Вирок

Іменем України

21.05.2025 м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження матеріали кримінальних проваджень № 0000113 від 01.03.2025 та № 70000196 від 12.04.2025 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , із фактичним місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, востаннє вироком Франківського районного суду м. Львова від 03.04.2025 року за ст. 390-1 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік 1 місяць,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 390-1 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , будучи ознайомленим із рішенням Франківського районного суду м. Львова від 12.12.2024 у справі № 465/9870/24 (номер судового провадження № 2-о/465/432/24), згідно із яким йому на строк 3 (три) місяці визначено заходи тимчасового обмеження його прав, із забороною перебувати в місці спільного проживання із матір`ю, ОСОБА_4 , за адресою АДРЕСА_1 , забороною наближатися на відстань менше 300 м до місця її проживання за адресою: АДРЕСА_1 , а також забороною вести листування, телефонні переговори із заявницею або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто та через третіх осіб, реалізуючи свій протиправний умисел, пов`язаний з домашнім насильством, 01.03.2025 року, близько 10:40 год., прийшов у місце спільного проживання з ОСОБА_4 , у квартиру АДРЕСА_3 , тим самим наблизився на відстань менше 300 метрів до місця проживання ОСОБА_4 та контактував з нею, чим порушив встановлений обмежувальний припис.

Крім цього, ОСОБА_3 , 03.03.2025 року, близько 10:30 год., реалізовуючи протиправний умисел, пов`язаний з домашнім насильством, прийшов у місце спільного проживання з ОСОБА_4 , у квартиру АДРЕСА_3 , тим самим наблизився на відстань менше 300 метрів до місця проживання ОСОБА_4 та контактував з нею, чим порушив встановлений обмежувальний припис.

Крім цього, ОСОБА_3 , 06.03.2025 року, близько 14:35 год., реалізовуючи протиправний умисел, пов`язаний з домашнім насильством, прийшов у місце спільного проживання з ОСОБА_4 , у квартиру АДРЕСА_3 , тим самим наблизився на відстань менше 300 метрів до місця проживання ОСОБА_4 та контактував з нею, чим порушив встановлений обмежувальний припис.

Крім цього, ОСОБА_3 , будучи ознайомленим із рішенням Франківського районного суду м. Львова від 03.03.2025 у справі № 465/1642/25 (номер судового провадження № 2-о/465/161/25) згідно із яким йому на строк 6 (шість) місяців, визначено заходи тимчасового обмеження його прав відносно особи, з якою він спільно проживав однією сім`єю ОСОБА_5 , із забороною перебувати в місці спільного проживання з постраждалою особою за адресою: АДРЕСА_2 , забороненою вести листування, телефонні переговори із нею або контактувати через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, реалізуючи свій протиправний умисел, пов`язаний з домашнім насильством, діючи умисно, 12.04.2025, близько 15:18 год. прийшов у місце спільного проживання з ОСОБА_5 до квартири АДРЕСА_4 , чим порушив встановлений обмежувальний припис.

Крім цього, ОСОБА_3 , 12.04.2025, близько 20:30 год., реалізовуючи свій протиправний умисел, пов`язаний з домашнім насильством, діючи умисно, прийшов до місця спільного проживання з ОСОБА_5 до будинку АДРЕСА_5 та кидав каміння у вікно квартири АДРЕСА_6 , а також надсилав їй повідомлення у месенджері «Телеграм» та здійснював телефонні дзвінки до ОСОБА_5 , намагаючись у такий спосіб контактувати з нею, чим порушив встановлений обмежувальний припис.

Крім цього, ОСОБА_3 , будучи ознайомленим з рішенням Франківського районного суду м. Львова від 21.03.2025 у справі №465/2318/25 (номер судового провадження №2-о/465/177/25) згідно із яким йому на строк 6 (шість) місяців, визначено заходи тимчасового обмеження його прав, із забороною перебувати в місці спільного проживання із матір`ю, ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , реалізовуючи протиправний умисел, пов`язаний з домашнім насильством, діючи умисно, 13.04.2025, близько 03:50 год., прийшов у місце спільного проживання з ОСОБА_4 до квартири АДРЕСА_3 , чим порушив встановлений обмежувальний припис.

Крім цього, ОСОБА_3 , реалізовуючи протиправний умисел, пов`язаний з домашнім насильством, діючи умисно, 25.04.2025, близько 20:00 год., прийшов у місце спільного проживання з ОСОБА_4 до квартири АДРЕСА_3 , чим порушив встановлений обмежувальний припис.

Крім цього, ОСОБА_3 , реалізовуючи протиправний умисел, пов`язаний з домашнім насильством, діючи умисно, 05.05.2025, близько 07:40 год., прийшов у місце спільного проживання з ОСОБА_4 до квартири АДРЕСА_3 , чим порушив встановлений обмежувальний припис.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ст. 390-1 КК України, як умисне невиконання обмежувальних приписів особою, щодо якої такі приписи застосовано судом.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000113 від 01.03.2025 відносно ОСОБА_3 надійшов до суду 19.03.2025 (вх.№8529/25), у порядку ст. 302 КПК України, з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000196 від 12.04.2025 відносно ОСОБА_3 надійшов до суду у порядку ст. 302 КПК України, з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 12.05.2025 матеріали кримінального провадження № 0000113 від 01.03.2025 (справа №465/2387/25 номер провадження 1-кп/465/910/25) за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 390-1 КК України, із матеріалами кримінального провадження №70000196 від 12.04.2025 (справа № 465/3893/25 номер провадження 1-кп/465/1012/25) за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 390-1 КК України об`єднано в одне провадження та присвоєно об`єднаній судовій справі первісний єдиний унікальний номер №465/2387/25 (а.с.58-59).

Зі змісту заяв обвинуваченого ОСОБА_3 , складених у присутності захисника адвоката ОСОБА_6 вбачається, що ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 390-1 КК України, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження, згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, та добровільно надав свою згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без його участі.

Частинами 2, 3 ст. 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Суд має право призначити розгляд у судовому засіданні обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідне.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, подав заяву, в якій не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згідний з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, беручи до уваги відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням клопотань інших учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий у порядку, визначеному статтями 381 382 КПК України.

При цьому, у відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вивчивши обвинувальні акти та матеріали кримінальних проваджень, вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив умисне невиконання обмежувальних приписів особою, щодо якої такі приписи застосовано судом, тобто вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачений ст. 390-1 КК України.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального проступку, які підтверджують обставини, встановлені судом.

ОСОБА_3 у поданих заявах зазначені обставини не оспорює і вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені у повному обсязі, свою вину у вчиненні указаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, відтак його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно із ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, є щире каяття.

Відповідно до обвинувального акта, обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченому, згідно із ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення повторно та щодо особи, з якою підозрюваний перебуває у сімейних відносинах.

Відповідно до висновку, викладеного у постанові у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 08 лютого 2021 року (справа № 390/235/19, провадження № 51-2177кмо20) якщо в діях особи має місце повторність кримінальних правопорушень, передбачена ч. 1 ст. 32 КК України, і ця особа засуджується за вчинення кількох тотожних кримінальних правопорушень, які кваліфікуються за однією статтею або частиною статті Особливої частини КК України, і при цьому одне або кілька з них були вчинені до ухвалення попереднього вироку, а ще одне або декілька після його ухвалення, то спеціальні правила ч. 4 ст. 70 КК України не застосовуються. У такому випадку суд кваліфікує зазначенні кримінальні правопорушення за однією статтею або частиною статті Особливої частини КК України та призначає покарання, передбачене її санкцією, а остаточне покарання визначає за правилами ст. 71 КК України за сукупністю вироків.

При цьому, суд звертає увагу на те, що ОСОБА_3 неодноразово судимий за вчинення аналогічних кримінальних правопорушень, востаннє вироком Франківського районного суду м. Львова від 03.04.2025, ухваленим у кримінальному провадженні № 0000056 від 21.01.2025, яким ОСОБА_3 на підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначено остаточне покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік 1 місяць (справа № 465/1270/25, номер судового провадження 1-кп/465/868/25) (а.с.146-148 матеріалів кримінального провадження №0000196).

Вирок Франківського районного суду м. Львова від 03.04.2025 не оскаржувався та набрав законної сили.

Нові ж кримінальні правопорушення, кваліфіковані за ст. 390-1 КК України, вчинено як до, так і після ухвалення попереднього вироку.

А тому, відповідно до наведених висновків Верховного Суду обвинуваченому слід призначити покарання, передбачене санкцією ст. 390-1 КК України, та визначити остаточне покарання за правилами ст. 71 КК України за сукупністю вироків, з урахуванням покарання, призначеного за вироком Франківського районного суду м. Львова від 03.04.2025.

Санкцією статті 390-1 КК України передбачено покарання у виді пробаційного нагляду на строк до двох років або обмеженням волі на той самий строк.

Пробаційний нагляд не призначається особам, які під час відбування цього виду покарання вчинили кримінальне правопорушення (ч. 5 ст. 59-1 КК України).

Строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислюється з дня постановлення засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Згідно з інформації Франківського РВ філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області від 05.05.2025, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на обліку не перебуває (а.с.143 матеріалів кримінального провадження №0000196).

Приймаючи до уваги наведені обставини в сукупності, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є умисним та класифікується за ст. 12 КК України як проступок, особливості й обставини його вчинення, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується нейтрально, не є військовослужбовцем, раніше судимий за вчинення аналогічних кримінальних правопорушень, його поведінку під час та після вчинення неправомірних дій і вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції статті 390-1 КК України у виді пробаційного нагляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 59-1 КК України покарання у виді пробаційного нагляду полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства.

Суд покладає на засудженого до пробаційного нагляду, згідно ч. 2 ст. 59-1 КК України, такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

У відповідності до ч. 4 ст. 59-1 КК України, пробаційний нагляд призначається на строк від одного до п`яти років.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду, згідно з ч. 1 ст. 49-2 Кримінально-виконавчого кодексу України, обчислюється з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Тож, на думку суду, покарання у вигляді пробаційного нагляду, перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину, так як категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину.

Враховуючи, що ОСОБА_3 після ухвалення вироку Франківського районного суду м. Львова від 03.04.2025, але до повного відбуття покарання за ним вчинив нове кримінальне правопорушення, передбачене ст. 390-1 КК України, йому слід призначити остаточне покарання на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, частково приєднавши до покарання, призначеного за новим вироком, невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Потерпілі у кримінальному провадженні відсутні та цивільний позов не заявлявся.

Питання щодо речових доказів вирішити у відповідності до положень ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Викривачі у кримінальному провадженні відсутні

Арешт на майно не накладався.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався, клопотань про обрання запобіжного заходу не заявлялося.

Керуючись ст. 368-371, 373-374, 376, 381-382 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 390-1 КК України, та призначити покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік.

У відповідності до ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

4) працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано посаду (роботу);

5) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою «Подолання домашнього насильства».

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання у виді пробаційного нагляду за вироком Франківського районного суду м. Львова від 03.04.2025 та, з урахуванням ч. 1 ст. 72 КК України, остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців пробаційного нагляду, із покладенням на ОСОБА_3 обов`язків, відповідно до ст. 59-1 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано посаду (роботу); виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою «Подолання домашнього насильства».

Строк відбуття покарання у виді пробаційного нагляду ОСОБА_3 , на підставі ч. 1 ст. 49-2 КВК України, обчислювати з дня постановки на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази у справі, а саме:

DVD-R диск із назвою «NOR_000000_000000_4514_AAA_N» (а.с.24 матеріалів кримінального провадження №0000113);

DVD-R диск із назвою «NOR_000000_000000_550_AAA_N» (а.с.24 матеріалів кримінального провадження №0000113);

DVD-R диск із назвою «NOR_000000_000000_0100_AAA_N» (а.с.24 матеріалів кримінального провадження №0000113);

DVD-R диск із назвою «NOR_000000_000000_5518_AAA_N» (а.с.80 матеріалів кримінального провадження №0000113);

DVD-R диск із назвою «NOR_000000_000000_0126_AAA_N» (а.с.80 матеріалів кримінального провадження №0000113);

DVD-R диск із назвою «NOR_000000_000000_1059_AAA_N» (а.с.80 матеріалів кримінального провадження №0000113);

DVD-R диск із назвою «NOR_000000_000000_4055_AAA_N» (а.с.116 матеріалів кримінального провадження №0000113);

DVD-R диск із назвою «NOR_000000_000000_5109_AAA_N» (а.с.116 матеріалів кримінального провадження №0000113);

DVD-R диск із назвою «NOR_000000_000000_0156_AAA_N» (а.с.116 матеріалів кримінального провадження №0000113);

DVD-R диск із назвою «NOR_000000_000000_5425_AAA_N» (а.с.28 матеріалів кримінального провадження №0000196);

DVD-R диск із назвою «NOR_000000_000000_0746_AAA_N» (а.с.61 матеріалів кримінального провадження №0000196);

DVD-R диск із назвою «04085__0013А» (а.с.92 матеріалів кримінального провадження №0000196);

DVD-R диск із назвою «0000000__0005» (а.с.110 матеріалів кримінального провадження №0000196);

DVD-R диск із назвою «WhatsApp Video 2025-05-05 at 07.50» (а.с.181 матеріалів кримінального провадження №0000196) залишити в матеріалах кримінальних проваджень протягом усього часу їх зберігання.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що за ухилення засудженого від відбування покарання у виді пробаційного нагляду, передбачена кримінальна відповідальність за ч. 3 ст.389 КК України.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його отримання.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1