ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2025 Справа №607/9961/25 Провадження №1-кп/607/1505/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі кримінальне провадження №0000457 від 05.03.2025 щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Петриків Тернопільського району Тернопільської області, громадянин України, місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , із середньою освітою, неодружений, на утриманні нікого не має, фізична особа-підприємець, раніше не судимий,

обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 (бере участь дистанційно),

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:

постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04.06.2024 у справі №607/8500/24, яка набрала законної сили 26.07.2024, яка залишена Тернопільським апеляційним судом без змін, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

15.12.2024 у ОСОБА_3 виник злочинний умисел на умисне невиконання вищевказаної постанови суду, що набрала законної сили.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , достовірно знаючи про те, що постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04.06.2024, яка набрала законної сили 26.07.2024, яка залишена Тернопільським апеляційним судом без змін, якого притягнуто до адміністративної відповідальності та призначено покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, маючи реальну можливість виконувати її, діючи умисно, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», усвідомлюючи, що протягом 1 року він зобов`язаний утриматися від керування транспортними засобами, з метою невиконання постанови суду, керував 15.12.2024 транспортним засобом.

Так, 15.12.2024 приблизно о 22:46 ОСОБА_3 керував транспортним засобом марки Ford Mustang, р.н. НОМЕР_1 , та рухався на перехресті вул. Руська вул. Острозького, м. Тернопіль, де був зупинений працівниками поліції за порушення Правил дорожнього руху. В ході проведення розгляду справи про адміністративне правопорушення працівниками поліції щодо ОСОБА_3 складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП від 15.12.2024 серії ААД №710154 та протокол за ч. 3 ст. 130 КУпАП від 16.12.2024 серії ЕПР1 №197423. Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06.01.2025 у справі №607/28109/24, яка набрала законної сили 03.02.2025, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років, без оплатного вилучення транспортного засобу, а також постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05.02.2025 у справі №607/27964/24, яка набрала законної сили 17.03.2025, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 років без оплатного вилучення транспортного засобу. На підставі ч. 3 ст. 30 КУпАП, до стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, застосованого до ОСОБА_3 цією постановою, приєднано невідбуту частину стягнення за постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04.06.2024 у справі №607/8500/24, яка набрала законної сили 26.07.2024, за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді 5 місяців 20 днів позбавлення права керування транспортними засобами та призначено ОСОБА_3 остаточне адміністративне стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу на користь держави в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 років 5 місяців 20 днів без оплатного вилучення транспортного засобу.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, за обставин, викладених в обвинувальному акті.

По суті провадження обвинувачений пояснив, що йому необхідно було поїхати до лікарні, у зв`язку з чим він не врахував, що він позбавлений права керування транспортними засобами. Ця подія відбулася приблизно о 22:40 у м. Тернополі, де його зупинили працівники патрульної поліції. Зазначив, що розуміє, що вчинив неправильно та порушив закон, кається та повністю визнає свою вину, а також запевнив, що більше такого не вчинятиме.

Прокурор у судових дебатах просив врахувати обставини, які пом`якшують покарання, а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, та призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу у максимальному розмірі, передбаченому санкцією статті обвинувачення.

У судових дебатах обвинувачений підтримав позицію прокурора.

Захисник у судових дебатах просив призначити покарання у виді штрафу у межах 10-12 тисяч гривень, враховуючи те, що обвинувачений визнав вину та розкаявся.

Окрім власного визнання ОСОБА_3 вини згідно обвинувачення, суд приходить до переконання про доведення його винуватості у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення таким доказом, який разом з іншими матеріалами досудового розслідування, були дослідженні під час судового розгляду, та з обсягом яких сторона захисту погодилася, а саме відомостями, що містяться у постанові Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06.01.2025 у справі №607/28109/24, згідно з яким ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу. Як вбачається зі змісту цієї постанови, ОСОБА_3 , 15.12.2024 о 22:46 в м. Тернополі на перехресті вул. Руська Острозького, керував транспортним засобом марки «Форд Мустанг», д.н.з. НОМЕР_2 , при цьому постановою Тернопільського міськрайонного суду був позбавлений права керування ТЗ строком на 1 рік, правопорушення вчинено повторно протягом року (16.07.2024 серії БАВ №217228 за ч. 4 ст. 126 КУпАП), таким чином, своїми діями порушив п. 2.1.а ПДР, за що передбачене відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

З огляду на наведений доказ, суд вважає, що подія відбулася 15.12.2024 о 22:46 в м. Тернополі на перехресті вул. Руська вул. Острозького, оскільки в обвинувальному акті не було уточнено місто, у якому було вчинено кримінальне правопорушення.

Оцінивши наведені докази, суд, керуючись законом, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, приходить до переконання про те, що подані стороною обвинувачення докази є належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою, для визнання поза розумним сумнівом обвинуваченого винуватим у межах висунутого обвинувачення.

Таким чином, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 382 КК України, як умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, відповідно до вимог статей 65-67 КК України, враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є нетяжким злочином; не встановлення під час судового розгляду обставин, які б обтяжували покарання; конкретні обставини кримінального провадження, зокрема те, що обвинувачений визнав вину; позицію сторін щодо покарання; обставину, яка пом`якшує покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення; відомості про особу обвинуваченого раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання, а тому суд приходить до переконання про призначення обвинуваченому із альтернативних покарань покарання у виді штрафу в межах санкції статті обвинувачення.

Таке покарання суд вважає необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуюча суддяОСОБА_1