УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2025 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні № 220 250 000 000 006 96 від 10.06.2025, у якому

гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Тюмень Російської Федерації, громадянин України, українець, з вищою освітою, пенсіонер, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, є особою з інвалідністю І групи, зареєстрований за адресою - АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою - АДРЕСА_2 , не судимий,

підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України,

у с т а н о в и в :

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про продовження строку домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 220 250 000 000 006 96 від 10.06.2025.

Підозрюваного ОСОБА_4 07.05.2025 повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 332 КК України.

До підозрюваного ОСОБА_4 09.05.2025 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, строком по 07.07.2025.

Строк досудового розслідування цього кримінального провадження постановою першого заступника Генерального прокурора від 01.07.2025 продовжений до трьох місяців.

На думку прокурора, продовжують існувати ризики переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, знищення, приховування або спотворення будь-якої з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинення нових кримінальних правопорушень та/або продовження злочинної діяльності.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та наполягав на його задоволенні з наведених у ньому підстав.

Захисник та підозрюваний заперечували з приводу задоволення клопотання, вважаючи його необґрунтованим, просили відмовити у його задоволенні.

Слідчий суддя, заслухавши сторони кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, дійшов висновку про таке.

Згідно з ч. 6 ст. 181 КПК України строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку ст. 199 КПК.

Відповідно до ст. 199 КПК на слідчого суддю покладений обов`язок при розгляді клопотання про продовження строку тримання особи під домашнім арештом з`ясувати обставини, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, свідчать про існування раніше заявлених або нових ризиків, які виправдовують тримання особи під домашнім арештом, а також чинники, що перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під домашнім арештом.

Тлумачення наведених процесуальних норм у їх логічному зв`язку з положеннями Глави 4 КПК приводить слідчого суддю до висновку, що під час вирішення питання щодо продовження строку дії запобіжного заходу оцінка наданих доказів має спрямовуватися не на досягнення остаточного переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Отже, суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.

З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що наданими органом досудового розслідування матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність в діях гр. ОСОБА_4 ознак інкримінованого йому правопорушення.

У силу ч. 3 ст. 199 КПК під час вирішення питання щодо продовження дії домашнього арешту слідчий суддя має встановити наявність обставин, що свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явились нові ризики.

Вирішуючи питання про існування на час розгляду клопотання передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку слід вважати дію, яка може бути вчинена з високим ступенем ймовірності.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя вважає такі дії цілком вірогідними з огляду на покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину.

Крім того, Європейський Суд з прав людини у рішенні «В. проти Швейцарії» зазначив, що небезпеку переховування не можна вимірювати тільки залежно від суворості можливого покарання, її треба визначати, зокрема, з урахуванням характеру підозрюваного, його моральних якостей, наявності у нього коштів, зв`язків з державою, у якій його переслідують.

Характер інкримінованого підозрюваному злочину свідчить про реальну ймовірність свідомої позапроцесуальної поведінки останнього.

Отже, слідчий суддя, враховуючи відсутність у підозрюваного вагомих стримуючих факторів, які б могли зупинити підозрюваного від вчинення дій з метою переховування, дійшов висновку, що вказаний ризик є реальним.

При цьому, з урахуванням викладеного, цілком можливо, що останній задля уникнення відповідальності може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, підставою для продовження дії запобіжного заходу є неможливість завершення досудового розслідування упродовж дії попередньої ухвали про тримання особи під домашнім арештом.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що встановлені вище обставини є достатніми для задоволення клопотання прокурора та продовження застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний час доби.

На підставі викладеного, керуючись ст. 176, 177, 178, 181, 193, 194, 196, 197, 199 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :

Клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_4 по 07 серпня 2025 року включно.

Продовжити строк дії покладених на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

-не залишати житло за адресою - АДРЕСА_2 , у період з 22.00 год. до 06.00 год. наступного дня, за виключенням випадків необхідності прибуття до укриття чи бомбосховища, обумовленого сиреною та/або повідомленням «Повітряна тривога»;

-прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду за кожною вимогою;

-здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Контроль за виконанням ухвали покласти на орган Національної поліції за місцем проживання ОСОБА_4 .

На ухвалу прокурором, підозрюваним, його захисником, протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1