Справа № 331/3258/25
Провадження № 1-кп/331/599/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2025 року Олександрівський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 ,

законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 ,

педагога ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000079 від 25 квітня 2025 року, які надійшли від Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя,

стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Новоспаське Приазовського району Запорізької області, громадянина України, українця, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, який на утриманні малолітніх дітей не має, раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

На розгляді в Олександрівському районному суді міста Запоріжжя перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000079 від 25 квітня 2025 року, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Потерпілий ОСОБА_6 23.06.2025 подав через канцелярію суду заяву про відмову від обвинувачення у даному кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення та про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_4 за ч.1 ст.125 КК України, оскільки вони з обвинуваченим примирилися. Дана заява була написана потерпілим у присутності його законного представника ОСОБА_7 та педагога ОСОБА_9 , які своїми підписами засвідчили, що на нього жодного тиску та примусу ніхто не чинив.

Потерпілий ОСОБА_6 у підготовчому судовому засіданні подану ним заяву про відмову від обвинувачення у даному кримінальному провадженні підтримав у повному обсязі і просив її задовольнити. Також він підтвердив, що ця заява була написана ним добровільно без жодного тиску та примусу.

Законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 та педагог ОСОБА_8 не заперечували проти заяви потерпілого і також підтвердили, що відмова потерпілого від обвинувачення є добровільною, жодного тиску та примусу щодо нього ніхто не чинив.

Прокурор ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 , проти задоволення заяви потерпілого ОСОБА_6 про відмову від обвинувачення у даному кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення не заперечували і просили її задовольнити.

Вислухавши учасників судового засідання, ознайомившись із матеріалами справи, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч.4 ст.26 КПК України кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається лише на підставі заяви потерпілого. Відмова потерпілого, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представника від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

У постанові колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 17 квітня 2025 року у справі № 643/1656/17, провадження № 51-2112км23, вказано про те, що кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення здійснюється в загальному порядку з урахуванням деяких його особливостей, зокрема: підставою для початку досудового розслідування кримінального провадження у формі приватного обвинувачення є подання потерпілим до слідчого, прокурора, іншої службової особи органу, уповноваженого на початок досудового розслідування, заяви про вчинення кримінального правопорушення (ч. 4 ст. 26, ст. 478 КПК); безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення є відмова потерпілого або його представника від обвинувачення (ч. 4 ст. 26, п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК), а також примирення потерпілого з підозрюваним (обвинуваченим) у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність і КПК (ч. 4 ст. 56 КПК).

За правовою позицією Великої Палати Верховного Суду в постанові від 03 липня 2019 року в справі № 288/1158/16 критерієм розмежування кримінальних проваджень у формі приватного та публічного обвинувачення є зумовлене характером і наслідками протиправного діяння співвідношення публічного та приватного інтересу як об`єктів кримінально-правового захисту. Від такого співвідношення залежать передбачені законом способи вирішення конфлікту між винним і потерпілим, у тому числі можливість його розв`язання без застосування заходів кримінальної репресії.

Законодавець надає потерпілому можливість вибору одного з альтернативних варіантів поведінки у відповідь на вчинення щодо нього кримінального правопорушення: ініціювати перед компетентними органами притягнення винного до кримінальної відповідальності; врегулювати кримінально-правовий спір на основі взаємного порозуміння; не вдаватися до жодних дій.

Волевиявлення потерпілого про притягнення винного до кримінальної відповідальності є необхідною рушійною силою здійснення кримінального провадження у формі приватного обвинувачення, яке відповідно до ч. 1 ст. 477 КПК може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого, а в разі його відмови від обвинувачення згідно із ч. 4 ст. 26, п. 7 ч. 1 ст. 284 цього Кодексу підлягає безумовному закриттю (за винятком кримінальних проваджень щодо злочинів, пов`язаних із домашнім насильством). Таким чином, законодавець передбачив безумовну підставу для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення, а саме: відмову потерпілого від такого обвинувачення.

Під відмовою потерпілого від обвинувачення у злочинах, перелік яких міститься в ст. 477 КПК, варто розуміти лише беззастережне волевиявлення про непритягнення винного до кримінальної відповідальності та припинення розпочатої процедури його кримінального переслідування. Відповідна заява є проявом того, що потерпілий не бажає втручання держави в кримінально-правовий конфлікт і обирає альтернативний шлях його вирішення.

Згідно з п.7 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі якщо, зокрема, потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, крім кримінального провадження щодо кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.477 КПК України Кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, дізнавачем, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень, передбачених, зокрема, статтею 125 (умисне легке тілесне ушкодження) Кримінального кодексу України.

Під час даного підготовчого судового засідання встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні відносно потерпілого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

При цьому, як вбачається із наданого до суду обвинувального акта, обвинуваченому не інкримінується вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством.

Дане кримінальне провадження є кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення і під час підготовчого судового засідання потерпілий скористався своїм правом відмовитися від підтримання обвинувачення, надавши до суду відповідну заяву.

Згідно з абз. 2 ч. 7 ст. 284 КПК України, якщо обставини, передбачені пунктами 5, 6, 7, 8, 9, 9-1, 10 частини першої цієї статті, виявляються під час судового провадження, а також у випадку, передбаченому пунктами 2, 3 частини другої цієї статті, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення, зокрема, закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

При цьому, про те, що право суду закрити провадження у підготовчому засіданні з підстави, передбаченої п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України, передбачено положеннями КПК України, наголошував також і Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у постанові від 18 червня 2025 року у справі №678/1091/24, провадження № 51-50км25.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність у даному випадку підстав для закриття кримінального провадження за ч.1 ст.125 КК України у підготовчому судовому засіданні у зв`язку з відмовою потерпілого ОСОБА_6 від обвинувачення ОСОБА_4 у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 26, 284, 370-372, 477 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, закрити у зв`язку з відмовою потерпілого ОСОБА_6 від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду через Олександрівський районний суд міста Запоріжжя протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_10