Справа № 752/7765/25
Провадження №: 1-кп/752/1810/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2025 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001017 від 15 березня 2025 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, котрий народився у м. Тараща Київської області, має вищу освіту, одруженого, має двох малолітніх дітей, без офіційного місця роботи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

установив:

1.Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним.

15 березня 2025 року о 14:10 молодший інспектор Голосіївського районного відділу УПО в м. Києві ДПО старший сержант поліції ОСОБА_6 та поліцейський-водій Голосіївського районного відділу УПО в м. Києві ДПО сержант поліції ОСОБА_7 у складі екіпажу «Мангуст-360» прибули на виклик щодо домашнього насильства за адресою: АДРЕСА_1 . У приміщенні квартири за вказаної адресою знаходився ОСОБА_3 , який разом з працівниками поліції прослідував на вулицю для дачі пояснень.

Перебуваючи біля вхідних дверей під`їзду № 1 вказаного будинку у стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_3 почав вести себе агресивно, висловлюватися в бік працівників правоохоронних органів нецензурною лексикою, погрозами застосування насильства, на неодноразові вимоги припинити вказані дії не реагував, натомість, діючи умисно, наніс ОСОБА_6 один удар рукою по голові, заподіявши тілесні ушкодження у вигляді: садна лівої брови на фоні синця повік лівого ока, що відносться до легкого тілесного ушкодження.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 345 КК України, а саме умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

2.Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Відповідно до ч. 2 ст. 345 КК України передбачено кримінальну відповідальність за умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу чи його близьким родичам побоїв, легких або середньої тяжкості тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

3.Позиції сторін та інших учасників судового провадження.

Прокурор в судовому засіданні вказав на доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Просив призначити обвинуваченому покарання за ч. 2 ст. 345 КК України у виді обмеження волі на строк 5 роки зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, тривалістю 3 роки.

Обвинувачений вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав, розкаявся у вчиненому, зобов`язався не вчиняти правопорушень у майбутньому, просив не призначати суворого покарання.

Захисник не заперечував проти доведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. З урахуванням повного визнання вини, щирого каяття, добровільного відшкодування потерпілому заподіяної шкоди, просив призначити покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від його відбування з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.

4.Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повідомив, що 15 березня 2025 року у нього з дружиною виник сімейний конфлікт, у результаті чого дружина викликала поліцію. Коли приїхали працівники поліції, він, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно наніс одному з поліцейських удар кулаком по обличчю, заподіявши легкі тілесні ушкодження. Під час досудового розслідування добровільно відшкодував заподіяну шкоду, потерпілий до нього претензій не має.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

При цьому суд встановив, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст викладених в обвинувальному акті обставин, їх позиція є добровільною, а також роз`яснив учасникам, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, допитавши в судовому засіданні обвинуваченого, дослідивши інформацію, що характеризує його особу, суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, а саме умисного заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

5.Мотиви зміни обвинувачення.

Підстав для зміни обвинувачення чи визнання частини обвинувачення необґрунтованою судом не встановлено.

6.Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування потерпілому заподіяного збитку.

Обставиною, що обтяжує покарання, суд визнає вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

7.Мотиви призначення покарання

Згідно зі ст. 50, ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

При призначенні покарання суд зважає на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є нетяжким злочином, дані про особу обвинуваченого, котрий вчинив кримінальне правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, при цьому до кримінальної відповідальності притягається вперше, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має сім`ю, утримує двох малолітніх дітей, за місцем проживання скарг на нього не надходило, повністю визнав вину, розкаявся у вчиненому, добровільно відшкодував потерпілому заподіяні збитки.

З огляду на вказані обставини, суд вважає за необхідне призначити покарання у межах санкцій ч. 2 ст. 345 КК України у виді обмеження волі.

Враховуючи дані про особу обвинуваченого, зобов`язання останнього стати на шлях виправлення та не вчиняти правопорушень у майбутньому, а також зважаючи на другорядну роль кари як мети покарання, суд вважає можливим виправлення ОСОБА_3 зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням, із встановленням іспитового строку, який був би достатнім для того, щоб винний в умовах здійснення контролю за його поведінкою довів своє виправлення, та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

8.Підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому.

Цивільний позов у кримінальному провадженні потерпілою не пред`явлено.

9.Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Керуючись статтями 368, 370, 371, 374, 376, 615 КПК України, суд

ухвалив:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, та призначити покарання за ч. 2 ст. 345 КК України у виді обмеження волі на строк 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку, тривалістю 1 рік.

Покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п. 1, п. 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Голосіївський районний суд м. Києва.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1