Справа № 953/3027/25
н/п 1-кс/953/5424/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" серпня 2025 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Київського районного суду м. Харкова скаргу захисника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0000138 від 25.11.2024 в порядку п.7 ч.1 ст.303 КПК України,

за участю сторін кримінального провадження:

захисника - ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

30.07.2025 до Київського районного суду м. Харкова надійшла скарга захисника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0000138 від 25.11.2024, в порядку п.7 ч.1 ст.303 КПК України, в якій просить скасувати постанову прокурора першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_5 від 18 липня 2025 року про відмову в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 від 17.07.2025 року.

Зобов`язати уповноваженого прокурора у кримінальному провадженні № 0000138 від 25.11.2024 року: надати захиснику підозрюваного ОСОБА_3 - адвокату ОСОБА_4 для ознайомлення та копіювання власними технічними засобами або надати електронні примірники відповідних документів наступних матеріалів досудового слідства у кримінальному провадженні № 0000138 від 25.11.2024 року: документи, на підставі яких 25.11.2024 року було внесено до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 114-1 КК та відповідний витяг з ЄРДР станом на 25.11.2024 року; документи, на підставі яких 23.12.2024 року було внесено до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 191 КК та відповідний витяг з ЄРДР станом на 23.12.2024 року; документи, на підставі яких 10.01.2025 року було внесено до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 114-1 КК та відповідний витяг з ЄРДР станом на 10.01.2025 року; документи, на підставі яких 24.03.2025 року було внесено до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 366 КК та відповідний витяг з ЄРДР станом на 24.03.2025 року (щодо підробки довідок та службових посвідчень); документи, на підставі яких 24.03.2025 року було внесено відомості до ЄРДР про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 366 КК та відповідний витяг з ЄРДР станом на 24.02.2025 року (щодо підробки табелів використання робочого часу); документи, на підставі яких 24.03.2025 року було внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 114-1 КК та відповідний витяг з ЄРДР станом на 24.03.2025 року;документи, на підставі яких 31.03.2025 року було внесено відомості до ЄРДР про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 255 КК та відповідний витяг з ЄРДР станом на 31.03.2025 року; документи, на підставі яких 31.03.2025 року було внесено відомості до ЄРДР про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 255 КК та відповідний витяг з ЄРДР станом на 31.03.2025 року; постанову (постанови) уповноваженої посадової особи органів прокуратури про об`єднання всіх перелічених кримінальних проваджень в одне провадження з номером 0000138.

Здійснити за участі захисника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , допит наступних осіб: колишнього провідного економіста Харківського обласного відділу спеціального зв`язку ОСОБА_6 ;колишнього інженера 1-ї категорії РСО Харківського обласного відділу спеціального зв`язку ОСОБА_7 ; підозрюваного ОСОБА_8 ; підозрюваного ОСОБА_9 .

На обґрунтування скарги зазначено, що у провадженні Головного управління Національної поліції в Харківській області перебуває кримінальне провадження № 0000138 від 25.11.2024 року за фактом скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 255, ч. 4 чт. 28 ч. 4 ст. 191, ч .4 ст. 28 ч. 1 ст. 11401, ч .4 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК.

03.07.2025 року, діючи від імені та в інтересах ОСОБА_3 , захисник звернувся до слідчого СУ ГУ НП в Харківській області ОСОБА_10 з клопотанням про проведення слідчих, процесуальних дій.

Постановою від 04.07.2025 року слідчим відмовлено у задоволенні клопотання, через незгоду з рішення слідчого, оскільки вона не містила змістовного обґрунтування, суперечила завданням кримінального провадження, безпідставно обмежувала права підозрюваного та порушувала його права на ефективний захист під час досудового слідства в умовах триваючого позбавлення ОСОБА_3 волі на підставі припущень про його причетність до скоєння тяжких та особливо тяжких злочинів, 17.07.2025 року захисник звернувся з клопотанням про надання для ознайомлення вище перелічених документів та проведення слідчих дій допиту осіб зазначених у клопотанні до процесуального керівника, старшого групи прокурорів заступника начальника відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_5 .

Постановою від 18.07.2025 року прокурор відмовив в задоволенні клопотання. Постанова отримана засобами електронного зв`язку в електронному вигляді 18.07.2025 року.

Сторона захисту вважає вказану постанову прокурора незаконною, такою що грубо порушує право ОСОБА_3 на ефективний правовий захист. По суті постанова прокурора лише повністю повторює текст постанови слідчого та не містить жодної відповіді на доводи, викладені у клопотанні, з урахуванням отриманої раніше відмови слідчого. Наведене вказує на те, що прокурор фактично самоусунувся від змістовного розгляду поданого клопотання та не виконав покладені на нього обов`язки в якості процесуального керівника. Разом з тим, відсутні будь-які законні та розумні, з огляду на завдання досудового розслідування, підстави для відмови в проведенні слідчих, процесуальних дій, про які йдеться в клопотанні.

Вважає, прийняте рішення прокурором за результатами розгляду його скарги не законним та необґрунтованим.

Захисник ОСОБА_4 , підозрюваний ОСОБА_3 у судовому засіданні скаргу підтримали, просили її задовольнити з підстав, викладених у ній.

Прокурор, у судове засідання не з`явився, про розгляд скарги повідомлявся належним чином, причини неприбуття не повідомив.

З урахуванням положень ч. 3 ст. 306 КПК, слідчий суддя вважає за можливе розглядати скаргу за відсутності прокурора, оскільки це не є перешкодою для її розгляду.

Вислухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали скарги, заперечення, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Окремою формою судової діяльності відповідно до КПК є судовий контроль за додержанням законів органами досудового розслідування, який реалізує слідчий суддя. Зміст і характер судового контролю в межах кримінального процесу пов`язаний передусім із необхідністю забезпечення прав і свобод людини на стадії досудового розслідування.

Однією з форм такого контролю є розгляд скарг на рішення, дії та бездіяльність слідчого та прокурора у порядку ст. 303 КПК.

Щодо вимог скарги про зобов`язання уповноваженого прокурора надати захиснику підозрюваного для ознайомлення матеріали кримінального провадження слід врахувати наступне.

Перевіривши скаргу з долученими до неї матеріалами, слідчий суддя дійшов висновку про те, що підстави та порядок оскарження до слідчого судді рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування визначені § 1 Глави 26 КПК України (ст. 303?308).

Згідно з ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Частиною 1 ст. 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні. А саме, до слідчого судді можуть бути оскаржені:

(1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

(2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

(3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

(4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та / або провадження щодо юридичної особи заявником, одним із близьких родичів або членом сім`ї, коло яких визначено цим Кодексом, та / або захисником померлого, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

(5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

(6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

(7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

(8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

(9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

(10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом підозрюваним, його захисником чи законним представником;

(11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п. 9-1ч. 1 ст. 284 цього Кодексу, стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами ст. 314?316 цього Кодексу (ч. 2 ст. 303 КПК України).

З долучених до скарги матеріалів слідує, що захисник підозрюваного звернувся до прокурора у порядку ст. 220, 221 КПК України з клопотанням від 17.08.2025, у якому прохав надати для ознайомлення ряд матеріалів кримінального провадження, які стали підставою для повідомлення про підозру ОСОБА_3 .

Постановою прокурора від 18.07.2025 у задоволенні клопотання захисника відмовлено.

Уважаючи цю постанову незаконною та невмотивованою, захисник звернувся до слідчого судді у порядку п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України зі скаргою.

Попри посилання у скарзі на положення п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України (тобто на рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником, захисник прохає слідчого суддю скасувати постанову прокурора та зобов`язати надати йому для ознайомлення матеріали кримінального провадження згідно з його клопотанням від 17.07.2025.

Втім, оскарження до слідчого судді постанови прокурора про відмову у задоволенні клопотання про надання для ознайомлення матеріалів кримінального провадження п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України не передбачено.

Виходячи із наданих захисником матеріалів, прокурор по суті виконав вимоги ст. 220 КПК України та розглянув клопотання захисника, у задоволенні якого відмовив постановою.

Також неспроможними є посилання захисника на те, що відмова прокурора у наданні захисту для ознайомлення матеріалів досудового розслідування є передбаченим п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України рішенням прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, яке підлягає оскарженню.

Згідно з ч. 1 ст. 221 КПК України, на яку посилається захисник, слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язаний за клопотанням сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надати їм матеріали досудового розслідування для ознайомлення, за виключенням матеріалів про застосування заходів безпеки щодо осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, а також тих матеріалів, ознайомлення з якими на цій стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню. Відмова у наданні для ознайомлення загальнодоступного документа, оригінал якого знаходиться в матеріалах досудового розслідування, не допускається.

Зміст наведеної норми не передбачає окремого оскарження відповідного рішення, а тому не є передбаченим п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України рішенням про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, що може бути оскаржено до слідчого судді.

Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст.318-380 КПК України, з урахуванням положень цієї глави (ч.1 ст.306 КПК України).

Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом (ч.3 ст.26 КПК України).

За приписами ч.6 ст.9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Якщо після відкриття провадження за скаргою буде встановлено, що воно відкрите при наявності хоча б однієї із умов, передбачених ст.304 КПК України, слідчий суддя має постановити ухвалу про закриття провадження за такою скаргою. Така позиція узгоджується з позицією, висловленою в ухвалі Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 19 лютого 2019 року у справі № 569/17036/18.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга в цій частині, подана на рішення, прокурора, що не підлягає оскарженню, а за такого, відповідно до положень ч. 4 ст. 304 КПК України, такі скарги підлягають відмові у відкритті, а у даному випадку, провадження за скаргою в частині відмови прокурора у наданні стороні захисту для ознайомлення матеріалів досудового розслідування та зобов`язання надати матеріали досудового розслідування підлягає закриттю, оскільки провадження по ній відкрито.

Щодо доводів скарги в частині відмови прокурора про проведення слідчих дій допиту слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, зазначає наступне.

Зокрема, пунктом 7 частини 1 статті 303 КПК передбачено, що на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Відповідно до частини 1 статті 304 КПК скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною 1 статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Враховуючи викладені в скаргах обставини, скаржником не пропущено визначений статтею 304 КПК строк на її подання.

Відповідно до статті 2 КПК, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 1 статті 7 КПК зокрема визначено, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, належать законність, зміст чого розкриває стаття 9 КПК, згідно із частиною 2 якої прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно зі ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа «Ассенов та інші проти Болгарії»). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини» та «Ґюль проти Туреччини»).

Частиною 1 статті 9 КПК визначено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно з частиною 2 статті 9 КПК, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Частини 2 і 6 статті 22 КПК розкривають зміст однієї з засад кримінального провадженнязмагальності сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а саме, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Стаття 93 КПК встановлює порядок збирання доказів як стороною обвинувачення, так й стороною захисту, й згідно із абзацом 1 її частини 3, сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Відповідно до ч.1 ст.26 КПК України, однією із загальних засад кримінального провадження є диспозитивність, яка полягає у вільному використанні сторонами кримінального провадження своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Частини 1, 2 статті 220 КПК визначають таке 1. Клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. 2. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Частинами 1, 2, 6 статті 223 КПК визначено таке: 1. Слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. 2. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети… 6. Слідча (розшукова) дія, що здійснюється за клопотанням сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проводиться за участю особи, яка її ініціювала, та (або) її захисника чи представника, крім випадків, коли через специфіку слідчої (розшукової) дії це неможливо або така особа письмово відмовилася від участі в ній. Під час проведення такої слідчої (розшукової) дії присутні особи, що її ініціювали, мають право ставити питання, висловлювати свої пропозиції, зауваження та заперечення щодо порядку проведення відповідної слідчої (розшукової) дії, які заносяться до протоколу.

Разом з тим, відповідно до частини 1 статті 36 КПК, яка кореспондується з частиною 5 статті 40 КПК, прокурор, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього кодексу, є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора, слідчого.

Судовим розглядом встановлено, 31.03.2025 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. З ст. 255, ч. 4 чт. 28 ч. 4 ст. 191, ч .4 ст. 28 ч. 1 ст. 11401, ч .4 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України.

Як убачається з доданих до скарги матеріалів, ОСОБА_4 , як адвокат, здійснює захист ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000138 від 25.11.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 191, ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 366, ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України.

03.07.2025 року, діючи від імені та в інтересах ОСОБА_3 , захисник звернувся до слідчого СУ ГУ НП в Харківській області ОСОБА_10 з клопотанням про проведення слідчих, процесуальних дій.

Постановою від 04.07.2025 року слідчим відмовлено у задоволенні клопотання, через незгоду з рішення слідчого, оскільки вона не містила змістовного обґрунтування, суперечила завданням кримінального провадження, безпідставно обмежувала права підозрюваного та порушувала його права на ефективний захист під час досудового слідства в умовах триваючого позбавлення ОСОБА_3 волі на підставі припущень про його причетність до скоєння тяжких та особливо тяжких злочинів 17.07.2025 року захисник звернувся з клопотанням про надання для ознайомлення вище перелічених документів та проведення слідчих дій допиту осіб зазначених у клопотанні до процесуального керівника, старшого групи прокурорів заступника начальника відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_5 .

Постановою від 18.07.2025 року прокурор відмовив в задоволенні клопотання. Постанова отримана стороною захисту засобами електронного зв`язку 18.07.2025 року.

Згідно ч.1, 3 ст.110 КПК України процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.

За змістом ч. 5 ст.110 КПК України, обґрунтованість рішення (постанови), яке прийняли прокурор та слідчий, повинна знайти відображення в його мотивуванні, постанова слідчого має бути мотивованою, її зміст повинен містити: відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 36 КПК прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Відповідно до ч.5 ст.40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Як зазначено у ч.1 ст.40 КПК України, слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій. Згідно з частиною 2 вказаної статті до повноважень слідчого, зокрема, відноситься проведення слідчих (розшукових) дій.

Слідчий суддя не має повноважень визначати, яке саме рішення чи яку саме слідчу дію має прийняти/вчини слідчий чи прокурор у конкретному випадку, оскільки таким чином суддя втрутиться в сферу повноважень цих осіб і фактично прийме участь у діяльності сторони обвинувачення в супереч своїй ролі в провадженні (ч.3 ст.22 КПК України).

А отже, слідча суддя, розглядаючи скаргу в порядку п.7 ч.1 ст.303 КПК України, яка полягає у відмові в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, має лише право зобов`язати слідчого розглянути, у встановленому ст.220 КПК Україні порядку та строки, подане клопотання, або прийняти рішення, яке за своїм змістом відповідало б вимогам ст.110 КПК УКраїни.

Протилежне суперечило би принципу диспозитивності, згідно з яким слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, які віднесені до його повноважень цим Кодексом (ч. 3 ст. 26 КПК).

Зазначене узгоджується з позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 14.02.2023 по справі №405/680/22.

Слідча суддя вважає, що зміст спірної постанови в частині відмови у допиті осіб зазначених у клопотанні не відповідає вимогам ст.110 КПК України, мотиви прийняття постанови належним чином прокурором не обґрунтовані, постанова прокурора за своїм змістом повторює постанову слідчого про відмову у задоволенні клопотання посилаючись лише на загальні положення кримінально процесуального законодавства України.

Слідчий, дізнавач, прокурор мають діяти ретельно, безсторонньо та із сумлінням, а вся їх діяльність має бути направлена на здійснення ефективного розслідування та захист прав осіб, потерпілих від злочинів. Прийняті слідчим, дізнавачем, прокурором рішення мають бути законними та мотивованими.

Отже, відповідно до ст.110 КПК України постанова про відмову у задоволенні клопотання в частині допиту має бути вмотивована, однак прокурором не наведено мотивів відмови з урахуванням доводів клопотання захисника, з огляду на те, що сторона захисту вказує на необхідність допиту осіб покази яких можуть спростувати обґрунтованість підозри його підзахисного.

За змістом ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Посилання на обставини, які б вказували на неможливість допиту або відмови осіб від дачі показів матеріали оскаржуваного рішення не містять.

Під час повторного розгляду клопотання необхідно надати оцінку процесуальним та фактичним підставам проведення даної слідчої дії з урахуванням доводів клопотання захисника та положень ст. 9, 91 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи зазначене, слідча суддя приходить до висновку, що скарга в частині відмови у задоволенні клопотання сторони захисту про проведення допиту свідків підлягає скасуванню та зобов`язанню процесуального прокурора повторно розглянути клопотання захисника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 від 17.07.2025 в частині вирішення питання про допит осіб зазначених у клопотанні.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. 2,9, 26,36,40,110, 220, 290, 294, 295, 303-307, 309, 369-372, 376 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по скарзі захисника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , поданій у кримінальному провадженні № 0000138 від 25.11.2024, в частині скасування постанови прокурора першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_5 від 18 липня 2025 року щодо відмови у наданні стороні захисту для ознайомлення матеріалів досудового розслідування закрити.

Скаргу захисника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , подану у кримінальному провадженні № 0000138 від 25.11.2024, в порядку п.7 ч.1 ст.303 КПК України в частині скасування постанови прокурора першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_5 від 18 липня 2025 року про відмову у задоволенні клопотання про проведення допиту свідків задовольнити частково.

Постанову прокурора першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_5 від 18 липня 2025 року про відмову у задоволенні клопотання сторони захисту в частині проведення допиту свідків скасувати.

Зобов`язати процесуального прокурора першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону у кримінальному провадженні № 0000138 від 25.11.2024 повторно розглянути клопотання захисника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 від 17.07.2025 в частині вирішення питання про допит свідків зазначених у клопотанні.

У задоволенні іншої частини вимог - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в частині закриття провадження безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, в іншій частині оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 08.08.2025 року о 15 годині 40 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_1