Провадження № 1-кп/643/861/25
Справа № 643/8141/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.05.2025 м. Харків

Салтівський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні кримінальне провадження №0000174 від 03.04.2025 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, який не працює, не одруженого, в силу ст. 89 КК України не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 02.04.2025 приблизно о 15 год 00 хв., перебуваючи поблизу ТРК «Україна» за адресою: м. Харків, пр. Тракторобудівників, 59, маючи умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини без мети збуту, і реалізуючи його, використовуючи всесвітню мережу Інтернет, з безкоштовного мобільного месенджеру «Telegram», зі свого мобільного телефону ТМ «Nokia VT130» абонентський номер НОМЕР_1 , замовив в телеграм-боті «Tropinka» у невстановленої під час досудового розслідування особи, особливо небезпечну психотропну речовину PVP, обіг якої заборонено.

Оплативши з картки через термінал, розташований за адресою: м. Харків, пр. Тракторобудівників, 59, грошові кошти в сумі 400 гривень, після чого отримав повідомлення з місцем знаходження особливо небезпечної психотропної речовини.

02.04.2025 приблизно о 15 год. 40 хв. ОСОБА_3 , реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини без мети збуту, дійшов до місця знаходження схованки незаконно замовленої ним особливо небезпечної психотропної речовини, що знаходилась у парку культури та відпочинку «Перемога» за адресою: м. Харків, пр. Тракторобудівників, 55, де біля паркану знайшов полімерний згорток огорнутий в липку стрічку синього кольору, в якому знаходився полімерний пакет з кристалоподібною речовиною білого кольору та, будучи особою, яка вживає особливо небезпечні психотропні речовини, усвідомлюючи, що у полімерному пакеті знаходиться кристалоподібна речовина білого кольору, яка містить особливо небезпечну психотропну речовину PVP.

Діючи з умислом, спрямованим на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечних психотропних речовин, забрав вказаний вище полімерний пакет та поклав його до правої кишені своєї куртки, тим самим незаконно придбав та почав незаконно зберігати для особистого вживання, без мети збуту особливо небезпечну психотропну речовину PVP, обіг якої заборонено.

Протиправна діяльність ОСОБА_3 , пов`язана з незаконним придбанням та зберіганням особливо небезпечних психотропних речовин, була припинена працівниками поліції, які 02.04.2025 в період часу з 16 год. 20 хв. до 16 год. 45 хв. під час огляду місця події за адресою: м. Харків, вул. Гвардійців Широнінців, 12-а, виявили та вилучили у ОСОБА_3 полімерний пакет з кристалоподібною речовиною білого кольору, яка містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину PVP, обіг якої заборонено відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, масою в перерахунку на масу речовини 0,3697 г, яку ОСОБА_3 незаконно придбав та зберігав для особистого вживання, без мети збуту.

Прокурором подане клопотання про розгляд обвинувального акту в спрощеному провадженні, яке суд вважає обґрунтованим з наступних підстав.

Кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим, відноситься до кримінальних проступків (ч. 2 ст. 12 КК України).

Згідно з ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.

Як зазначає у своїх рішеннях ЄСПЛ, ані текст, ані дух ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) не перешкоджають особі за вільним власним його або її бажанням відмовлятися, прямо або автоматично, від права на гарантії справедливого судового розгляду. Проте така відмова повинна, якщо вона є, бути ефективною для цілей Конвенції, бути встановлена однозначно і повинні бути застосовані мінімальні гарантії, які відповідають її важливості (Pfeifer та Plankl проти Австрії, § 37). Крім того, вона не повинна суперечити жодному важливому інтересу суспільства (Ермі проти Італії [ВП], § 73; Сейдович проти Італії [ВП], § 86; Дворскі проти Хорватії [ВП], § 100).

До того, як можливо стверджувати, що обвинувачений чітко своєю поведінкою відмовився від важливого права, передбаченого ст. 6 Конвенції, необхідно продемонструвати, що він міг обґрунтовано передбачити наслідки своєї поведінки (Ермі проти Iталії [ВП]). § 74, Сейдович проти Італії [ВП], § 87).

Деякі гарантії ст. 6 Конвенції, такі як право на адвоката, яке є фундаментальним правом серед тих прав, які складають поняття справедливого судового розгляду та забезпечення ефективності решти гарантій, викладених у ст. 6 Конвенції, вимагають спеціального стандарту захисту «усвідомлена та розумна відмова», встановленого у прецедентному праві Суду (Дворскі проти Хорватії [ВП], § 101; Піщальніков проти Росії § 77-79).

Разом з обвинувальним актом прокурором надано заяву обвинуваченого ОСОБА_3 , складену в присутності захисника - адвоката ОСОБА_4 , щодо беззаперечного визнання винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Ураховуючи обставини даної кримінальної справи, позицію обвинуваченого, висловлену за участі захисника, суд дійшов висновку, що у цій справі дотримані необхідні мінімальні гарантії справедливого судового розгляду та відмова обвинуваченого від права на розгляд справи в загальному порядку, передбаченому Главою 28 КПК України, не суперечить завданням кримінального провадження та жодним важливим інтересам суспільства.

Отже, наявні підстави для розгляду обвинувального акта без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Згідно з ч. 2 ст. 382 КПК України, у вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Учасники судового провадження не оспорювали обставини вчинення кримінального правопорушення, які були встановлені органом досудового розслідування.

Відтак, у суду відсутні підстави надавати у даному вироку оцінку доказам, які зібрані органом досудового розслідування на підтвердження подій кримінальних правопорушень та винуватості обвинуваченого у їх вчиненні.

Розглядаючи кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, суд кваліфікує дії ОСОБА_3 як кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч. 1 ст. 309 КК України незаконне придбання та зберігання психотропних речовин, без мети збуту.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст.107 КПК України не здійснювалось.

Враховуючи, що розгляд обвинувального акта здійснюється у спрощеному провадженні, суд встановлює відомості, що характеризують обвинуваченого, виключно на підставі даних, зібраних органом досудового розслідування.

Згідно матеріалів кримінального провадження встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 в розумінні ст. 89 КК України є особою, яка не має судимості. Даних про перебування у зареєстрованому шлюбі, офіційного працевлаштування, а також відомостей про перебування на його утриманні осіб немає. На обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Інших відомостей, які характеризують особу обвинуваченого, матеріали кримінального провадження не містять.

Обставин, які відповідно до ст. 66, 67 КК України, пом`якшують чи обтяжують покарання під час досудового розслідування не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Таким чином, у ч. 2 ст. 65 КК України встановлено презумпцію призначення більш м`якого покарання, якщо не доведено, що воно не є достатнім для досягнення мети покарання.

При призначенні обвинуваченому покарання, з урахуванням вимог ст. 65 КК України, суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до кримінальних проступків; відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання; особу винного.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про можливість призначення обвинуваченому покарання, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, у виді пробаційного нагляду з покладенням додаткових обов`язків, оскільки відсутні підстави для призначення найбільш суворого покарання у виді обмеженням волі.

Водночас, суд не вбачає підстав для призначення обвинуваченому покарання, у виді штрафу або виправних робіт, оскільки відсутні відомості про офіційне працевлаштування обвинуваченого та наявності у нього законних джерел доходу.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

На переконання суду, призначене обвинуваченому покарання сприятиме формуванню у його свідомості стійкого уявлення про недопустимість вчинення у майбутньому кримінальних правопорушень та матиме достатній виховний вплив, адже призначення найбільш суворого покарання не може гарантувати виховний ефект.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого під час досудового розслідування не обирався.

Прокурором клопотання про обрання обвинуваченій запобіжного заходу під час судового провадження не заявлялось. Враховуючи наведене, а також засади змагальності та диспозитивності кримінального провадження, суд не вбачає підстав за власною ініціативою вирішувати питання про обрання обвинуваченій запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Витрати на проведення Харківським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № СЕ-19/121-25/9001-НЗПРАП від 15.04.2025, відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання щодо речових доказів і документів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 2, 91, 368, 370, 374, 382, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік.

Відповідно до п. 1 - 3 ч. 2, п. 3 - 5 ч. 3 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано посаду (роботу); виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою; пройти курс лікування від наркотичної залежності, розладів психіки та поведінки внаслідок вживання психоактивних речовин.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що за ухилення від відбування покарання у виді пробаційного нагляду передбачена кримінальна відповідальність, передбачена ч. 3 ст. 389 КК України.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирається.

Речовий доказ, який визнаний постановою дізнавача від 01.05.2025 та переданий на зберігання до Управління логістики та МТЗ ГУНП в Харківській області згідно квитанції № 2706 від 06.05.2025, а саме: полімерний сейф-пакет Експертної служби МВС № 6063480, з пояснювальним написом № СЕ-19/121-25/9001-НЗПРАП від 15.04.2025 знищити після набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення Харківським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № СЕ-19/121-25/9001-НЗПРАП від 15.04.2025 в розмірі 2674,20 грн.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Салтівський районний суд міста Харкова шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1