БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/1597/24
Провадження № 1-кп/730/6/2025
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" квітня 2025 р. м.Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борзна кримінальне провадження № 0000092 від 10 жовтня 2024 року з обвинувальним актом від 13 грудня 2024 року по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.121 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 09.10.2024 близько 17:50 години прийшов до будинку ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_2 , де в той час уже перебував ОСОБА_5 . Під час спільного розпивання алкогольних напоїв між ОСОБА_6 та потерпілим ОСОБА_8 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виник конфлікт, у ході якого ОСОБА_6 , із метою заподіяння тілесних ушкоджень, із особистого мотиву, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, у вигляді заподіяння шкоди здоров`ю ОСОБА_5 та бажаючи їх настання, умисно наніс останньому не менше двох порізів ножем по обличчю та руці, чим спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді різаних ран правої половини обличчя та правої верхньої кінцівки в ділянці ліктьового згину з ушкодженням підшкірної вени, що в комплексі відносяться до ушкоджень небезпечних для життя і за цією ознакою кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження.

Прокурор вважала що вина обвинуваченого у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підтверджена сукупністю зібраних у справі доказів та просила призначити покарання у виді пяти років шести місяців позбавлення волі.

Потерпілий ОСОБА_5 повідомив, що у жовтні 2024 року він та ОСОБА_6 розпивали спиртні напої вдома у ОСОБА_9 . У цей час між ним та обвинуваченим виник конфлікт. Якимось чином у руках обвинуваченого опинився ніж і він наніс йому удар під око. У цей час він сидів, а обвинувачений стояв. Він піднявся та, зігнувши обидві руки у ліктях, затулив обличчя. У цей момент обвинувачений наніс йому удар у ліктьовий згин правої руки і пошкодив вену. Він почав втрачати кров. Прийшла його мати, вивела його на вулицю, посадила під сусідський паркан, де йому надавали першу медичну допомогу. Потім приїхали поліцейські та доправили його до лікарні. Потерпілий заперечив факт нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 . Також, зазначив, що до обвинуваченого він претензій не має, просить призначити йому покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Обвинувачений пояснив, що 09.10.2024 він зайшов до ОСОБА_7 , де вже перебував ОСОБА_5 . Всі разом вони вживали алкогольні напої. У них зі ОСОБА_5 виник конфлікт з приводу війни. ОСОБА_5 повалив його на підлогу та наносив удари. Потім вони заспокоїлись, випили ще. ОСОБА_7 пішов у іншу кімнату, а вони зі ОСОБА_5 продовжили розпивати алкогольні напої. Потім вони знову посварились. У цей момент він взяв ніж, щоб нарізати сала та тримав його у руці. ОСОБА_5 стояв навпроти нього та, намагаючись нанести йому удар ліктем, рукою наштиркнувся на ніж. Полилася кров. Потім прийшла мати ОСОБА_5 та забрала його. Після цього, обвинувачений на велосипеді поїхав додому. Тілесних ушкоджень на щоці потерпілого він не завдавав. Припускає, що ОСОБА_5 міг подряпати щоку колючками акації, яка росте у дворі ОСОБА_7 якраз понад стежкою.

Свідок ОСОБА_10 , мати обвинуваченого, пояснила, що у той день близько 17.00 години вона була на вулиці та почула крик її сина ОСОБА_11 . Вона побігла до будинку ОСОБА_12 , з яким проживає на одній вулиці. Забігши до веранди, вона побачила, що у сина поріз на згині правої руки та під оком. ОСОБА_13 тримав руку зігнутою навпроти стояв ОСОБА_6 з розкладним ножем. При цьому ОСОБА_5 запитував ОСОБА_6 : «За що?». Обвинувачений почав бігти до нього. Вона забрала сина та встигла закрити двері веранди. Син побіг до сусідки і впав під парканом. Потім вони надавали йому допомогу. Через 15 хвилин ОСОБА_6 виїхав з двору ОСОБА_7 при цьому погрожував, що вб`є ОСОБА_13 . Потім приїхала поліція і ОСОБА_13 доправили до лікарні.

Свідок ОСОБА_9 пояснив, що того дня вранці до нього прийшов ОСОБА_5 та запропонував разом поснідати, пізніше підійшов ОСОБА_6 . Під час сніданку вони вживали алкогольні напої. Шкура та ОСОБА_14 почали сперечатись. Він пішов до сусідньої кімнати відпочивати. Прокинувшись, він вийшов у веранду та побачив, що все було у крові, ОСОБА_15 та ОСОБА_14 не було. Він змив кров та пішов до друзів. Невдовзі приїхали працівники поліції та розповіли, що трапилось. ОСОБА_10 не бачив. Під час досудового розслідування він не міг давати інших показань ніж ті які надає у суді.

Експерт ОСОБА_16 повідомив, що рана на обличчі потерпілого ОСОБА_17 не могла виникнути від подряпини колючками акації, оскільки, виникла внаслідок дії колючо-ріжучого предмета, а не вістря. Зазвичай вістря спричиняє поверхневі ушкодження. У потерпілого була рана, тобто ушкодження шкіри глибше ніж подряпина. На думку експерта рана на руці потерпілого отримана як поріз. За умов, що обвинувачений тримав ніж у руці, а потерпілих махнув рукою і поранився, такі ушкодження не можливі.

Заслухавши обвинуваченого, потерпілого, свідків та дослідивши інші докази у справі у визначеному порядку та обсязі, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_6 у пред`явленому йому обвинуваченні підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів, а саме:

-протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 09.10.2024 від потерпілого ОСОБА_5 , де він зазначив, що ОСОБА_6 у с. Плиски по вул Молодіжній наніс йому тілесні ушкодження ножем у праву руку та обличчя.(а.с. 51)

-протоколом огляду місця події від 10.10.2024 за адресою АДРЕСА_2 за місцем проживання ОСОБА_7 , у ході якого на порозі будинку, вхідних дверях стінах веранди та підлозі було виявлено сліди рідини бурого кольору. На столі у веранді було вилучено розкладний ніж зі слідами рідини бурого кольору.(а.с. 60-65).

-висновком судово-медичної експертизи №163 від 10.10.2024, згідно якого у потерпілого ОСОБА_5 були встановлені тілесні ушкодження у вигляді різаних ран правої половини обличчя та правої верхньої кінцівки в ділянці ліктьового згину з ушкодженням підшкірної вени, що в комплексі відносяться до ушкоджень небезпечних для життя і за цією ознакою кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження. В утворенні вказаних ушкоджень могла мати місце дія предмета, який має гострий край або лезо. У цьому випадку могли мати місце неоднократні, у загальній кількості не менше двох травматичні впливи на тіло портерпілого, місце прикладання травматичної сили обличчя та права рука. (а.с 79-80).

-протоколом проведення слідчого експерименту від 07.12.2024 за участю свідка ОСОБА_7 з адресою АДРЕСА_2 , під час якого свідок на місці події повідомив, що до нього прийшов потерпілий ОСОБА_5 , згодом ОСОБА_18 веранді його будинку вони спільно вживали алкогольні напої. Потім обвинувачений та потерпілий почали сваритися. Він пішов у сусідню кімнату дивитися телевізор. Перебуваючи там він почув, що відбувається, щось не те. Коли вийшов у веранду, то побачив у веранді калюжу крові, під оком у ОСОБА_5 був поріз. Де подівся ніж йому невідомо. Потім вони розійшлися. Він змив кров у веранді, замкнув будинок та пішов. (а.с. 114-116);

-протоколом проведення слідчого експерименту з обвинуваченим ОСОБА_6 у кабінеті №7 ВП №3 Ніжинського РУП ГУНП у Чернігівській області, у ході якого обвинувачений повідомив, що під час розпивання спиртних напоїв у ОСОБА_7 між ним та ОСОБА_19 виник конфлікт у ході якого, він взяв на столі ніж наніс удари потерпілому по руці та щоці. Обвинувачений продемонстрував механізм нанесення тілесних ушкоджень потерпілому. (а.с. 117-119).

-показаннями потерпілого ОСОБА_5 , свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , експерта ОСОБА_16 , які узгоджуються між собою та іншими доказами у справі.

Дослідивши вказані докази, суд дійшов висновку про те, що вони є належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, зібрані у встановленому законом порядку, не протирічать один одному, та у своїй сукупності надають можливість суду зробити висновок про доведеність винуватості обвинуваченого поза розумним сумнівом у передбаченому законом порядку.

Показання обвинуваченого, що він не заподіював тілесних ушкоджень потерпілому, а такі виникли, оскільки, потерпілий сам наштиркнувся на ніж рукою та подряпав обличчя колючками акації, спростовуються сукупністю зібраних у справі доказів, зокрема висновком судово-медичної експертизи, показаннями допитаного експерта, потерпілого, свідка ОСОБА_10 та протоколом слідчого експерименту з обвинуваченим. Механізм заподіяння ушкодження, знаряддя вчинення злочину, обстановка та обставини вчинення злочину свідчать про наявність у ОСОБА_6 прямого умислу на спричиненя тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_6 своїми діями, які виразилися у спричиненні ОСОБА_5 умисного тяжкого тілесного ушкодження небезпечного для життя в момент заподіяння, скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КК України, і його дії органом досудового розслідування кваліфіковані правильно.

Вирішуючи питання за вид та міру покарання обвинуваченому, суд приймає до уваги ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, яке згідно зі ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини, особу винного.

ОСОБА_6 за місцем проживання характеризується посередньо, неодружений, є непрацездатною особою, раніше не судимий у силу ст. 89 КК України, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого під час судового розгляду не встановлені.

Вказані в обвинувальному акті як пом`якшуючі покарання обставини щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення не знайшли свого підтвердження у ході судового розгляду кримінального провадження.

Основною формою прояву щирого каяття є повне визнання особою своєї вини та правдива розповідь про всі відомі їй обставини вчиненого злочину. Якщо особа приховує суттєві обставини вчиненого злочину, що значно ускладнює його розкриття, визнає свою вину лише частково для того, щоб уникнути справедливого покарання, її каяття не можна визнати щирим, справжнім. Щире каяття повинно ґрунтуватися на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки, її осуді, бажанні виправити ситуацію, яка склалась, та нести кримінальну відповідальність за вчинене. Факт щирого каяття особи у вчиненні кримінального правопорушення повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

Активне сприяння розкриттю злочину означає, що особа добровільно своїми активними діями надає допомогу органам досудового розслідування або суду в з`ясуванні тих обставин вчинення злочину, що мають істотне значення для повного його розкриття. Водночас, з матеріалів кримінального провадження, не встановлено, що ОСОБА_6 за власною ініціативою надавав допомогу органу досудового розслідування у з`ясуванні обставин скоєного кримінального правопорушення.

Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_6 заперечував свою вину, що виключає навність щирого каяття та активного сприянням у розкритті кримінального правопорушення.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Потерпілий зазначив, що претензій до обвинуваченого не має, просив не застосовувати покарання пов`язане з ізоляцією від суспільства.

Згідно досудової доповіді Ніжинського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Чернігівській області виправлення ОСОБА_6 неможливе без ізоляціх від суспільства. Обвинувачений становить дуже високу небезпеку для суспільства та окремих осіб. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий.

Ураховуючи вищевикладене, виходячи з тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, відсутності пом`якшуючих та наявність обтяжуючої покарання обставини, особи винного, його вік, заперечення своєї вини, його ставлення до вчиненого ним діяння, позиції потерпілого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 покарання у виді реального позбавлення волі, але в його мінімальному розмірі, встановленому санкцією ч.1 ст.121 КК України.

Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Арешт на майно накладений за ухвалою слідчого судді Борзнянського районного суду Чернігівської області від 14.10.2024 необхідно скасувати.

Складний ніж, який використовувався як знаряддя вчинення кримінального правопорушення та є речовим доказом по справі, на підставі ст.96-1, ч.1 ст.96-2 КК України підлягає спеціальній конфіскації в дохід держави.

Запобіжний захід обвинуваченому до набрання вироком законної сили суд вважає за можливе не обирати, відповідне клопотання прокурора з цього приводу не надходило.

На підставі викладеного, керуючись ст.369-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання обчислювати з моменту затримання ОСОБА_6 після набрання вироком законної сили.

До вступу вироку у законну силу запобіжний захід ОСОБА_6 не обирати.

Арешт накадений за ухвалою слідчого суддіБорзнянського районного суду Чернігівської області від 14.10.2024 на складний ніж у сухій бурій речовині схожій на кров скасувати.

Речові докази по справі складний ніж у сухій бурій речовині схожій на кров, який зберігається у кімнаті зберігання речових доказів ВП №3 Ніжинського РУП ГУНП у Чернігівській області - конфіскувати в порядку спеціальної конфіскації у дохід держави.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Чернігівського апеляційного суду через Борзнянський районний суд на протязі тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1