такий перелік обов`язків, разом з запобіжним заходом у вигляді домашнього арешту у нічний період доби, на думку слідчого судді, буде достатнім та зможе запобігти вищеописаним ризикам.

Керуючись ст.ст.176, 178, 181, 184, 186, 193, 194, 196, 309, 310 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під домашнім арештом строком на два місяці.

Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- не залишати місце свого фактичного проживання за адресою АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду у період доби з 22 години 00 хвилин по 06 годину 00 хв.

- прибувати за викликом до слідчого, який здійснює досудове розслідування, прокурора, який здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням, та суду;

- повідомляти слідчого, який здійснює досудове розслідування, прокурора, який здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням та суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- здати на зберігання у відповідні органи державної влади паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, а саме до ГУ ДМС у Закарпатській області.

Строк дії ухвали визначено до 26 вересня 2025 року включно.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі невиконання вищезазначених обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.

Контроль за виконанням ухвали слідчого судді доручити органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного та покласти на прокурора у об`єднаному кримінальному провадженні 0002352.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1