Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 542/1205/25
Провадження № 1-кп/542/138/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2025 року Новосанжарський районний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Новосанжарського районного суду Полтавської області кримінальне провадження №0000153 від 13.06.2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку села Бітля, Турківського району, Львівської області, не заміжню, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до ст. 89 КК України раніше не судиму,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

На території України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан о 05 годині 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який продовжує діяти.

ОСОБА_3 , 07 червня 2025 року, близько 17 години, прийшла до домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , в якому проживає ОСОБА_6 . Там, ОСОБА_3 побачила відсутність власників, після цього, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна із будинку.

Реалізуючи свій злочинний умисел на крадіжку, діючи умисно, усвідомлюючи, що на території України діє воєнний стан, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх суспільно-небезпечні наслідки, бажаючи настання таких наслідків, ОСОБА_3 скористалася відсутністю власника та небезпеки викриття її дій сторонніми особами, витягнувши скло із віконної шибки, незаконно проникла до будинку. Там, у глиняному глечику, який знаходився на шафі у спальній кімнаті, виявила та таємно викрала: ланцюжок із золота 585 проби, масою 4,48 г, вартість якого згідно висновку товарознавчої експертизи від 18.06.2025 становить 11620,85 гривень та ладанку із золота 585 проби, масою 2,01 г, вартість якої згідно висновку товарознавчої експертизи від 18.06.2025 становить 5213,82 гривень.

Викраденими ювелірними прикрасами ОСОБА_3 у подальшому розпорядилася на власний розсуд, чим завдала потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 16834,67 грн.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 12 червня 2025 року, близько 19 години, ОСОБА_3 , прийшла до домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , та в якому проживає ОСОБА_6 . Там, ОСОБА_3 побачила відсутність власників, після цього, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна із будинку.

Реалізуючи свій злочинний умисел на крадіжку, діючи повторно, умисно, усвідомлюючи, що на території України діє воєнний стан, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх суспільно-небезпечні наслідки, бажаючи настання таких наслідків, ОСОБА_3 скористалася відсутністю власника та небезпеки викриття її дій сторонніми особами, витягнувши скло із віконної шибки, незаконно проникла до будинку. Там, у глиняному глечику, який знаходився на шафі у спальній кімнаті, виявила та таємно викрала: одну пару сережок із золота 585 проби, масою 2 г, вартість якої згідно висновку товарознавчої експертизи від 18.06.2025 становить 5100, 66 гривень та одну пару сережок із золота 585 проби, масою 3,27 г, вартість якої згідно висновку товарознавчої експертизи від 18.06.2025 становить 8339,58 гривень.

Викраденими ювелірними прикрасами ОСОБА_3 у подальшому розпорядилася на власний розсуд, чим завдала потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 13440,24 грн.

Дії обвинуваченої ОСОБА_3 органом досудового слідства кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням до житла, вчинена в умовах воєнного стану (за епізодом 07.06.2025 року); таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням до житла, вчинена в умовах воєнного стану (за епізодом 12.06.2025 року).

03 липня 2025 року була укладена Угода про визнання винуватості між начальником Новосанжарського відділу Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_2 та підозрюваною ОСОБА_3 .

Відповідно до укладеної угоди:

-підозрювана ОСОБА_3 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість в зазначених діяннях, щиросердечно розкаялася.

Сторони угоди узгодили покарання ОСОБА_3 за ч.4 ст.185 КК України у вигляді п`яти років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з іспитовим строком.

В угоді про визнання винуватості передбачені наслідки її укладення та затвердження, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

В підготовчому судовому засіданні прокурор та обвинувачена підтримали угоду про визнання винуватості та просили її затвердити.

Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_4 також просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Враховуючи вищенаведене та розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких та тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лишедержавним чи суспільним інтересам.

Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, відноситься до тяжких злочинів.

Шкода завдана потерпілій ОСОБА_6 , якою надано письмову згоду прокурору на укладення ним угоди про визнання винуватості (а.с. 26).

Під час перевірки угоди встановлена її відповідність вимогам Кримінального процесуального Кодексу України, зокрема ст.ст. 470-473, та Кримінального Кодексу України. Її умови відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Підозрювана під час досудового розслідування та обвинувачена в підготовчому судовому засіданні беззастережно визнала свою винуватість у вчинені інкримінованих їй кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.4 ст.185 КК України: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням до житла, вчинена в умовах воєнного стану; таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням до житла, вчинена в умовах воєнного стану; підозрюваній під час досудового розслідування та як обвинуваченій в підготовчому судовому засіданні роз`яснені: наслідки укладення та затвердження угоди, що передбачені ст.473 КПК України, наслідки невиконання угоди, що передбачені ст.476 КПК України.

Так, під час підготовчого судового засідання ОСОБА_3 стверджувала, що повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ч.4 ст.185 КК України, щодо якого вона визнає себе повністю винуватою, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про винуватість, передбачені ст.473 КПК України, які їй роз`яснені судом.

Крім того, ОСОБА_3 підтвердила, що вищезазначена угода про визнання її винуватості укладена нею з прокурором добровільно без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз, не є наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Згідно з ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Так, судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_3 відповідно до ст.89 КК України раніше не судима, не заміжня, за місцем проживання характеризується задовільно, не працює, не перебуває під наглядом у лікаря психіатра та у лікаря нарколога.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченій, відповідно до ст.66 КК України суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Згідно зі ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угодою.

Узгоджені вид і міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченої.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд переконався, що наявні всі підстави для затвердження угоди про визнання винуватості.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про затвердження угоди про визнання винуватості між начальником Новосанжарського відділу Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_2 і ОСОБА_3 з участю захисника ОСОБА_4 і призначення ОСОБА_3 узгодженої сторонами міри покарання за ч.4 ст.185 КК України у вигляді п`яти років позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України та звільнення її від покарання з іспитовим строком, що відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України та санкції зазначеної статті.

При цьому тривалість іспитового строку відповідно ч. 3 ст. 75 КК України визначає суд, та вважає, що такий строк має становити один рік.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, процесуальні витрати пов`язані із залученням експерта у справі, підлягають стягненню з обвинуваченої в розмірі 9805,40 грн. згідно відповідних довідок експертних установ.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченій під час судового розгляду не обирався, підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не вбачається. Відповідних клопотань стороною обвинувачення не заявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314, 374-376, 394, 395, 474, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Затвердити Угоду про визнання винуватості від 03 липня 2025 року, укладену між начальником Новосанжарського відділу Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_2 та підозрюваною ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000153 від 13.06.2025 року.

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, та призначити їй узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання, якщо вона протягом випробувального строку 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на неї судом обов`язки.

Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта в сумі 9805,40 грн (дев`ять тисяч вісімсот п`ять грн 40 коп).

Скасувати арешт з однієї пари сережок із жовтого металу, ззовні схожого на золото, прямокутної форми, вагою 2 г., однієї пари сережок із жовтого металу, ззовні схожого на золото, у формі двох сердець, вагою 3,27 г., який був накладений ухвалою слідчого судді Новосанжарського районного суду Полтавської області від 18.06.2025.

Речові докази:

-глиняний кувшин, який переданий до камери зберігання речових доказів відділення поліції №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, квитанція №2782 - повернути потерпілій ОСОБА_6 ;

-чотири відрізки липкої стрічки зі слідами рук, які передані до камери зберігання речових доказів відділення поліції №3 Полтавського РУП, квитанція №2782 залишити в матеріалах кримінального провадження;

-одна пара сережок із жовтого металу, ззовні схожого на золото, прямокутної форми, вагою 2 г., одна пара сережок із жовтого металу, ззовні схожого на золото, у формі двох сердець, вагою 3,27 г., які передані на зберігання потерпілій ОСОБА_6 залишити потерпілій ОСОБА_6 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Полтавського апеляційного суду з підстав, передбачених ч.4 ст. 394 КПК України протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя Новосанжарського районного суду

Полтавської області ОСОБА_1