ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2025 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю апелянтів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,захисника ОСОБА_7 апеляційну скаргу ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вижницького районного суду Чернівецької області від 22 серпня 2025 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Слідчий суддя Вижницького районного суду Чернівецької області ухвалою від 22 серпня 2025 року відмовив у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора Вижницької окружної прокуратури Чернівецької області ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №0000100.

На вказану ухвалу ОСОБА_5 та ОСОБА_6 подали апеляційну скаргу, просили скасувати ухвалу слідчого судді та відкрити провадження за їх скаргою на бездіяльність прокурора.

Вважають, що слідчий суддя безпідставно відмовив у відкритті провадження за їх скаргою, обмежився формальними посиланнями, не вдавшись до аналізу суті порушень та не перевіривши фактичні обставини, пов`язані з невиконанням прокурором його обов`язків.

На думку апелянтів, слідчий суддя дійшов помилкового висновку, що в поданій ними скарзі предметом оскарження є лист прокурора Вижницької окружної прокуратури Чернівецької області ОСОБА_8 стосовно дій дізнавача, які полягали у відмові у задоволенні клопотань про призначення експертизи та долучення доказів, який не може бути предметом розгляду.

Твердять, що зі змісту вказаного листа та аналогічних йому відповідей, наданих прокурором, вбачається, що прокурор фактично формально перекладає обов`язок здійснення контролю за бездіяльністю слідчого на самого слідчого, чим нівелює покладені на нього функції процесуального керівництва та нагляду за досудовим розслідуванням.

Провадження№11-сс/822/256/25 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_9

Категорія:ст.422 КПК України Суддя-доповідач: ОСОБА_1

Зазначають, що їх численні клопотання у даному кримінальному провадженні залишаються без відповідей, психологічна експертиза малолітнього потерпілого не проведена, свідки не допитані, з 2024 року жодної з необхідних слідчих дій не було проведено.

Вказують, що прокурор, будучи обізнаним із таким станом досудового розслідування, свідомо не вживає передбачених законом заходів щодо надання процесуальної оцінки діям дізнавача та забезпечення прав малолітнього потерпілого.

Посилаються на те, що прокурор безпідставно відмовив у долученні до матеріалів кримінального провадження відеозаписів, які безпосередньо підтверджують факт вчинення кримінального правопорушення відносно їх сина - малолітнього потерпілого ОСОБА_10 .

Стверджують, що слідчий суддя фактично ухилився від виконання свого завдання надати оцінку діям (бездіяльності) прокурора та забезпечити відновлення порушення прав потерпілого.

Вважають, що наведені вище доводи є достатніми для висновку про відсутність належного контролю з боку прокурора за законністю та ефективністю дій дізнавача, а тому, на думку апелянтів, їх апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Заслухавши доповідь судді, доводи апелянтів та захисника, які підтримали апеляційну скаргу, дослідивши надані матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступних висновків.

Із матеріалів провадження вбачається, що 19 серпня 2025 року потерпіла ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , як законний представник малолітнього потерпілого ОСОБА_10 у кримінальному провадженні №0000100 за ч. 1 ст. 125 КК України звернулися до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність прокурора(а.с.1-2).

У скарзі зазначили, що неодноразово зверталися до дізнавача з клопотаннями про долучення до провадження матеріалів, які вважали доказами в кримінальному провадженні та проведення процесуальних дій, однак дізнавачем частину клопотань не розглянуто, в інших відмовлено.

Вказали, що 31.07.2025 року звернулися зі скаргою до прокурора, в якій просили розглянути питання щодо задоволення клопотань дізнавачу стосовно проведення судово-психологічної експертизи, допиту малолітнього потерпілого та свідків.

07.08.2025 року отримали від прокурора лист,яким фактично відмовлено в задоволенні даного клопотання та вказано, що скарга спрямована на розгляд начальнику сектору дізнання Вижницького відділення поліції для надання відповіді.

Вважають таку відмову прокурора незаконною бездіяльністю, оскільки він таким чином самоусунувся від свої процесуальних обов`язків (ч.2 ст. 36 та ст. 220 КПК України) та направив скаргу на розгляд особі,дії якої оскаржувались.

Просив визнати бездіяльністю відмову прокурора у задоволенні скарги від 31.07.2025 року та зобов`язати його повторно розглянути та вчинити процесуальні дії, спрямовані на всебічне та об`єктивне розслідування справи шляхом надання дізнавачу письмових вказівок щодо розслідування справи.

22.08.2025 року слідчий суддя ухвалою відмовив у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , мотивувавши своє рішення тим, що порушені у скарзі питання не входять до переліку бездіяльності прокурора, яка підлягає оскарженню під час досудового розслідування відповідно до ч.1 ст.303 КПК України.

Зокрема,слідчий суддя дійшов висновку,що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 оскаржували не рішення прокурора чи дізнавача про відмову у задоволенні клопотань про проведення слідчих(розшукових) дій(п.7 ч.1 ст.303 КПК України),а лист прокурора,наданий на скаргу ОСОБА_5 від 31.07.2025 року на дії дізнавача,які полягали у відмові у задоволенні її клопотань про призначення експертизи та долучення доказів.

Положення ч.1 ст.303 КПК України дійсно передбачають вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Апеляційний суд дослідив додатки до апеляційної скарги та встановив,що постановою дізнавача від 17.04.2025 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_5 від 28.03.2025 року про проведення судової психологічної експертизи неповнолітнього потерпілого ОСОБА_10 .

25.07.2025 року ОСОБА_5 отримала копію цієї постанови дізнавача та звернулась до Вижницької окружної прокуратури 31.07.2025 року зі скаргою,де просила прокурора в межах його повноважень вжити заходів щодо зобов`язання дізнавача провести судово психологічну експертизу малолітнього потерпілого.

Натомість прокурор листом від 07.08.2025 року скерував таке клопотання начальнику СД Вижницького РВП ГУНП у Чернівецькій області.

Подаючи скаргу на бездіяльність прокурора, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ,зокрема,вказували,що відповідно до ст.220 КПК України прокурор зобов`язаний розглянути клопотання потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій в передбачений законом строк(3дні),та у разі відмови чи часткової відмови у задоволенні клопотання прийняти вмотивовану постанову,копію якої вручити особі,яка заявила клопотання

Відповідно до ст.36 ч.2 п.п.4,7 КПК України,прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений доручати слідчому, органу досудового розслідування проведення у встановлений прокурором строк слідчих (розшукових) дій, або давати вказівки щодо їх проведення,а також має право скасувати незаконні і необгрунтовані постанови слідчих.

Отже,таке клопотання потерпілої та законного представника потерпілого(в порядку ст.220 КПК України) про виконання процесуальних дій прокурор був зобов`язаний розглянути протягом 3 днів та або задовольнити його,або у разі відмови прийняти процесуальне рішення,передбачене ч.2 ст.220 КПК України.

Натомість прокурор скерував таку скаргу/клопотання потерпілої на розгляд органу,яким проводилось дізнання та не здійснив процесуальні дії,які повинен був вчинити протягом 3 днів.

Отже,така бездіяльність прокурора могла бути оскаржена потерпілою у порядку ст.303 ч.1 п.1 КПК України.

За таких обставин слідчий суддя безпідставно відмовив у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ,а тому ухвала слідчого судді підлягає скасуванню,а подана апеляційна скарга-задоволенню.

Судова колегія враховує,що бездіяльність прокурора, яку вважають неправомірною ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ,може бути оскаржена до слідчого судді лише під час досудового розслідування(ст.303 КПК України).

Прокурор до апеляційного суду не з`явився,надіслав незавірену копію постанови про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України,датовану 08.08.2025 року, про наявність якої не були обізнані потерпіла,законний представник потерпілого та адвокат,про що вони заявили під час апеляційного розгляду,та такої постанови не було у розпорядженні слідчого судді.

Те,що копія постанови не завірена належним чином,позбавляє апеляційний суд можливості пересвідчитись у її автентичності,однак такі обставини можуть бути перевірені та враховані у районному суді у розрізі оцінки стадії провадження,на якій законом передбачене оскарження бездіяльності прокурора.

Керуючись ст.ст. 404,405,407,409,411,418,419,422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 та ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Вижницького районного суду Чернівецької області від 22 серпня 2025 року про відмову у відкритті провадження за скаргою на бездіяльність прокурора скасувати.

Справу за скаргою ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора направити на розгляд до Вижницького районного суду Чернівецької області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя доповідач: Судді:

_________________ __________________ __________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3