УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.07.2025 року cлідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000414 від 01.04.2025 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, громадянина України, українця, із неповною вищою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 146 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, СВ Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000414 від 01.04.2025 року за ознаками злочинів, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 146 КК України.

В рамках вказаного кримінального провадження, за обставин викладених у письмовому вигляді у клопотанні, 03.06.2025 року ОСОБА_4 було затримано за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України та в цей же день повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України за кваліфікуючими ознаками: вимога передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, за попередньою змовою групою осіб, з погрозою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

26.06.2025 року ОСОБА_4 було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 146 КК України.

Наразі відносно підозрюваного ОСОБА_4 діє запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, строк дії якого спливає 25.07.2025 року.

Сторона обвинувачення звертається з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , обґрунтовуючи його тим, що завершити досудове розслідування у зазначеному кримінальному провадженні не виявляється можливим, оскільки для повного, об`єктивного і всебічного дослідження всіх обставин кримінального провадження необхідно виконати ряд слідчих і процесуальних дій, проведення яких потребує додаткового часу, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшились та продовжують існувати.

У судовому засіданні -

Прокурор оголосив подане клопотання, його вимоги підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити. Долучив до клопотання копію ухвали слідчого судді про продовження строку запобіжного заходу відносно підозрюваного.

Захисник підозрюваного долучив до клопотання письмове заперечення, заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на обставини, викладені у письмовому запереченні, просив відмовити у задоволенні клопотання та визначити підозрюваному заставу або застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Короткий виклад позиції сторони захисту у письмовому запереченні: клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу стосовно є необґрунтованим та формальним, а наявність ризиків у кримінальному провадженні, наведених у ст.177 КПК України жодними обставинами та доказами не підтверджені. Клопотання прокурора не містить зазначення конкретних обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшились або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою. Сторона захисту заперечує наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які прокурор наводить як підставу для обрання найсуворішого запобіжного заходу тримання під вартою без визначення розміру застави. Заявлені ризики не мають фактичного підтвердження, а їх формулювання є шаблонними, необґрунтованими і суперечать практиці ЄСПЛ. Підозрюваний має постійне зареєстроване місце проживання, за яким фактично проживає. Немає жодного підтвердження намірів залишити територію України або уникнути участі в провадженні. Відсутні будь-які обставини, що свідчать про можливість впливу підозрюваного на збереження доказів. Раніше підозрюваний не вчиняв жодних дій, спрямованих на приховування або знищення доказів. Свідків у кримінальному провадженні фактично не має, до матеріалів клопотання долучені відомості виключно про двох потерпілих. У матеріалах справи немає жодного доказу тиску або погроз з боку підозрюваного в адресу потерпілих з моменту повідомлення іншим особам про підозру в цьому провадженні. Потерпілий ОСОБА_7 у своїх допитах змінює характер оцінки подій: від заяв про «прямі погрози» до згадки лише про «загальний психологічний тиск». Таким чином відсутні докази будь-якого впливу на свідків, тому посилання на цей ризик не відповідає вимогам закону. У клопотанні не конкретизовано, у чому саме полягає потенційне перешкоджання. Не вказано жодних дій підозрюваного, які б заважали слідству. Посилання прокурора базується на припущеннях, а не на об`єктивних фактах. Підозрюваний не був раніше судимий, не перебував у розшуку, не вчиняв інших правопорушень. У матеріалах справи відсутні будь-які фактичні дані про наміри чи підготовку нових злочинних дій. Таким чином ризик продовження злочинної діяльності не підтверджений належними доказами. Підозра ОСОБА_4 є об`єктивно необґрунтованою. У протоколах допиту потерпілих відсутня належна фіксація фактів реальної загрози. Доказова база, покладена в обґрунтування повідомлення про підозру, є неповною, фрагментарною та не підтверджує безпосередню причетність ОСОБА_4 до інкримінованого правопорушення. Є підстави для визначення підозрюваному розміру застави.

Підозрюваний підтримав думку свого захисника, заперечував наявність ризиків, просив визначити альтернативний запобіжний захід.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Дослідивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 03.06.2025 року ОСОБА_4 було затримано за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України та в цей же день повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України за кваліфікуючими ознаками: вимога передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, за попередньою змовою групою осіб, з погрозою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

26.06.2025 року ОСОБА_4 було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 146 КК України.

У справі «Мироненко і Мартенко проти України» від 10.12.2009 року ЄСПЛ зазначив, що компетентний суд повинен перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої буде здійснено затримання, та законність мети цього затримання й подальшого тримання під вартою.

Згідно п. 32 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

До того ж, за відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри (рішення у справі «Чеботарі проти Молдови» (Cebotari v. Moldova), N 35615/06, п.48, від 13 листопада 2007 року).

Так, слідчим суддею встановлено, що обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочинів, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 146 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні матеріалами, доданими в обґрунтування клопотання, зокрема: показаннями потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , якими підтверджуються обставини вчинення кримінальних правопорушень; протоколами пред`явлення впізнання за фотознімками за участю потерпілих, які впізнали підозрюваних ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_4 , як осіб, що вимагали в них грошові кошти; протоколом огляду місця події від 24.04.2025, в ході якого виявлено транспортний засіб марки «БМВ М5» д.н.з. НОМЕР_1 , яким незаконно заволоділи підозрювані; протоколом затримання ОСОБА_13 у порядку ст. 208 КПК України, в ході якого в останнього вилучено предмет схожий на пістолет та ніж, які ОСОБА_13 використовував у своїй злочинній діяльності для здійснення погроз та психологічного тиску на потерпілого ОСОБА_7 , з метою вимагання грошових коштів; протоколом затримання ОСОБА_12 у порядку ст. 208 КПК України, в ході якого в останнього вилучено предмет схожий на ніж, який ОСОБА_12 використовував у своїй злочинній діяльності для здійснення погроз та психологічного тиску на потерпілого ОСОБА_7 , з метою вимагання грошових коштів; протоколом затримання ОСОБА_11 у порядку ст. 208 КПК України, в ході якого в останнього вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «БМВ М5» д.н.з. НОМЕР_1 , яким незаконно заволоділа у потерпілого ОСОБА_7 вказана група; протоколами огляду заявника ОСОБА_7 , вручення йому грошових коштів та добровільної видачі, якими підтверджується заволодіння грошовими коштами останнього; протоколами про результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій спостереження за особою, якими підтверджуються обставини вчинення кримінальних правопорушень та причетність до них ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_4 ; протоколами про результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій аудіо-, відео- контроль особи, якими підтверджуються обставини вчинення кримінальних правопорушень та причетність до них ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_4 , а також надання ОСОБА_11 наказів та вказівок іншим учасникам організованої групи ОСОБА_12 та ОСОБА_13 ; вилученими у підозрюваних мобільними телефонами, та інформацією, що в них міститься (листування та голосові повідомлення, що стосуються діяльності організованої групи).

На підставі зазначеного, слідчий суддя вважає, що надані стороною обвинувачення матеріали, які долучені до клопотання, на даній стадії досудового розслідування повністю доводять обґрунтованість підозри у можливому вчиненні ОСОБА_4 злочинів, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 146 КК України.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду від 05.06.2025 року відносно підозрюваного ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком до 25.06.2025 року, який в подальшому солідчим суддею було продовжено до 25.07.2025 року.

Отже, оскільки строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 спливає 25.07.2025 року, прокурор просить продовжити останньому строк дії запобіжного заходу посилаючись на те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, встановлені слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу не зменшились та продовжують існувати, а закінчити досудове розслідування не видається за можливе з об`єктивних причин.

По кримінальному провадженню №0000414 від 01.04.2025 року виконані слідчі дії, спрямовані на отримання та перевірку отриманих доказів у ньому, водночас, завершити досудове розслідування до закінчення строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 не надається можливим, оскільки з метою повного, об`єктивного та всебічного розслідування кримінального провадження необхідно ще:

-отримати висновки експертів за експертною спеціальністю 3.1. «Балістичне дослідження вогнепальної зброї та бойових припасів до неї», 3.2 «Балістичне дослідження слідів зброї, слідів пострілу та ситуаційних обставин пострілу», 9.5 «Молекулярно-генетичні дослідження» та долучити їх до матеріалів кримінального провадження;

-у випадку отримання висновків судових балістичних експертів про приналежність того чи іншого предмета до категорії вогнепальної зброї чи боєприпасів внести відповідні відомості до ЄРДР та вручити нові підозри у вчиненні кримінальних правопорушень;

-здійснити огляди мобільних телефонів, які вилучено у підозрюваних, з метою отримання інформації, що має значення для досудового розслідування, склавши при цьому відповідні протоколи;

-призначити комплексні судові експертизи за експертними спеціальностями 7.2 «Дослідження диктора за фізичними параметрами усного мовлення, акустичних сигналів та середовищ» та 20.2 «Семантико-текстуальне дослідження» отримати їх висновки та долучити до матеріалів кримінального провадження;

-за результатами проведення вказаних експертиз та огляду мобільних пристроїв призначити судово-психологічну експертизу, з метою встановлення індивідуально-родових статусів підозрюваних у злочинній групі;

-здійснити тимчасовий доступ до речей і документів, що перебувають у володінні операторів мобільного зв`язку;

-здійснити тимчасовий доступ до речей і документів, що перебувають у володінні банківських установ;

-отримати відповідь з національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів;

-зібрати характеризуючі матеріали відносно підозрюваних;

-встановити факти вчинення інших кримінальних правопорушень вказаними підозрюваними на території інших регіонів України;

-встановити інших невстановлених у вказаному кримінальному провадженні осіб, причетних до вчинення злочинів та повідомити їм про підозру у вчиненні злочинів.

На підставі чого, ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси було продовжено строк досудового розслідування кримінального провадження №0000414 від 01.04.2025 року до 5 (п`яти) місяців, тобто до 25.09.2025 року.

Отже, слідчий суддя вважає обґрунтованими наявність обставин, які перешкоджають завершити досудове розслідування у кримінальному провадженні до моменту закінчення строку дії запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 , оскільки проведення вищевказаних слідчих та процесуальних дій забезпечить повне, всебічне та неупереджене досудове розслідування, а отримані в результаті проведення таких процесуальних дій відомості, матимуть значення доказів у кримінальному провадженні, оскільки підтвердять або спростують причетність підозрюваного до вчинення інкримінованих йому злочинів за обставинами кримінального провадження.

Щодо продовження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя прийшов до наступного.

Враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочинів, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 146 КК України, покарання у вигляді позбавлення волі від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна, яке імовірно загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні злочинів у випадку направлення обвинувального акту до суду, а також суспільно-небезпечний характер інкримінованих підозрюваному злочинів, відсутність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, слідчий суддя приходить до переконання, що ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, у вигляді можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду в рамках даного кримінального провадження продовжує існувати.

Щодо продовження існування ризику знищення або спотворення речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин злочину, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя, враховуючи характер злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 , зокрема, можливої причетності до його вчинення значної кількості інших осіб, з огляду на те, що досудове розслідування наразі не завершене, процес збирання доказів у кримінальному провадженні триває, слідчий суддя вважає, що ризик того, що підозрюваний може знищити або сховати речі, які містять відомості про злочин, у вчинені якого він підозрюється наразі продовжує існувати.

Також, слідчий суддя вважає, що продовжує існувати ризик впливу на потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у цьому кримінальному провадженні, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки показання потерпілих є процесуальними джерелами доказів та можуть мати важливе значення в контексті предмету доказування. Отже, ризик впливу на потерпілих існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. Існування вказаного ризику також підтверджується протоколами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій аудіо, відеокнтролю особи, з яких вбачається, що ОСОБА_4 погрожував фізичною розправою потерпілим.

Крім того, ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки станом на теперішній час органом досудового розслідування не встановлено всіх осіб, причетних до вчинення злочинів, а отже, перебуваючи не під вартою, ОСОБА_4 матиме можливість підтримувати зв`язок із такими особами, тим самим сприяти їх переховуванню від органу досудового розслідування та, як наслідок, ухиленню від кримінальної відповідальності за вчинені злочини.

Викладене свідчить про наявність обставин, передбачених ч. 3 ст. 199 КПК України, що в свою чергу свідчить про наявність правових підстав для продовження строку дії запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).

Підстав для застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного ОСОБА_4 в судовому засіданні встановлено не було з огляду на їх м`якість, а також встановлення в судовому засіданні продовження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, що не забезпечить належне виконання підозрюваним обов`язків.

З огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі які стосуються наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_4 злочинів, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 146 КК України, а також продовження існування в рамках даного кримінального провадження ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 , можливо шляхом продовження дії відносно такої особи виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відтак підстав для застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу слідчим суддею встановлено не було.

Враховуючи те, що ризики не зникли та продовжують існувати, а в рамках кримінального провадження необхідно провести ряд процесуальних дій, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення про продовження підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування підлягає задоволенню.

У відповідності до положення п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, у зв`язку з чим, враховуючи те, що злочини у вчинені яких підозрюється ОСОБА_4 вчинені із погрозою застосуванням насильства, слідчий суддя вважає за необхідне не визначати розмір застави підозрюваному.

Керуючись ст. ст. 177, 182, 183, 197, 199, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 21.09.2025 року, включно, в межах строку досудового розслідування, з утриманням в Державній установі « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1