Справа № 202/3617/25
Провадження № 1-кс/202/5445/2025
УХВАЛА

Іменем України

25 липня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпра ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000615 від 11.04.2025 року, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпра з клопотанням про скасування арешту майна, в якому просить скасувати арешт автомобіля Renault Master НОМЕР_1 в частині заборони користування.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що у провадженні СВ ДРУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000615 від 11.04.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16.04.2025 року у справі № 202/3617/25 накладено арешт на вищевказаний автомобіль шляхом заборони на відчуження, розпорядження та користування.

Арешт на майно накладено у кримінальному провадженні, у якому власник майна не є стороною кримінального провадження. Однак, власник майна та його адвокат були присутні під час проведення слідчого експерименту. Зазначений автомобіль для інших слідчих дій не потрібен. Автомобіль є єдиним джерелом заробітку ОСОБА_4 ..

В судове засідання адвокат ОСОБА_3 не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання в його відсутність.

Слідчий не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, поклався на розсуд суду.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, а також надані слідчим матеріали кримінального провадження приходить до висновку, що клопотання про скасування арешту майна підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні СВ ДРУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000615 від 11.04.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16.04.2025 року у справі № 202/3617/25 накладено арешт на вищевказаний автомобіль шляхом заборони на відчуження, розпорядження та користування.

Арешт на майно накладено у кримінальному провадженні, у якому власник майна не є стороною кримінального провадження.

За положеннями частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Так, частиною другою статті 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Зокрема, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (частина 3 статті 170 КПК).

Так, за приписами статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до частини другої статті 173 КПК України слідчий суддя при вирішенні питання про арешт майна повинен враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до частини першої статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, досудове розслідування розпочато 11.04.2025 року. Станом на дату розгляду клопотання, органом досудового розслідування проведені всі слідчі дії з вищевказаним автомобілем.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

На думку слідчого судді, накладення заборони користування транспортним засобом протягом тривалого часу, буде явно непропорційним, неспіврозмірним, нерозумним та покладе надмірний тягар на володільця майна. При цьому, слідчий суддя враховує, що слідчим не надано жодних доказів того, що в даному кримінальному провадженні планується проведення слідчих дій з вилученим майном.

Таким чином, з огляду на вимоги доцільності і співмірності втручання держави в право власності особи, а також з огляду на тривалість арешту майна, суд приходить до висновку про необхідність змінити спосіб арешту майна на менш обтяжливий тому, що подальше обмеження права володіння транспортним засобом буде непропорційним втручанням у право власності, тобто у право на мирне володіння майном, а тому повинно бути припинено.

З урахуванням викладеного, в цілях не порушення гарантованого права власності особи, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання про скасування арешту майна в частині заборони користування. При цьому власник або володілець майна не позбавлений у подальшому ставити питання щодо скасування арешту майна в цілому.

Керуючись ст. ст. 131-132, 170, 173-174, 369-372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000615 від 11.04.2025 року, задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16.04.2025 року у справі № 202/3617/25, у кримінальному провадженні № 0000615 від 11.04.2025 року на автомобіль Renault Master р.н. НОМЕР_1 в частині заборони користування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1