Справа № 559/210/24
номер провадження 1-кп/558/46/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2025 року сел. Демидівка

Дубенського району

Рівненської області

Демидівський районний суд Рівненської області

в складі

одноособово суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальні провадження внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000001 від 01.01.2024 року та № 0000232 від 1204.2024 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта базова загальна середня, не працюючого, не одруженого, не військовозобов`язаного, інваліда ІІ групи, судимого Дубенським міськрайонним судом Рівненської області 07 червня 2024 року за ст. 126-1, ст. 390-1 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України до остаточного покарання у виді пробаційного нагляду строком 2 (два) роки, застосовано обмежувальні заходи на 3 (три місяці), судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 126-1 КК України, -

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 , будучи притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, вчиненого 14.11.2023 та 15.11.2023 щодо співмешканки ОСОБА_6 , зокрема: постановою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 24.11.2023 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді 40 годин громадських робіт, належних висновків для себе не зробив та по місцю спільного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , продовжив вчиняти систематичне насильство стосовно своєї співмешканки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до п. b) статті 3 Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу із цими явищами (Стамбульська конвенція) (далі Конвенція) "домашнє насильство" означає всі акти фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, які відбуваються в лоні сім`ї чи в межах місця проживання або між колишніми чи теперішніми подружжями або партнерами, незалежно від того, чи проживає правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні або незалежно від того, чи проживав правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні.

Відповідно до ст. ст. 3, 28, 29, 68 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; кожен має право на повагу до його гідності, ніхто не може бути підданий катуванню, жорсткому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню; кожна людина має право на особисту недоторканість; кожен зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції України та Законів України.

Відповідно до ст. 43 Конвенції відповідальність за правопорушення, установлені відповідно до цієї Конвенції, настає незалежно від характеру відносин між жертвою та правопорушником.

Так, всупереч вищезазначених норм, ОСОБА_3 , 01.12.2023 близько 11 год 00 хв, перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з співмешканкою ОСОБА_6 , маючи умисел на вчинення домашнього насильства, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинив щодо останньої дії психологічного насильства, а саме ображав її нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, голосно кричав, чим завдав потерпілій психологічних страждань та погіршення якості життя.

Також, ОСОБА_3 , 28.12.2023 близько 00 год 05 хв, перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з співмешканкою ОСОБА_6 , маючи умисел на вчинення домашнього насильства, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинив щодо останньої дії психологічного насильства, а саме ображав її нецензурною лайкою, словесно ображав, чим завдав потерпілій психологічних страждань та погіршення якості життя, у зв`язку з чим відносно ОСОБА_3 винесено терміновий заборонний припис, серії АА № 313190 від 28.12.2023, відповідно до якого на ОСОБА_3 покладено обов`язок щодо заборони в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою, строком на 3 доби з 28.12.2023 по 30.12.2023, який не виконав, внаслідок чого стосовно ОСОБА_3 29.12.2023 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 373610.

Крім того, ОСОБА_3 , 01.01.2024 близько 20 год 03 хв, перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з співмешканкою ОСОБА_6 , маючи умисел на вчинення домашнього насильства, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинив щодо останньої дії психологічного насильства, а саме ображав її нецензурною лайкою, висловлювався грубою лайкою, голосно кричав, чим завдав потерпілій психологічних страждань та погіршення якості життя, у зв`язку з чим відносно ОСОБА_3 винесено терміновий заборонний припис, серії АА № 430040 від 01.01.2024, відповідно до якого на ОСОБА_3 покладено обов`язок щодо заборони в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою, строком на 3 доби з 01.01.2024 по 03.01.2024, який не виконав, внаслідок чого стосовно ОСОБА_3 02.01.2024 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 601834.

Також, ОСОБА_3 , будучи притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, та в той час, коли в Дубенському міськрайонному суді розглядався обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000001 від 01.01.2024 за ст. 126-1 КК України відносно ОСОБА_3 за фактами вчинення актів домашнього насильства 01.12.2023, 28.12.2023, 01.01.2024 стосовно співмешканки ОСОБА_6 , а також обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000107 від 12.02.2024 за фактами вчинення домашнього насильства стовно співмешканки ОСОБА_6 в присутності дитини ОСОБА_7 , що мали місце 29.01.2024, 13.02.2024, 17.02.2024, 22.02.2024, належних висновків для себе не зробив та по місцю спільного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , продовжив вчиняти систематичне домашнє насильство стосовно співмешканки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в присутності малолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Так, ОСОБА_3 25.03.2024 близько 03 год 30 хв, перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , маючи умисел на вчинення домашнього насильства, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що в будинку знаходиться малолітня дитина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вчинив щодо своєї співмешканки ОСОБА_6 , з якою не перебуває у шлюбі, однак тривалий час спільно проживає, тобто перебуває у сімейних стосунках (у розумінні п. 3 ч. 1 ст. 1, ч. 2 ст. 3 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству"), в присутності малолітнього ОСОБА_7 , дії психологічного насильства, а саме ображав ОСОБА_6 нецензурною лайкою, висловлювався в її адресу принизливими та грубими словами, голосно кричав, позбавив можливості ОСОБА_6 та малолітнього ОСОБА_7 залишити місце проживання, закривши їх в квартирі, чим завдав потерпілим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 психологічних страждань, погіршення якості життя, що виразились у виникненні у постраждалих побоювання за їх безпеку, спричинило емоційну напруженість, та викликало негативні переживання.

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ст. 126-1 КК України, домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи.

У відповідності до норм ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України, з`ясувавши думку представника сторони обвинувачення та інших учасників кримінального провадження щодо тих доказів, які потрібно дослідити та про порядок їх дослідження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Вважаючи на те, що заперечень від учасників судового провадження, щодо обсягу та порядку дослідження доказів не поступало, суд ухвалив допитати обвинуваченого, дослідити заяву потерпілої, заяву представника малолітнього потерпілого та долучені до матеріалів кримінального провадження документи, що характеризують обвинуваченого як особу, документи щодо речових доказів у справі.

Суд з`ясував, що обвинувачений ОСОБА_3 та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст всіх обставин справи, які підлягали б доказуванню і переконався у добровільності їх позиції. Обвинуваченому ОСОБА_3 та іншим учасникам судового провадження роз`яснено, що при відмові від дослідження доказів, які ніким не оспорюються, вони будуть позбавлені можливості оскаржити їх в апеляційному порядку.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав вину у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, суду показав, що дійсно приблизно 10 років проживає з потерпілою ОСОБА_6 у цивільному шлюбі. Під час шлюбу в них народився син ОСОБА_7 . Вони спільно проживають за адресою АДРЕСА_1 . Він повністю визнає всі обставини викладені в обвинувальних актах щодо домашнього насильства. Дійсно, коли перебуває в нетверезому стані, то вчиняє домашні сварки, погрожує, обзиває дружину нецензурними словами. Це часто відбувається в присутності неповнолітнього сина ОСОБА_8 . На даний час він переїхав проживати до своєї матері, щоб не контактувати з членами своєї сім`ї. Щиро розкаюється у вчиненому. З сином стосунки налагодилися. Зрозумів, що робив неправильно, травмував дитину і дружину.

Потерпілі ОСОБА_6 та неповнолітній потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явились. Потерпіла ОСОБА_6 та законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 головний спеціаліст Служби у справах дітей Дубенської міської ради ОСОБА_9 , звернулись до суду з клопотаннями про розгляд справи без участі потерпілих, у зв`язку з віддаленістю їхнього місця проживання до місця розташування суду та недопущення повторної травматизації потерпілої ОСОБА_10 та неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 .

На разі, претензій ні матеріального, ні морального характеру до обвинуваченого не мають.

Не заперечують щодо розгляду кримінального провадження у відповідності до вимог ст. 349 КПК України.

Обставини, викладені в обвинувальних актах, не оспорюють.

Покази, надані на досудовому розслідуванні, підтримують повністю, доповнень не мають.

При обранні міри покарання покладається на розсуд суду. /а. п. 148, 152 т. 1/.

Допитавши обвинуваченого, дослідивши заяву потерпілої та представника неповнолітнього потерпілого та, як докази, по справі документи, які характеризують обвинуваченого як особу, з`ясувавши інші питання, що вирішуються при ухваленні вироку, суд вважає доведеним у ході судового розгляду винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 126-1 Кримінального кодексу України, - домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи.

Судом досліджено характеризуючі особу ОСОБА_3 дані.

Відповідно до довідки УІАП при ГУНП в Рівненській області, ОСОБА_3 притягувався до кримінальної відповідальності. / а. п. 92-93 т. 4 /.

Згідно вироку Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 07 червня 2024 року ОСОБА_3 засуджено за ст. 126-1, ст. 390-1 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, до остаточного покарання у виді пробаційного нагляду строком 2 роки. Застосовано обмежувальні заходи, згідно ст. 91-1 КК України на 3 (три) місяці. /а. п. 155-157 т. 1/.

Відповідно до повідомлення Дубенського районного відділу Філії ДУ "Центр пробації" у Рівненській області № 613/40/5/1-25 від 17.03.2025, ОСОБА_3 протягом відбування покарання зарекомендував себе з позитивного боку, оскільки завжди вчасно з`являвся на реєстрацію, 26.11.2024 виконав обов`язок та пройшов пробаційну програму "Подолання домашнього насильства", до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався. /а. п. 167 т. 1/.

З довідок Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області 3150/208/10/2024 від 12.01.2024 та № 5603/208/10-2024 від 10.05.2024, гр. ОСОБА_3 , згідно інформаційно-телекомунікаційної системи "Інформаційний портал Національної поліції України" перебуває в Дубенському РВП ГУНП в Рівненській області на профілактичному обліку, як кривдник. /а. п. 103 т. 2, а.п. 97 т. 4/.

Відповідно до характеристик, виданих ТОВ "Житловик-Дубно" за № 25 від 09.01.2024 та № 240 від 14.05.2024 та довідок ТОВ "Житловик-Дубно" № 56 від 09.01.2024 та № 603 від 14.05.2024, гр. ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Скарги від сусідів на ОСОБА_3 не надходили. /а. п. 111, 112 т. 2, а. п. 99, 100 т. 4/.

З повідомлень КНП "Міська поліклініка" Дубенської міської ради № 20 від 04.01.2024 року та № 457 від 15.05.2024 року, вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , житель АДРЕСА_1 під наглядом лікаря-нарколога та під спостереженням лікаря-психіатра не перебуває. /а. п. 10 т. 2, а. п. 102 т. 4 /.

Згідно пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 є інвалідом з дитинства, довічно. /а. п. 119 т. 2, а. п. 96 т. 4/.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 /а. п. 18 т. 2/.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності зі ст.65 Кримінального кодексу України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та обставини, які пом`якшують і обтяжують його покарання.

Відповідно до ст. 12 Кримінального кодексу України кримінальні правопорушення, вчинені обвинуваченим ОСОБА_3 відносяться до категорії нетяжких злочинів.

Обираючи покарання ОСОБА_3 , суд бере до уваги обставини, передбачені ст. 66 Кримінального кодексу України, які пом`якшують його покарання.

Так обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , є його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, а також те, що ОСОБА_3 є інвалідом дитинства.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення повторно та вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд бере до уваги тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, ступінь суспільної небезпечності скоєних кримінальних правопорушень; обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання; дані про особу винного, який щиро покаявся у вчиненні даних кримінальних правопорушень. Суд також враховує думку потерпілих, які зазначили, що претензій ні матеріального, ні морального характеру до обвинуваченого не мають. Враховуючи дані обставини, суд дійшов висновку про призначення покарання обвинуваченому у межах передбачених санкцією ст. 126-1 КК України у виді пробаційного нагляду.

Суд вважає, що призначення такого покарання обвинуваченому ОСОБА_3 буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно постанов про приєднання речових доказів від 20 травня 2024 та від 23 травня 2024 року в даних кримінальних провадженнях наявні речові докази /а. п. 83, 91 т. 4/.

Відповідно до ст. 100 КПК України, суд повинен вирішити долю речових доказів.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного та відповідно до ст. 12, ч. 4 ст. 70, ст. 126-1 КК України, керуючись ст. ст. 349, 370, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 126-1 КК України та призначити покарання у виді трьох років пробаційного нагляду.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим з врахуванням вироку Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 07 червня 2024 року, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді трьох років пробаційного нагляду.

На підставі ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

На підставі ст. 91-1 КК України застосувати до ОСОБА_3 обмежувальні заходи строком на 3 (три) місяці:

1) заборонити проживати в місці спільного проживання з ОСОБА_6 ;

2) обмежити спілкування з дитиною ОСОБА_7 ;

3) заборонити листування, телефонні переговори, інші контакти через засоби зв`язку чи електронні комунікації особисто або через третіх осіб із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ;

4) направити для проходження програми для кривдників у Дубенській міській раді.

Речові докази: відеозапис з нагрудних камер працівників УПП в Рівненській області ДПП під час реагування на виклик про домашнє насильство 25 березня 2024 року та аудіозаписи за 25.03.2024, що зберігаються в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду через Демидівський районний суд протягом 30 днів з дня проголошення.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення тридцятиденного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію даного вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається прокурору та обвинуваченому.

Суддя: ОСОБА_11