Справа №705/1776/25
1-в/705/188/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2025 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умань клопотання т.в.о. начальника державної установи «Старобабанівська виправна колонія №92» про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Уфа Башкірської Автономної Республіки, Російської Федерації, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, який відбуває покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 21.11.2019, яким засуджений за ч. 4 ст. 187 КК України до 11 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю,

У С Т А Н О В И В:

До Уманського міськрайонного суду Черкаської області надійшло клопотання т.в.о. начальника державної установи «Старобабанівська виправна колонія №92» про заміну засудженому ОСОБА_4 невідбутої частини покарання більш м`яким.

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_4 відбуває покарання у державній установі за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 21.11.2019, яким засуджений за ч. 4 ст. 187 КК України до покарання у виді 11 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 визначено відраховувати 25.10.2017 та зараховано у строк покарання, призначеного за даним вироком, строк попереднього ув`язнення в межах даного кримінального провадження відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 09.07.2020 в порядку ч. 2 ст. 404 КПК України вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 21.11.2019, в частині покарання щодо ОСОБА_4 залишено без змін.

Початок строку відбування покарання: 25.10.2017. Кінець строку відбування покарання 25.10.2028.

Станом на 20.03.2025 засуджений ОСОБА_4 відбув 2/3 строку покарання 07 років 04 місяці 25 днів, невідбута частина становить 03 роки 07 місяців 05 днів.

З 26.07.2023 відбуває покарання в державній установі «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)». За період відбування покарання характеризується позитивно.

Адміністрація колонії вважає, що засуджений ОСОБА_4 став на шлях виправлення, у зв`язку з цим вважають, що до нього може бути застосовано заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням у вигляді обмеження волі, тому і звернулися до суду з цим клопотанням.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання оскільки вважає, що засуджений під час відбування покарання став на шлях виправлення.

Представник установи в судове засідання не з`явився, на адресу суду подав письмову заяву, у якій просить розглянути клопотання у його відсутність, подання підтримує та просить суд його задовольнити.

Засуджений ОСОБА_4 в судове засідання доставлений не був, подав до суду заяву, в якій просив судовий розгляд проводити у його відсутність, клопотання просить задовольнити.

Суд, вислухавши думку прокурора, врахувавши позицію представника установи та засудженого, дослідивши матеріали клопотання та матеріали особової справи засудженого, прийшов до наступного.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Згідно статті 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим, зокрема не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і вчинила нове умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.

У відповідності до п. п. 2, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002 р. умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким того, що засуджений став на шлях виправлення (ч. 3 ст. 82 КК України). Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ч. 1 ст. 82 КК може застосовуватися до осіб, які відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі на певний строк. При цьому більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині КК для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутий строк покарання, призначеного вироком.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 засуджений 21 листопада 2019 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 4 ст. 187 КК України до покарання у виді 11 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 визначено відраховувати з 25.10.2017, зарахувавши строк попереднього ув`язнення в межах даного кримінального провадження, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. Запобіжний захід у виді тримання під вартою засудженому ОСОБА_4 залишено без змін.

Вирішуючи питання, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення клопотання, суд враховує дані, що характеризують засудженого, його поведінку за весь період відбування покарання, наявність заохочень та стягнень, відношення до праці.

Як вбачається з матеріалів клопотання та матеріалів особової справи засудженого, початок строку покарання рахується з 25.10.2017, кінець строку покарання 25.10.2028.

На даний час засуджений відбув більш ніж 2/3 строку покарання, що надає йому право на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням, відповідно до ст. 82 КК України.

З досліджених в судовому засіданні матеріалів особової справи засудженого вбачається, що ОСОБА_4 під час утримання в державній установі «Роменська виправна колонія (№ 56)» характеризувався позитивно, до праці залучався, за що 3 рази заохочувався правами начальника установи, стягнень не мав.

З 26.07.2023 відбуває покарання в ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)».

Згідно характеристики на засудженого ОСОБА_4 від 20.03.2025, за час відбування покарання характеризується позитивно. Працевлаштований на виробництві установи, а саме плетіння малопомітної маскувальної перешкоди, за що 2 рази заохочувався правами начальника установи. Режим відбування покарання не порушує. Стягнень не має.

Рішенням комісії установи від 04.07.2024 переведений з дільниці ресоціалізації до дільниці соціальної реабілітації. За час відбування такого покарання зарекомендував себе позитивно. Режим відбування покарання не порушував, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, стягнень не мав. Працевлаштований на посаді каменотеса, за що 3 рази заохочувався правами начальника установи.

Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. На заходи профілактично-виховного характеру реагує позитивно, робить належні висновки. За характером спокійний, врівноважений, в середовищі засуджених неконфліктний. Підтримує рівні та доброзичливі стосунки із засудженими позитивної спрямованості.

Має заборгованість за вироком суду щодо солідарного стягнення процесуальних витрат, матеріальної та моральної шкоди, але виконавчі листи щодо примусового утримання до установи виконання покарань не надходили.

Засуджений ОСОБА_4 сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, тому до нього може бути застосовано заміна невідбутої частини покарання більш м`яким, у виді обмеження волі.

Крім того, у відповідності до довідки начальника дільниці соціальної реабілітації ДУ СВК № 92, затвердженої 20.03.2025, засуджений ОСОБА_4 за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та ПВР колонії, має 8 заохочень. Стягнень не мав.

Суд враховує, що згідно з ч.1 ст.6 Кримінально-виконавчого кодексу України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким має надзвичайно важливе значення для виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

За змістом ст. 82 КК при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким засудженому невідбута частина покарання, призначеного за вироком суду, замінюється більш м`яким покаранням, яке засуджений продовжує відбувати. Така заміна покарання означає, що засуджений фактично достроково звільняється від відбування більш тяжкого виду покарання, однак замість того призначається більш м`який вид покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 КК більш м`яке покарання призначається у межах строків, установлених у Загальній частині КК для даного (тобто обраного судом більш м`якого) виду покарання і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

За приписами ст.61 КК України покарання у виді обмеження волі полягає у триманні особи в кримінально-виконавчих установах відкритого типу без ізоляції від суспільства в умовах здійснення за нею нагляду з обов`язковим залученням засудженого до праці.

Обмеження волі встановлюється на строк від одного до п`яти років.

Згідно положень ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За приписами ч.1 ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

При цьому, судом враховується, що через дотримання засад призначення покарання реалізуються принципи справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Із урахуванням встановлених обставин, наведених обґрунтувань та аргументації, зважаючи на фактичне відбуття засудженим встановленої законом частини призначеного строку покарання, оцінивши дані про його поведінку за увесь період відбуття покарання і характеристику його особи, суд дійшов висновку, що засуджений ОСОБА_4 своєю поведінкою, ставленням до праці та вчиненого ним злочину довів, що став на шлях виправлення, тому є підстави, передбачені статтею 82 КК України, для заміни йому невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі на більш м`яку - у виді обмеження волі.

Відповідно до положень ст. 57 КВК України особи, засуджені до обмеження волі, прямують за рахунок держави до місця відбування покарання самостійно. Уповноважений орган з питань пробації згідно з вироком суду вручає засудженому припис про виїзд до місця відбування покарання. Не пізніше трьох діб з дня одержання припису засуджений зобов`язаний виїхати до місця відбування покарання і прибути туди відповідно до вказаного в приписі строку. Уповноважений орган з питань пробації надсилає засудженому виклик, за яким він зобов`язаний з`явитися для вручення припису та ознайомлення з порядком і умовами відбування покарання.

З урахуванням особи та інших обставин кримінального провадження суд може направити засудженого до обмеження волі до місця відбування покарання у порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі. У цьому випадку засуджений звільняється з-під варти при прибутті до місця відбування покарання.

Засуджені, яким обмеження волі призначено відповідно до статей 82 і 389 КК України, направляються виправною колонією чи уповноваженим органом з питань пробації до місця відбування покарання у порядку, передбаченому частинами першою і другою цієї статті.

Відповідно до ст. 87 КВК України порядок направлення засуджених до виправних і виховних колоній визначається нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України.

Згідно з вимогами ст. 88 КВК України засуджені направляються до місця відбування покарання і переміщуються в разі необхідності з одного місця відбування покарання в інше під вартою.

За таких обставин, оскільки суд дійшов висновку про можливість заміни засудженому ОСОБА_4 невідбутої частини покарання на більш м`яке в порядку ст. 82 КК України та враховуючи, що на даний час засуджений відбуває покарання у виді позбавлення волі, суд вважає за доцільне направити ОСОБА_4 до місця відбування покарання у виді обмеження волі в порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі.

Керуючись ст. ст. 61, 82 КК України, ст.57 КВК України, ст. ст. 369-372, 376, 537, 539 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання т.в.о. начальника державної установи «Старобабанівська виправна колонія №92» про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким задовольнити.

Засудженому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 21.11.2019 замінити більш м`яким покаранням у виді обмеження волі на строк 03 роки 06 місяців 04 дні.

Засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , направити до місця відбування покарання (виправного центру) в порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі.

По прибуттю до місця відбування покарання засудженого з-під варти звільнити.

Час слідування під вартою до дня прибуття і постановки на облік у виправному центру зарахувати в час відбування покарання у виді обмеження волі за правилами, передбаченими ст.72 КК України, виходячи з того, що одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а для засудженого, який тримається під вартою, з моменту вручення копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1