Справа № 445/340/25
Провадження № 1-кп/445/228/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2025 року Золочівський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золочів Львівської області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000648 від 20.12.2024 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Південне Нікопольського району Дніпропетровської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, раніше не судимого, такелажника інженерного відділення інженерного взводу батальйону матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 , солдата військової служби за призовом під час мобілізації.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.259 КК України,-

встановив:

19.12.2024 о 22.21 год. такелажник інженерного відділення інженерного взводу батальйону матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 солдат військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_4 , перебуваючи по АДРЕСА_3 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи умисел на завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху двох будівель ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто будівель, що забезпечують діяльність органу державної влади, що у свою чергу загрожує загибеллю людей та іншим тяжким наслідкам, шляхом поширення неправдивих відомостей, що створюють обстановку загального страху, з метою дезорганізувати діяльність вказаного територіального центру, здійснив телефонний дзвінок із свого мобільного телефону з номером НОМЕР_2 оператору «102» Ситуаційного центру Головного управління Національної поліції у Львівській області з повідомленням про замінування двох будівель ІНФОРМАЦІЯ_2 , що знаходяться за адресами: АДРЕСА_4 , та АДРЕСА_5 , чим вчинив завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху, які загрожують загибеллю людей чи іншими тяжкими наслідками, якщо об`єктами завідомо неправдивого повідомлення стали будівлі, що забезпечують діяльність органів державної влади, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 259 КК України.

В судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав вину у вчиненому та підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення, які викладені в обвинувальному акті. У вчиненому обвинувачений розкаявся і просить суворо його не карати.

Оскільки учасники судового провадження визнали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження проведено у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України. При цьому, судом їм було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене вище, суд, дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Дії ОСОБА_4 за ч.2 ст.259 КК України - завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху, які загрожують загибеллю людей чи іншими тяжкими наслідками, якщо об`єктами завідомо неправдивого повідомлення стали будівлі, що забезпечують діяльність органів державної влади - кваліфіковано правильно.

При призначенні покарання суд керується наступним.

Згідно з п.3 ч.1 ст.65 КК України, суд призначаючи покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2004р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Згідно з п.3 вищезазначеної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Тому, виходячи з принципу індивідуалізації покарання суд враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно з ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину.

Особи обвинуваченого ОСОБА_4 , який має постійне місце реєстрації та проживання, за яким характеризується позитивно, раніше не судимий, одружений, має на утриманні трьох малолітніх дітей, обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття та з`явлення зі зізнанням, обставини, що обтяжують покарання - вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, та вважає за необхідне призначити покарання в межах санкції ч.2 ст.259 КК України.

Разом з тим, беручи до уваги дані про особу обвинуваченого, з врахуванням всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що також при призначенні покарання має бути застосований принцип гуманізації відповідальності з врахуванням засад закріплених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню згідно зі ст.9 Конституції України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», а тому, суд прийшов до переконання, що виправлення обвинуваченого можливе в умовах без ізоляції від суспільства та відбування призначеного покарання і його слід звільнити від відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст.75 КК України.

З речовими доказами необхідно поступити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України арешт, накладений на майно, згідно ухвали слідчого судді підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, а тому, з обвинуваченого на корись держави необхідно стягнути витрати за проведення експертизи у даному кримінальному провадженні в сумі 3979,50 грн.

Керуючись ст.ст.100, 124, 370, 374 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.259 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 2 (два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ч.4 ст.76 КК України, нагляд за ОСОБА_4 , як військовослужбовцем, звільненим від відбування покарання з випробуванням, покласти на командира Військової частини НОМЕР_1 , у разі зміни місця служби - на командира військової частини за новим місцем служби, а у разі звільнення з військової служби контроль за виконанням вироку покласти на уповноважений орган з питань пробації.

У разі звільнення з військової служби зобов`язати ОСОБА_4 згідно з ч. 1 ст. 76 КК України: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання; періодично з`являтися в уповноважений орган з питань пробації для реєстрації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертиз в розмірі 3979,50 грн.

Скасувати заходи по забезпеченню кримінального провадження, а саме - арешт майна згідно ухвали слідчого судді Золочівського районного суду Львівської області від 20.12.2024.

Речові докази:

- мобільний телефон «Redmi 9C NFC» який знаходиться у спец. пакеті «Національна поліція України CRI1103748» - повернути ОСОБА_4 ;

- оптичний лазерний диск DVD-R із написами "Лайфселл 03.02.2025" - залишити при матеріалах кримінального провадження.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга через суд першої інстанції до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити прокурору і обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1