Номер провадження: 11-сс/813/786/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 31.03.2025, якою в межах к/п №0000113 від 07.09.2024 відносно:

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Розсошенці Полтавського р-ну, Полтавської обл., громадянина України, студента 2-го курсу Полтавського НПУ ім. В.Г.Короленка, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 190, ч. 2 ст. 209 КК України продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком до 29.05.2025, із визначенням застави

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Зазначеною ухвалою слідчого судді було задоволено клопотання заступника начальника відділу СУ ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_9 та було продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 29.05.2025 із утриманням у ДУ «Одеський слідчий ізолятор» відносно ОСОБА_8 підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 190, ч. 2 ст. 209 КК України із визначенням застави у розмірі 1000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 3 028 000 грн.

Обґрунтовуючи ухвалу, слідчий суддя зазначив, що органом досудового розслідування доведена обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих злочинів, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, що виправдовує застосування найбільш суворого запобіжного заходу, який водночас не є для ОСОБА_8 безальтернативним.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.

Не погодившись із оскаржуваною ухвалою, захисник ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що вона є необґрунтованою з таких підстав:

- підозра ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих злочинів є необґрунтованою;

- заявлені органом досудового розслідування ризики фактично являють собою припущення, оскільки вони не підтверджені будь-якими доказами;

- поза увагою слідчого судді залишилися відомості про особу підозрюваного ОСОБА_8 , який навчається у виші, має місце проживання, утримує бабусю та дідуся похилого віку, є раніше не судимою особою;

- розмір застави підозрюваному ОСОБА_8 , визначений із порушенням практики ЄСПЛ та кримінального процесуального законодавства, без урахування його майнового стану, відтак фактично перетворює тримання під вартою у безальтернативний запобіжний захід.

За таких обставин, захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді від 31.03.2025 та постановити нову ухвалу, якою відмовити слідчому у задоволенні клопотання.

У судовому засіданні апеляційного суду захисник ОСОБА_7 частково підтримала доводи своєї апеляційної скарги та просила застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід, водночас прокурор ОСОБА_6 заперечував проти її задоволення.

Заслухавши доповідь судді, з`ясувавши позиції учасників судового розгляду, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Разом з тим, ч. 1 ст. 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), як джерело права.

Так, відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21.04.2011, заява №42310/04, суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Надаючи оцінку доводам захисника відносно необґрунтованості підозри, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Як вбачається із матеріалів судового провадження, СУ ГУНП в Одеській обл. проводиться досудове розслідування у к/п №0000113 від 07.09.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст.190, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 209 КК України, за підозрою ОСОБА_8 і ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 190, ч. 2 ст. 209 КК Украйни, ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 190 КК України.

Із клопотання слідчого вбачається, що внаслідок умисних, спільних та узгоджених дій ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , невстановлена досудовим розслідуванням особа на ім`я ОСОБА_13 та невстановлені досудовим розслідуванням особи, умисно, з корисливих мотивів, шляхом обману (шахрайства), заволоділи грошовими коштами потерпілої ОСОБА_14 , отриманих останньою від держави в якості компенсації за сина, який загинув під час проходження військової служби, завдавши їй матеріальну шкоду в розмірі 3 000 000 грн.

Крім того, ОСОБА_8 , реалізуючи свій прямий умисел, спрямований на легалізацію майна, одержаного за рахунок вчинення шахрайства, діючи умисно та за попередньою змовою з ОСОБА_10 та невстановленими досудовим розслідуванням особами, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи про незаконність отримання грошових коштів, вчинив протиправні дії, які належать до легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом та передбачені статтею 5 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», а саме дії, пов`язані із вчиненням фінансової операції чи правочину з доходами, одержаними злочинним шляхом, а також вчиненням дій, спрямованих на приховання чи маскування незаконного походження таких доходів, чи володіння ними, прав на такі доходи, джерел їх походження, місцезнаходження, переміщення, зміну їх форми (перетворення), а так само набуттям, володінням або використанням доходів, одержаних злочинним шляхом.

Так, ОСОБА_8 , 07.10.2024 заволодівши в ході своєї незаконної діяльності, шахрайським шляхом грошовими коштами потерпілої ОСОБА_15 , а саме: 07.10.2024 о 14:54:37 год., з метою доведення злочинного наміру до кінця здійснив переказ грошових коштів в сумі 150100 гривень з банківської картки № НОМЕР_1 , яка оформлена на ОСОБА_16 , РНОКПП № НОМЕР_2 , на банківську картку № НОМЕР_3 , яка оформлена на ОСОБА_43, РНОКПП № НОМЕР_4 , 07.10.2024 о 15:29:47 годині, здійснив переказ грошових коштів в сумі 200100 гривень з банківської картки № НОМЕР_1 , яка оформлена на ОСОБА_16 , РНОКПП № НОМЕР_2 на банківську картку № НОМЕР_5 , яка оформлена на ОСОБА_17 , РНОКПП № НОМЕР_6 , 07.10.2024 о 15:44:03 годині, переказ грошових коштів у сумі 100100 гривень з банківської картки № НОМЕР_7 , яка оформлена на ОСОБА_18 , РНОКПП № НОМЕР_8 , на банківську картку № НОМЕР_9 , яка оформлена на ОСОБА_19 , РНОКПП № НОМЕР_10 , з метою приховування походження вказаних коштів, шляхом надання правомірного вигляду їх отриманню та використанню, вчинив фінансові операції для маскування джерела походження коштів, одержаних в результаті вчинення кримінальних правопорушень.

Отже, ОСОБА_8 вчинив всі дії, спрямовані на легалізацію (відмивання) грошових коштів на суму 450300 грн., одержаних злочинним шляхом та вчинив дії для маскування джерел отримання грошових коштів, достовірно знаючи, що такі кошти прямо та повністю отримано злочинним шляхом.

За викладених обставин, 04.02.2025 ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 190, ч. 2 ст. 209 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих злочинів підтверджується:

- заявою потерпілої ОСОБА_15 про вчинення стосовно неї шахрайських дій 07.10.2024, внаслідок яких їй завдано матеріальну шкоду на суму 3 000 000 грн.;

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_15 під час якого, остання надала свідчення про обставини вчинення відносно неї 07.10.2024 шахрайських дій в результаті яких вона перерахувала на названі шахраями банківські рахунки, а саме на рахунки ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 належні їй грошові кошти у сумі 3 000 000 грн.

- протоколом огляду мобільного телефону потерпілої ОСОБА_15 , яким зафіксовано факт переказу потерпілою ОСОБА_15 грошових коштів в сумі 3 000 000 грн.. на рахунки ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 ;

- протоколами допитів свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_20 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , які надали показання про те, що приблизно в вересні 2024 продали свої Інтернет-банкінги ОСОБА_26 , після чого доступу до них не мали;

- протоколом допиту ОСОБА_26 про те, що то він займається купівлею-продажем Інтернет-банкінгів різних осіб та дійсно приблизно у вересні 2024 року перепродав Інтернет-банкінги ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_20 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 невідомому чоловіку, який використовує в мобільному застосунку «Телеграм» нікнейм « ІНФОРМАЦІЯ_2 », якому раніше неодноразово продавав Інтернет-банкінги різних осіб, за що отримував розрахунок у мобільному застосунку «Telegram» по 38 доларів США за кожний банкінг, при цьому особа з нікнеймом « ОСОБА_27 » надав фінансові номери для кожного Інтернет-банкінгу;

- протоколами допитів свідків ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , які надали показання про те, що вони займаються купівлею-продажом криптовалюти, заробляючи на різниці та дійсно отримали від ОСОБА_15 грошові кошти в обмін на криптовалюту, яку автоматично у біржі «Binance» на виконання Р2Р ордерів зараховано на криптогаманець користувача " ОСОБА_28 ", з яким особисто не знайомі;

- протоколом тимчасового доступу до банківських рахунків ОСОБА_15 ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , якими підтверджені фінансові операції, що стосуються грошових коштів ОСОБА_15 ;

- протоколом огляду отриманої інформації, а саме банківських рахунків ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 за результатами якого встановлено, що частина грошових коштів потерпілої ОСОБА_15 перерахована на криптогаманець громадянина ОСОБА_29 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_29 , який дав показання про те, що отримавши від свого знайомого ОСОБА_30 пропозицію про продаж акаунтів на криптовалютних біржах «Binance» та «Bybit», погодився і в кінці літа 2024 року зустрівся із ОСОБА_31 та його знайомим неподалік свого місця мешкання де продав свої акаунти за грошову винагороду у розмірі 1000 гривень. При цьому через деякий час ОСОБА_29 самостійно зустрівся зі тим же знайомим ОСОБА_30 і пройшов процедуру верифікації наданих ним аккаунтів на криптовалютних біржах « Binance » та «Bybit»;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_30 , який надав показання про те, що він дійсно знайомий з ОСОБА_29 та запропонував останньому зареєструвати акаунт на криптовалютних біржах і продати їх за проханням свого знайомого;

- протоколом впізнання особи за фотознімками за участю свідка ОСОБА_29 , за результатами якого останній впізнав ОСОБА_8 , як знайомого ОСОБА_30 та особу, для якої він пройшов верифікації акаунту на криптовалютних біржах «Binance» та «Bybit»;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_8 , який підтвердив, що він особисто зареєстрував себе у мобільному застосунку «Telegram» під обліковими записами « ОСОБА_27 » та « ОСОБА_32 » та у вересні 2024 року у ОСОБА_26 придбав для роботи Інтернет-банкінги. Крім цього підтвердив, що звертався з проханням до свого знайомого ОСОБА_30 знайти особу, яка за грошову винагороду продасть акаунти і пройде процедуру верифікації аккаунтів на криптовалютних біржах «Binance» та «Bybit» та в подальшому з цією метою зустрівся з ОСОБА_29 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_33 , який надав показання про надходження в жовтні 2024 року на його криптогаманець криптовалюти у сумі 15 000 USDT;

- протоколом впізнання за участю свідка ОСОБА_33 , під час якого останній впізнав ОСОБА_8 , як особу, якій він неодноразово надавав послугу з обготівкування криптовалюти;

- протоколом обшуку за місцем мешкання ОСОБА_34 , за адресою: АДРЕСА_3 , в ході якого виявлено та вилучено мобільний телефон, в якому активовано один з фінансових номерів, наданих ОСОБА_26 невстановленою особою з обліковим записом ІНФОРМАЦІЯ_2.

- протоколом допиту свідка ОСОБА_34 , який надав показання про те, що вилучений у нього мобільний телефон він отримав в безоплатне користування від свого знайомого ОСОБА_10 в жовтні місяці 2024 року;

- протоколом обшуку за місцем мешкання ОСОБА_10 , за адресою: АДРЕСА_4 , під час якого вилучено коробку від мобільного телефону «Motorola XT2265-2», imei 1: НОМЕР_11 ; imei 2: НОМЕР_12 , який вилучено за місцем мешкання ОСОБА_34 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 який надав свідчення, про те, що дійсно він придбав в магазині Комфі в м. Полтава, телефон «Motorola XT2265-2» для особистого користування та в подальшому передавав його в користування своїм знайомим, в тому числі ОСОБА_35

- протоколом тимчасового доступу до інформації, яка перебуває у володінні ТОВ «О-2», згідно якої абонентські номери НОМЕР_13 , НОМЕР_14 , НОМЕР_15 , НОМЕР_16 , НОМЕР_17 , НОМЕР_18 з яких надходили дзвінки потерпілій ОСОБА_36 від шахраїв, були згідно договорів передані в користування ТОВ «Лерос ЛТД, ТОВ «Трейдінвест 23» директором якого є ОСОБА_37 , ТОВ «Топгір логістік», директором якого є ОСОБА_38 , ТОВ «Ворк лімітед», директором якого є ОСОБА_39 ;

- протоколом тимчасового доступу до реєстраційних справ ТОВ «ЛЕРОС ЛТД», , реєстраційної справи ТОВ «ТОПГІР ЛОГІСТИК 14359», , ТОВ "ВОРК ЛІМІТЕД", , ТОВ «О-2», ТОВ «ТОПГІР ЛОГІСТИК 14359», ; ТОВ «ТРЕЙДІНВЕСТ 23», ЄДРПОУ 4562915, якими в подальшому укладено договір щодо отримання SIP-телефонії, яку використано зловмисниками для здійснення дзвінків потерпілій ОСОБА_15 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_37 про те, що на прохання ОСОБА_11 в м. Києві за грошову винагороду відкрив ТОВ «Трейдінвест 23» на своє ім`я, всіма організаційними питаннями по відкриттю ТОВ займався ОСОБА_11

- протоколом тимчасового доступу до речей та документів, а саме до матеріалів к/п № 0000139 від 04.07.2023 за підозрою ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч. 3, 4 ст.190 КК України під час якого отримано копію обшуку за місцем проживання ОСОБА_11 в ході якого вилучено реєстраційні документи ТОВ «Трейдінвест 23», яким укладено договір щодо використання SIP-телефонії, яку використано зловмисниками для здійснення дзвінків потерпілій ОСОБА_15 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_40 , який надав свідчення про те, що на початку весни 2024 його знайомий ОСОБА_41 запропонував останньому за грошову винагороду оформити на себе підприємство, на що ОСОБА_42 погодився та відкрив на своє ім`я ТОВ «Топгір логістік»;

- протоколом тимчасового доступу до речей і документів, які перебувають у володінні АТ КБ «Приватбанк» від 31.12.2024, яким вилучені аудіо-записи телефонних розмов операторів АТ КБ «Приват банка» з клієнтами банківської установи, на рахунки яких потерпіла ОСОБА_15 07.10.2024 перевела належній їй грошові кошти;

- протоколом огляду DVD-диску з аудіо-записами телефонних розмов операторів АТ КБ «Приват банка» з клієнтами банківської установи, наданого АТ КБ «Приватбанк» під час проведення тимчасового доступу до речей і документів;

- висновком експерта № СЕ 19/115-25/139-В3, згідно якого голос і мовлення особи, зафіксовані у фонограмі файлу 805142964.mp4 файл MP4 Video File (VLC), що містяться на CD -R LH 3185 CB22184191D1 належить ОСОБА_10 ;

- висновком експерта № № СЕ 19/115-25/140-В3, згідно якого голос і мовлення особи, зафіксовані у фонограмі файлу 805164816.mp4 файл MP4 Video File (VLC), 805255013.mp4 файл MP4 Video File (VLC), 805138026.mp4 файл MP4 Video File (VLC), 805139323.mp4 файл MP4 Video File (VLC), 805145439.mp4 файл MP4 Video File (VLC), 805244581.mp4 файл MP4 Video File (VLC), 805231310.mp4 файл MP4 Video File (VLC) належать ОСОБА_8 ;

Відповідно до практики ЄСПЛ, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Відтак, на підставі аналізу матеріалів провадження, колегія суддів погоджується із висновками слідчого судді відносно того, що стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_8 із вчиненням злочинів, передбачених ч. 5 ст. 190, ч. 2 ст. 209 КК України та виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадження з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження.

Водночас, сторона захисту не позбавлена можливості оскаржити повідомлення про підозру ОСОБА_8 у визначеному законом порядку.

Більш того, колегія суддів у контексті того, що судове рішення перевіряється в межах доводів апеляційної скарги зауважує, що захисник, окрім загального посилання з приводу того, що підозра є необґрунтованою не зазначає аргументів на розкриття зазначених доводів.

Що стосується наявності ризиків у вказаному провадженні, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись у кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, не зважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Як вбачається з обґрунтованих висновків слідчого судді, в даному кримінальному провадженні існують доведені прокурором та слідчим ризики переховування підозрюваного ОСОБА_8 від органу досудового розслідування або суду та незаконного впливу на потерпілу, свідків та/або інших підозрюваних у провадженні.

Існування вказаних ризиків обумовлене тяжкістю покарання, яке може бути призначене підозрюваному у разі визнання його винуватим та його обізнаністю про анкетні дані учасників провадження.

Апеляційний суд також враховує, що наразі в межах зазначеного кримінального провадження є необхідність у перевірці причетності підозрюваних ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 до вчинення злочинів аналогічного характеру, необхідно додатково допитати потерпілих, здійснити тимчасовий доступ до речей та документів, допитати свідків, встановити інших осіб, причетних до вчинення злочину.

Колегія суддів приймає до уваги посилання захисника з приводу того, що підозрюваний ОСОБА_8 навчається, має місце проживання, похилого віку бабусю та дідуся, яким вій допомагає, є раніше не судимою особою, однак зауважує, що зазначені обставини не спростовують поза розумним сумнівом існування зазначених вище ризиків, окрім того не стали для нього стримуючим фактором при імовірному виборі протиправної поведінки.

Відтак, з огляду на специфіку та тяжкість інкримінованих злочинів, апеляційний суд приходить до висновку про те, що на даному етапі досудового розслідування поведінка підозрюваного ОСОБА_8 вимагає виняткового контролю, який здатний забезпечити лише запобіжний захід у виді тримання під вартою, який в той же час не є для підозрюваного безальтернативним.

Що стосується доводів захисника з приводу незадовільного стану здоров`я підозрюваного ОСОБА_8 , колегія суддів зауважує, що достатніх даних, які б перешкоджали підозрюваному перебувати в умовах слідчого ізолятору, в умовах якого особи мають доступ до отримання медичної допомоги апеляційному суду не надано.

Стосовно тверджень захисника з приводу визначення непомірного розміру застави підозрюваному ОСОБА_8 , колегія суддів приходить до таких висновків.

Частина 4 ст. 182 КПК України передбачає, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно з приписами п. 4) ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину встановлюється у розмірі від 80 до 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Разом із тим, абз. 2 зазначеної ч. 5 ст. 182 КПК України визначає, що у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Оскаржуваною ухвалою підозрюваному ОСОБА_8 визначено альтернативний запобіжний захід у виді застави у розмірі 1000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 3 028 000 грн.

На підставі системного аналізу вищевикладених положень кримінального процесуального закону можна дійти висновку про те, що саме слідчий суддя вправі визначити, чи здатна застава у відповідному розмірі забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної особи, а також зауважити на виключності такого випадку.

Приписи КПК України та практика ЄСПЛ орієнтують суд на такі критерії, які слід врахувати при визначенні розміру застави: обставини кримінального правопорушення; особливий характер справи; майновий стан підозрюваного; його сімейний стан, у тому числі матеріальне становище близьких осіб; масштаб його фінансових операцій; дані про особу підозрюваного; встановлені ризики, відповідно до ст. 177 КПК України; «професійне середовище» підозрюваного; помірність обраного розміру застави та можливість її виконання, а також за певних обставин шкода, завдана кримінальним правопорушенням.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, визначаючи розмір застави, слідчий суддя врахував відомості про особу підозрюваного та імовірного розміру неправомірної вигоди.

Апеляційний суд враховує правову позицію, яка викладена у рішенні «Істоміна проти України» відповідно до якої «сума шкоди у справі може бути одним із факторів, що виправдовує вищу суму застави, але лише у поєднанні з іншими критеріями - серйозністю вчиненого злочину, ризику втечі та інш.».

При цьому, у рішенні ЄСПЛ у справі «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010 суд вказав, «що гарантії, передбачені п. 3 ст. 5 Конвенції, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а, зокрема, явку обвинуваченого на судове засідання. Таким чином, сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечить його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні. При цьому має бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого».

Водночас, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки.

В той же час, апеляційний суд враховує специфіку інкримінованих злочинів підозрюваному ОСОБА_8 , їх корисливий характер, викладені у клопотанні обставини з приводу того, що триває перевірка у відношенні всіх осіб причетних до вчинення аналогічних злочинів.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що на теперішній час підстав для задоволення апеляційної скаргу захисника ОСОБА_7 та скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді немає.

Керуючись ст.ст. 24, 176, 177, 182, 183, 194, 199, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532, 615 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 30.03.2025, якою в межах к/п 0000113 від 07.09.2024 відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 190, ч. 2 ст. 209 КК України продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком до 29.05.2025, із визначенням застави - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4