Справа № 591/616/20
Провадження № 1-кп/591/126/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2025 року Зарічний районний суд м. Суми в складі головуючого судді - ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілої ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , представника потерпілого ОСОБА_6 , захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , обвинуваченого - ОСОБА_9 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_8 про призначення по справі за обвинуваченням ОСОБА_9 повторної комплексної автотехнічної експертизи та експертизи відео-, звукозапису,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Зарічного районного суду м. Суми знаходяться обвинувальний акт складений відносно ОСОБА_9 за ч.2 ст.286 КК України

В судовому засіданні сторона захисту підтримала подане адвокатом ОСОБА_8 клопотання про призначення комплексної експертизи у справі. Захисник, мотивуючи клопотання, наполягав на тому, що наявні у справі висновки експертів (Сумського НДЕКЦ МВС та ХНДІСЕ ім.Бокаріуса) протирічать один одному і допит експертів в судовому засіданні не дав змоги усунути виявлені суперечності. Крім того, на переконання захисника, існують достатні підстави вважати висновок експерта ОСОБА_10 необґрунтованим та таким, що суперечить іншим матеріалам справи, та таким, що викликає обґрунтовані сумніви щодо його правильності. Враховуючи такі обставини та відповідно до п.1 ч.2 ст.332 КПК України просив призначити комплексну автотехнічну експертизу та експертизу відео-, звукозапису, проведення якої доручити експертам Київського НДІ судових експертиз, а на виконання цим експертам поставити питання, які ставились як перед експертом Сумського НДЕКЦ МВС, так і перед експертами ХНДІСЕ ім.Бокаріуса.

Прокурор заперечував щодо задоволення такого клопотання, вважав, що обґрунтування поданого клопотання є аналогічними попередньому клопотанню сторони захисту про призначення повторної експертизи і було вже вирішено судом.

Представники потерпілого вважали, що відсутні підстави для призначення повторної експертизи, тому просили відмовити у задоволенні клопотання сторони захисту.

Потерпілий підтримав позицію свого представника.

Вислухавши учасників процесу, суд дійшов таких висновків.

Згідно ч. 1, 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 42 КПК України протягом кримінального провадження обвинувачений має право, поміж іншого: збирати і подавати суду докази; брати участь у проведенні процесуальних дій; заявляти клопотання про проведення процесуальних дій. Обвинувачений має також інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 332 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 332 КПК України суд має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам незалежно від наявності клопотання, у тому числі якщо суду надані кілька висновків експертів, які суперечать один одному, а допит експертів не дав змоги усунути виявлені суперечності.

При цьому, згідно положень ст. 84-86 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів. Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Суд звертає увагу і на те, що жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Матеріалами справи встановлено, що в ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 призначались комплексні експертизи: перша за ініціативою органу досудового розслідування, друга за клопотанням сторони захисту.

Під час судового розгляду висновки обох експертиз (№19/119/9-1/283-е від 19.09.2019 експерта Сумського НДЕКЦ ВМС ОСОБА_11 та №23535/23536/23537/156/3819/3820/3821 від 24.02.2020 комісії експертів ХНДІСЕ ім.Засл. проф.М.С.Бокаріуса ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ) було надано суду для дослідження та відповідної оцінки.

Також під час судового розгляду за клопотанням сторони захисту було допитано вказаних експертів, кожен з яких підтвердив надані ним висновки.

При цьому, стороною захисту вже заявлялось клопотання про проведення повторної експертизи, і суд відповідною ухвалою відмовив у задоволенні такого клопотання, мотивуючи рішення тим, що зазначені висновки не можна вважати суперечливими між собою, а питання, які піднімає сторона захисту стосовно вказаних експертиз, стосуються оцінки цих висновків як доказів у справі.

Повторно заявлене стороною захисту клопотання не містить інших мотивів чи обґрунтувань, які б змінювали таке рішення суду.

Очевидним залишається те, що висновки експертиз, які є доказами у справі, складено відповідно до різних вихідних даних та проведені з використанням різних інформаційних джерел і методик.

При цьому, позиції учасників під час судового розгляду відповідають засадам кримінального провадження, а саме: прокурор наполягає на висновку, який був отриманий за ініціативи органів досудового розслідування, а сторона захисту підтримує висновок, що отриманий у справі на підставі їх клопотання.

Для суду жоден з цих доказів немає наперед встановленої сили і їх оцінку буде здійснено у нарадчій кімнаті при ухваленні кінцевого рішення за результатами розгляду даного кримінального провадження з урахуванням вимог ст.94 КПК України.

За таких обставин, суд вважає, що відсутні підстави для призначення за клопотанням сторони захисту повторної комплексної судової експертизи.

Відтак, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що у задоволенні клопотання сторони захисту слід відмовити.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. 332, 350 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 про призначення по справі за обвинуваченням ОСОБА_9 комплексної автотехнічної експертизи та експертизи відео-, звукозапису - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1