Провадження №: 1-кп/127/846/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2025 року місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001076 від 17.08.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Головино Черняхівського району Житомирської області, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , працюючої, із вищою освітою, не заміжньої, українки, громадянки України, раніше не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

обвинуваченої: ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

17.08.2024 близько 01:00 год. у ході патрулювання у м. Вінниці працівниками поліції, а саме т.в.о. командира роти № 2 батальйону управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_6 та заступником командира роти 2-го батальйону управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_7 , які згідно з п. 2 примітки до ст. 368 КК України є службовими особами, посади яких, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про державну службу» відносяться до посад категорії «В», було отримано орієнтування на транспортний засіб автомобіль марки «Hyundai Tucson», державний номерний знак НОМЕР_1 сірого кольору, за порушення п. 2.4, п. 8.9.б Правил дорожнього руху України, які виразились у не зупинці на вимогу поліцейського, що є порушенням ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Після чого, працівниками патрульної поліції було зупинено вищевказаний автомобіль під керуванням ОСОБА_3 , яка рухалась по вул. Тиврівське шосе в м. Вінниці. На вимогу працівників патрульної поліції ОСОБА_3 надати водійське посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційні документи на автомобіль та поліс обов`язкового страхування власників транспортного засобу, остання повідомила, що у неї відсутнє водійське посвідчення на право керування транспортним засобом, що є порушенням п. 2.1.а. Правил дорожнього руху України, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 126 КУПАП, а саме керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

У подальшому під час спілкуванням із ОСОБА_3 працівниками патрульної поліції ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у ОСОБА_3 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим останній запропоновано в установленому порядку пройти тестування з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, на що остання погодилась. За результатами проходження ОСОБА_3 тестування на встановлення стану алкогольного сп`яніння приладом «Alcotest drager 6825» зафіксовано результат 2.23‰, що свідчить про факт керування ОСОБА_3 транспортним засобом - автомобілем марки «Hyundai Tucson», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння під час руху по вул. Тиврівське шосе в м. Вінниця, чим порушено вимогу п. 2.9.а Правил дорожнього руху України та відповідно про вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУПАП.

Також, 17.08.2024 о 01:14 год. у м. Вінниці на вул. Тиврівське шосе 2б, водій ОСОБА_3 керуючи транспортним засобом «Hyundai Tucson», державний номерний знак НОМЕР_1 не вибрала безпечної швидкості руху, не дотрималась дистанції, в результаті чого здійснила наїзд на транспортний засіб «Ford Tourneo Connnect», державний номерний знак НОМЕР_2 (на синьому фоні) під керуванням водія ОСОБА_8 , який зупинився попереду. Внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим ОСОБА_3 порушила вимоги п. 12.1, 13.1, 2.3.б Правил дорожнього руху України, які виразились у порушені учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, що є порушенням ст. 124 КУпАП.

В момент, коли працівники поліції ОСОБА_9 та ОСОБА_6 знаходились у службовому автомобілі, та поряд з автомобілем знаходилась ОСОБА_3 , розуміючи, що на неї будуть складені протоколи про адміністративні правопорушення, за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, за ч. 2 ст. 126 КУпАП, за ч. 1 ст. 130 КУпАП та за ст. 124 КУпАП, маючи умисел на надання вказаним працівникам поліції неправомірної вигоди з метою уникнення складання відносно неї таких протоколів та адміністративної відповідальності в цілому, розуміючи незаконність своїх дій, діючи умисно, тричі висловила пропозицію до поліцейського ОСОБА_7 про надання їм неправомірної вигоди в розмірі 15 000 грн., 20 000 грн. та 30 000 грн. за не складання відносно неї протоколів про адміністративні правопорушення, у зв`язку з чим поліцейським була попереджена про кримінальну відповідальність за ст. 369 КК України.

Не зупинившись на вчиненому, будучи попередженою працівниками поліції про кримінальну відповідальність за ст. 369 КК України та не звертаючи уваги на зроблене їй попередження про кримінальну відповідальність за висловлення пропозиції про надання неправомірної вигоди службовим особам, усвідомлюючи, що працівники поліції є службовими особами, які згідно зі ст. 222 КУпАП уповноважені на складання протоколу про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, та на притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122-2, ч. 2 ст. 126, ст. 124 КУпАП, розуміючи незаконність своїх дій, діючи умисно, ще двічі висловила пропозицію про надання неправомірної вигоди працівникам поліції ОСОБА_7 та ОСОБА_6 в розмірі 40 000 грн. та 50 000 грн. за не складання відносно неї адміністративного протоколу ч. 1 ст. 130 КУпАП та не притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122-2, ч. 2 ст. 126, ст. 124 КУпАП, у зв`язку з чим поліцейськими була повторно попереджена про кримінальну відповідальність за ст. 369 КК України.

Допитана у ході судового провадження обвинувачена ОСОБА_3 вину в інкримінованому їй злочині визнала повністю за викладених у обвинувальному акті обставинах та суду надала наступні показання.

Так, 17.08.2024 вночі ОСОБА_3 керуючи транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, була зупинена працівниками поліції, які повідомили їй, що відносно неї буде складено ряд протоколів про адміністративні правопорушення (керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, керування транспортним засобом без посвідчення водія та невиконання вимог про зупинку). Тоді обвинувачена, запропонувала працівникам поліції неправомірну вигоду у сумі 15 000 грн. за нескладання відносно неї протоколів про адміністративні правопорушення. Після чого, працівниками поліції ОСОБА_3 була попереджена про настання кримінальної відповідальності за надання неправомірної вигоди.

Однак, ОСОБА_3 не реагуючи на попередження працівників поліції, знову запропонувала неправомірну вигоду у сумі 20 000 грн., потім 30 000 грн, 40 000 грн. та кінцева сума була 50 000 грн. Працівники поліції неодноразово попереджали ОСОБА_3 про настання кримінальної відповідальності за вказані дії, а після чого продовжили складати протоколи про адміністративні правопорушення відносно неї.

У ході судового провадження обвинувачена ОСОБА_3 зазначила, що про вчинене вона щиро шкодує, належні висновки для себе зробила, в подальшому такого вчиняти не буде та просила суд її суворо не карати.

Заслухавши думку прокурора, захисника та обвинуваченої ОСОБА_3 , суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Також судом з`ясовано чи правильно розуміє обвинувачена ОСОБА_3 та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи не має сумнівів у добровільності їх позиції. Одночасно, обвинуваченій ОСОБА_3 та іншим учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи та оцінюючи обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що стороною обвинувачення доведено поза розумним сумнівом винуватість ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, а тому її дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 369 КК України, пропозиція службовій особі надати неправомірну вигоду за невчинення службовою особою у його інтересах, будь-якої дії з використанням наданої їй влади.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченій ОСОБА_3 покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та приймає до уваги роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Таким чином, судом враховано те, що обвинувачена ОСОБА_3 раніше не судима. Відповідно до довідки комунального некомерційного підприємства «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка Вінницької обласної ради» № 29/7901 від 28.08.2024 ОСОБА_3 на лікуванні у закладі не перебувала, за медичною психіатричною, неврологічною та нейрохірургічною допомогою не зверталась. Згідно довідки комунального некомерційного підприємства «Центр терапії залежностей «Соціотерапія» Вінницької обласної ради» № 3004 від 27.08.2024 ОСОБА_3 під диспансерним спостереженням у закладі не перебуває, за медичною допомогою в заклад не зверталась, на стаціонарному лікуванні не перебувала. Відповідно до довідки комунального некомерційного підприємства «Центр терапії залежностей «Соціотерапія» Вінницької обласної ради» № 1579 від 17.08.2024 ОСОБА_3 17.08.2024 перебувала у стані алкогольного сп`яніння середнього ступеню. Крім того, судом враховано, що обвинувачена ОСОБА_3 являється інвалідом ІІІ групи.

Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , суд враховує щире каяття.

Обставиною, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , суд враховує вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченої ОСОБА_3 , а саме те, що остання раніше не судима, ставлення до вчиненого, поведінку у ході судового провадження, щире каяття, а тому суд переконаний, що саме покарання у виді штрафу призначене ОСОБА_3 буде необхідним та достатнім і досягне мети не лише кари ОСОБА_3 за вчинене, а й буде слугувати для її виправлення та запобігання вчинення нових злочинів як обвинуваченою, так і іншими особами.

Питання, щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 369, 370, 371, 374, 615 КПК України, ст. 65 КК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України та призначити їй покарання за ч. 1 ст. 369 КК України у виді штрафу у розмірі 3 000 (трьох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень.

Речові докази, а саме: карту пам`яті, яка зберігається в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого п. 1 ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вручити копію вироку обвинуваченій та прокурору негайно.

Учаснику судового провадження, який не був присутній у судовому засіданні копію вироку суду надіслати поштою не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя: