УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2025 року Солом`янський районний суд м. Києва

в складі : головуючого слідчого судді - ОСОБА_1

за участі секретаря - ОСОБА_2

провівши в приміщенні суду в м.Києві судове засідання по розгляду клопотання слідчого 3 відділу слідчого управління ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження відомості про злочин якого внесені до ЄРДР за №0000182 від 01.03.2025 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому пред`явлено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.28 ч.2,113 ч. 2 КК України,-

за участю прокурора - ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7

підозрюваного - ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого 3 відділу слідчого управління ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження відомості про злочин якого внесені до ЄРДР за №0000182 від 01.03.2025 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому пред`явлено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.28 ч.2,113 ч. 2 КК України.

На обґрунтування клопотання зазначено наступне.

Слідчим управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000182, внесеного до ЄРДР 01.03.2025, у якому повідомлено:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, уродженцю м. Київ, Україна, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

-про те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 113 КК України, тобто у вчинені з метою ослаблення держави вибухів, підпалів або інших дій, спрямованих на зруйнування або пошкодження об`єктів, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, вчинені в умовах воєнного стану або в період збройного конфлікту, за попередньою змовою групою осіб.

У ході досудового розслідування встановлено, що 24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України з 05 год. 30 хв., який набув чинності з дня його опублікування 24.02.2022. Згідно Указу Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2119-ІХ від 15.03.2022, та у подальшому продовжено указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023, № 254/2023 від 01.05.2023, № 451/2023 від 26.07.2023, № 734/2023 від 06.11.2023, №49/2024 від 05.02.2024, №271/2024 від 06.05.2024 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05.30 год. 14.05.2024 строком на 90 діб.

Також, 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України Президентом України видано указ № 69/2022 «Про загальну мобілізацію». Згідно ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Відповідно до ст.1 Закону України «Про оборону України» особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Досудовим розслідуванням встановлено, що станом на лютий 2025 року ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відбував покарання у камерному приміщенні № 206 ДУ «Київський слідчий ізолятор», за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 13. Також, у вказаному приміщені перебував ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який був обвинуваченим у кримінальному провадженні № 0002014 від 04.06.2024, за ч. 2 ст. 194 КК України, та щодо якого було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 25.02.2025 року, в умовах воєнного стану, громадянин України ОСОБА_9 , користуючись мобільним телефоном марки «Samsung Galaxy A10», IMEI НОМЕР_1 , до якого підключена сім-картка з номером НОМЕР_2 , за допомогою власного облікового запису у месенджері «Telegram», з ідентифікатором профілю « ОСОБА_10 », зареєстрованим на номер мобільного телефону НОМЕР_2 , отримав пропозицію щодо заробітку, відправлену з акаунту у месенджері «Telegram» з ніком « ОСОБА_11 ».

За отриманою в ході досудового розслідування інформацією, з 29.11.2024 по теперішній час акаунт у месенджері «Telegram» з ніком « ОСОБА_11 » використовується іноземною стороною (російською федерацією), її колцентрами та представниками спеціальних служб для розміщення в месенджері «Telegram» оголошень на українських чат ботах з пропозицією роботи з метою подальшого вербування громадян України та залучення їх до вчинення підривної діяльності проти України (підпалів військової техніки, вчинення диверсій на військових об`єктах та об`єктах критичної інфраструктури, перешкоджання законній діяльності підрозділів та інших формувань Збройних сил України, збору інформації розвідувального характеру, а також вчинення інших протиправних дій на шкоду державній безпеці України). Персональні дані особи, яка безпосередньо використовує акаунт у месенджері «Telegram» з ніком « ОСОБА_11 » для досягнення вищезазначених цілей, на даний момент не встановлено.

Отримана ОСОБА_9 пропозиція від особи під ніком « ОСОБА_11 » передбачала, що за грошову винагороду у розмірі 500 доларів США необхідно здійснити підпали об`єктів, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення, а саме релейних шаф, з відеофіксацією вказаних дій з визначеним жестом руки на фоні підпаленого об`єкту. На вказану пропозицію ОСОБА_9 погодився.

Для реалізації злочинного умислу ОСОБА_9 у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 25.02.2025 року, повідомив про отриману від особи під ніком « ОСОБА_11 » пропозицію ОСОБА_8 , який виявив бажання взяти участь в організації та сприянні здійсненню кримінального правопорушення з подальшим розподілом грошової винагороди.

Таким чином, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 за попередньою змовою, з метою досягнення злочинної цілі, а саме отримання грошової винагороди за виконання завдання щодо підпалу об`єктів, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення, домовились підшукати виконавців кримінального правопорушення, та в подальшому, в умовах обмеженої можливості користування мобільним телефоном, враховуючи заборону використання засобів зв`язку утриманими особами в ДУ «Київський слідчий ізолятор», координувати, узгоджувати і контролювати виконання завдання почергово по мірі отримання доступу до телефону марки «Samsung Galaxy A10», IMEI НОМЕР_1 , до якого підключена сім-картка з номером НОМЕР_2 , та наявної можливості ним користуватися.

Таким чином, 25.02.2025 ОСОБА_8 , перебуваючи у камерному приміщенні № 206 ДУ «Київський слідчий ізолятор», за допомогою мобільного телефону марки «Samsung Galaxy A10», IMEI НОМЕР_1 , до якого підключена сім-картка з номером НОМЕР_2 , зв`язався з раніше знайомим йому громадянином України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та в ході телефонної розмови запропонував останньому за грошову винагороду здійснити підпали об`єктів, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення, а саме релейних шаф. На вказану пропозицію ОСОБА_5 погодився.

В подальшому 26.02.2025 ОСОБА_9 , маючи доступ до мобільного телефону марки «Samsung Galaxy A10», IMEI НОМЕР_1 , до якого підключена сім-картка з номером НОМЕР_2 , з використанням облікового запису у месенджері «Telegram», з ідентифікатором профілю « ОСОБА_10 », направив текстові та аудіо повідомлення ОСОБА_5 на обліковий запис з ніком «ОСОБА_5 » та ідентифікатором профілю « ІНФОРМАЦІЯ_4 », зареєстрованого на номер мобільного телефону НОМЕР_3 , в яких містились детальні інструкції щодо виконання завдання по підпалу релейних шаф та обговорення грошової винагороди, яку можна отримати за виконане завдання.

Так, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 з використанням облікового запису у месенджері «Telegram», з ідентифікатором профілю « ОСОБА_10 » отримували від користувача « ОСОБА_11 » вказівки щодо особливостей виконання завдання, належного звітування та відповідних прикладів об`єктів, які необхідно пошкодити та вивести з ладу. В подальшому отриманні вказівки та повідомлення ОСОБА_9 та ОСОБА_8 озвучували та перенаправляли для виконання ОСОБА_5 , шляхом направлення аудіо записів та текстових повідомлень на обліковий запис з ніком «ОСОБА_5 » та ідентифікатором профілю « ІНФОРМАЦІЯ_4 ».

Зокрема, ОСОБА_9 направив ОСОБА_5 переслані повідомлення від користувача « ОСОБА_11 », в яких містились фотографії вишок стільникового зв`язку, як приклад об`єктів, які необхідно підшукати для подальшого здійснення підпалу, та фотографії жестів рук, зроблених на фоні підпалених об`єктів, як приклад належного звітування за виконане завдання.

Також, 26.02.2025 о 01 годині 33 хвилині ОСОБА_9 направив ОСОБА_5 аудіо повідомлення, в якому пояснив, які об`єкти необхідно підшукувати для подальшого здійснення їх підпалів, а саме: щитки веж стільникового зв`язку та залізничні релейні шафи. 26.02.2025 о 11 годині 39 хвилині, маючи доступ до мобільного телефону ОСОБА_8 з використанням облікового запису у месенджері «Telegram», з ідентифікатором профілю « ОСОБА_10 », направив ОСОБА_5 аудіо повідомлення, в якому він повідомив про необхідність здійснити відеозапис об`єкту, який останній планував підпалити, з демонстрацією на камеру визначеного жесту рукою на фоні вказаного об`єкту.

Після цього, ОСОБА_5 під час особистої розмови, розповів раніше знайомому йому громадянину України ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , про можливість заробити гроші за підпали об`єктів, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення, а саме релейних шаф. ОСОБА_13 виявив бажання взяти участь у здійсненні вказаних підпалів з подальшим розподілом грошової винагороди.

В подальшому, 27.02.2025 о 01 годині 42 хвилині ОСОБА_8 маючи доступ до мобільного телефону з використанням облікового запису у месенджері «Telegram», з ідентифікатором профілю « ОСОБА_10 », направив ОСОБА_5 знімок екрану, на якому зафіксовано фрагмент листування з користувачем « ОСОБА_11 », в якому містились інструкції щодо виконання завдання по підпалу, а саме:

- текстове повідомлення, в якому містилась вимога до відеозапису звітування щодо виконаного завдання, яке мало бути чітким, тривати не менше 10 секунд, і на якому мало бути зафіксовано палаючий об`єкт і продемонстровано жест рукою;

- текстове повідомлення, в якому містилась вимога після виконання завдання по підпалу релейної шафи надіслати замовнику географічні координати місця об`єкту, який було підпалено;

- фотографію на якому зафіксовано об`єкт, як приклад об`єктів, які необхідно підшукати для подальшого здійснення підпалу;

- фотографію, на якій зафіксовано жест руки з зігнутими великим та безіменним пальцями, та який необхідно відтворити при здійсненні відеозапису підпаленого об`єкту.

В той же день, 27.02.2025 ОСОБА_5 та ОСОБА_13 встановили об`єкт вчинення злочину, а саме релейну шафу Дарницької дистанції сигналізації та зв`язку (ШЧ-12) АТ «Укрзалізниця» біля зупиночної платформи «Троєщина 1» на залізничному перегоні «Микільська Слобідка», яка розташована по вулиці Марка Черемшини у місті Києві навпроти будинку за адресою: вул. 17-А Садова, 75, яка має важливе народногосподарське та оборонне значення. Фотографію вказаної релейної шафи ОСОБА_5 надіслав у листуванні з обліковим записом у месенджері «Telegram», з ідентифікатором профілю « ОСОБА_10 ». В подальшому ОСОБА_8 27.02.2025 о 03 годині 40 хвилин, маючи доступ до мобільного телефону з використанням облікового запису у месенджері «Telegram», з ідентифікатором профілю « ОСОБА_10 », направив зазначену фотографію користувачу з ім`ям « ОСОБА_11 » для погодження об`єкту підпалу.

Надалі, 27.02.2025 о 15 годині 17 хвилині ОСОБА_8 маючи доступ до мобільного телефону з використанням облікового запису у месенджері «Telegram», з ідентифікатором профілю « ОСОБА_10 », направив ОСОБА_5 знімок екрану, на якому зафіксовано фрагмент листування з користувачем « ОСОБА_11 », в якому він підтверджує, що об`єкт, зафіксований на надісланій фотографії, а саме релейна шафа Дарницької дистанції сигналізації та зв`язку (ШЧ-12) АТ «Укрзалізниця», підходить для виконання завдання щодо її підпалу за грошову винагороду. Також о 15 годині 52 хвилині ОСОБА_8 направив ОСОБА_5 знімок екрану, на якому містилась нова інструкція щодо виконання завдання по підпалу, зокрема користувачем « ОСОБА_11 » вказувалось на необхідність перед підпалом релейної шафи зафіксувати на відеозаписі її вміст.

З метою підготовки до вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_13 28.02.2025, з використанням особистих знайомств, отримав бензин, який в подальшому розлив до чотирьох пластикових пляшок.

В подальшому, 01.03.2025 близько 03 години 20 хвилин ОСОБА_5 разом зі ОСОБА_13 знаходячись по вулиці Марка Черемшини у місті Києві, маючи при собі заздалегідь підготовленні засоби для вчинення злочину, а саме: бензин та запальничку, завчасно розподіливши між собою обов`язки, здійснили підпал релейної шафи Дарницької дистанції сигналізації та зв`язку (ШЧ-12) АТ «Укрзалізниця» біля зупиночної платформи «Троєщина 1» на залізничному перегоні «Микільська Слобідка», яка розташована по вулиці Марка Черемшини у місті Києві навпроти будинку за адресою: вул. 17-А Садова, 75, яка має важливе народногосподарське та оборонне значення.

Зокрема, ОСОБА_13 та ОСОБА_5 , використовуючи заздалегідь підготовлений бензин, облили релейну шафу. ОСОБА_5 для підтвердження здійснення злочину та отримання грошової винагороди, використовуючи мобільний телефон ОСОБА_13 марки «iPhone», здійснив відеофіксацію вчиненення підпалу, а ОСОБА_13 , використовуючи запальничку, підпалив релейну шафу, і продемонстрував на камеру раніше обумовлений жест рукою з зігнутими великим та безіменним пальцями.

Переконавшись в тому, що релейна шафа спалахнула ОСОБА_5 та ОСОБА_13 , з метою уникнення кримінальної відповідальності за скоєний злочин, покинули місце вчинення підпалу.

Після чого, ОСОБА_13 , використовуючи застосунок для миттєвого обміну повідомленнями «Telegram», надіслав відео підпалу релейної шафи у листуванні з обліковим записом у месенджері «Telegram», з ідентифікатором профілю « ОСОБА_10 », яке ОСОБА_8 маючи доступ до мобільного телефону, надіслав користувачу з ім`ям « ОСОБА_11 ».

В подальшому, 01.03.2025, у якості винагороди за вказаний підпал ОСОБА_13 отримав на особистий крипто-гаманець від невстановленої особи грошову винагороду у розмірі еквівалентному 500 доларам США. Після чого ОСОБА_13 у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб 01.03.2025 близько 07 години 10 хвилини здійснив переказ грошових коштів ОСОБА_5 на банківську карту № НОМЕР_4 у розмірі 15500 грн. За попередньою домовленістю між ОСОБА_13 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , з отриманих коштів, ОСОБА_5 мав переказати 5000 грн. ОСОБА_9 , який в свою чергу, мав передати половину отриманої суми ОСОБА_8 .

Так, 02.03.2025 громадянину України ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні з метою ослаблення держави підпалів, спрямованих на зруйнування та пошкодження об`єктів, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення, вчинених в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб, тобто у кримінальному правопорушенні, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 113 КК України.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення вказаного кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами:

-Протоколом огляду від 01.03.2025.

-Протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 01.03.2025.

-Протоколом обшуку від 01.03.2025.

-Протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 02.03.2025.

-Протоколом огляду від 07.03.2025.

-Протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 10.03.2025.

-Протоколом огляду від 10.03.2025.

-Протоколом слідчого експерименту від 12.03.2025.

-Протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 04.04.2025.

-Протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 20.05.2025.

-Протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_9 від 20.05.2025.

-Іншими доказами в їх сукупності, які містяться в матеріалах кримінального провадження.

Також, 03.03.2025 слідчим суддею Солом`янського районного суду м. Києва відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 01 травня 2025 року, без визначення розміру застави.

29.04.2025 слідчим суддею Солом`янського районного суду м. Києва відносно підозрюваного ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 02 червня 2025 року, без визначення альтернативного запобіжного заходу у виді застави.

У кримінальному провадженні проведено значну кількість слідчих (розшукових) та процесуальних дій, однак через особливу складність кримінального провадження завершити досудове розслідування до 02.06.2025 не виявляється за можливе, оскільки для повного та неупередженого розслідування у кримінальному провадженні необхідно виконати наступне:

- провести комплексну вибухо-технічну експертизу та експертизу матеріалів, речовин та виробів, проведення якої доручено експертам Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, відповідно до постанови про доручення проведення комплексної вибухо-технічної експертизи та експертизи матеріалів, речовин та виробів від 06.03.2025;

- провести судову експертизу матеріалів, речовин та виробів, проведення якої доручено експертам Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, відповідно до постанови про доручення проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів від 06.03.2025;

- провести судову експертизу матеріалів, речовин та виробів, проведення якої доручено експертам Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, відповідно до постанови про доручення проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів від 06.03.2025;

- провести судову експертизу матеріалів, речовин та виробів, проведення якої доручено експертам Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, відповідно до постанови про доручення проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів від 06.03.2025;

- провести інші слідчі та процесуальні дії, в яких виникне необхідність в ході досудового розслідування даного кримінального провадження, в разі встановлення нових обставин;

- виконати з підозрюваними та їх захисниками вимоги ст. 290 КПК України, тобто вчинити процесуальні дії для підготовки та направлення матеріалів кримінального провадження з обвинувальним актом до суду.

На даний час є необхідність у продовженні строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , оскільки ризики, передбачені п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшилися.

З урахуванням викладеного підозрюваний ОСОБА_5 спроможний:

Переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду: враховуючи, що згідно зі ст. 12 КК України обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки України, за яке законом передбачено покарання у вигляді покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, тому підозрюваний з метою ухилення від кримінальної відповідальності, розуміючи тяжкість та невідворотність покарання, яке, відповідно до чинного законодавства, пов`язане із позбавленням волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду шляхом зміни місця свого проживання, у тому числі шляхом виїзду за кордон, окупованої території або держави агресора, що згідно п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України є ризиком.

Також існує ризик передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, що стосуються обставин вчинення кримінального правопорушення, тобто речі, які можуть бути знайдені та визнані у встановленим законом порядку речовими доказами у справі, або стосовно злочинів про які органами досудового розслідування не розпочато досудове розслідування.

У разі незастосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, останній буде в змозі знищити (видалити дистанційно з іншого пристрою відомості листування щодо вчинення кримінального правопорушення), сховати та спотворити будь-які предмети та речі, що мають істотне значення для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Крім цього, під час подальшого досудового розслідування вказаного кримінального провадження ОСОБА_5 , для ухилення від можливої кримінальної відповідальності може впливати у будь-який спосіб на свідків адже враховуючи те, що в ході проведення обшуки були залучені поняті та підозрюваному надано копії відповідних процесуальних документів із зазначенням їх анкетних даних на думку сторони обвинувачення підозрюваний може незаконно впливати на свідків з метою зміни показів останніми в ході досудового розслідування та судового розгляду, що згідно з п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України є ризиком.

Водночас, існує ризик передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний. може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. В обґрунтування вказаного ризику слід зазначити, що ОСОБА_13 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 діяли за вказівкою на даний час невстановленої досудовим розслідуванням особи, та обґрунтовано підозрюються у вчиненні з метою ослаблення держави підпалів, спрямованих на зруйнування та пошкодження об`єктів, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення, вчинених в умовах воєнного стану, тому перебування підозрюваного не в умовах ізоляції може перешкодити викриттю інших осіб, причетних до вчинення кримінальних правопорушень, в тому числі тих, які втягнули ОСОБА_13 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 у злочинну діяльність з корисливих мотивів.

Крім цього, підозрюваний перебуваючи на волі, з метою ухилення від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, в якому підозрюється, може умисно вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення досудового розслідування та подальшого судового розгляду.

Також, існує ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 , враховуючи характер та спосіб вчинених підозрюваним дій, специфіку кримінального правопорушення та способи конспірації, які застосовувались при його вчиненні слід вважати, що без застосування до підозрюваного запобіжного заходу останній зможе продовжити вчиняти інші аналогічні кримінальні правопорушення, а також інші кримінальні правопорушення з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Зважаючи на той факт, що рф продовжує на території України повномасштабну збройну агресію, що може призвести до подальшої шкоди національним інтересам та обороноздатності України.

24 лютого 2022 року указом Президента України ОСОБА_16 № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, термін дії, якого неодноразово продовжувався тому необхідно взяти до уваги, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, під час воєнного стану, що свідчить про максимальний ступінь суспільно-небезпечного діяння.

Згідно ч. 6 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, а саме - тримання під вартою. У органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що будь-який інший запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 виходячи з наступного.

Окрім того, положеннями абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України передбачено, що під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258"5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України.

Застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання та домашнього арешту не забезпечить належної поведінки підозрюваного, не зменшить наявність зазначених ризиків та не зможе перешкодити їх реалізації, оскільки, зважаючи на характер вчинення інкримінованих йому дій, останній не буде позбавлений можливості ухилитися від органу досудового розслідування.

Крім цього, у разі обрання відносно підозрюваного вказаних запобіжних заходів, а також запобіжного заходу у вигляді особистої поруки чи застави, підозрюваний, продовжуючи проживати на території міста Київ, під час дії таких запобіжних заходів, матиме фактично безперешкодну можливість незаконно впливати на свідків вказаного кримінального правопорушення, з метою зміни ними показів.

Отже, єдиним запобіжним заходом, який здатен забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та унеможливить реалізацію зазначених ризиків є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_7 у судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, так як запобіжний захід у вигляді тримання під вартою погіршує стан здоров`я підозрюваного.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав думку захисника.

Згідно з ч. 4 ст. 107 Кримінального процесуального кодексу України, фіксування судового засідання здійснювалось за допомогою технічних засобів.

Заслухавши сторін провадження, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з ч. 5 ст. 9 КПК Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України N 475/97-ВР від 17.07.1997 Конвенція набула чинності для України 11.09.1997.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477-IV від 23.02.2006 передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно з положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

У відповідності до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Частиною 4 статті також передбачено, що слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

У відповідності до ч.4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання

За приписами ч.1 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту повідомлення особі про підозру до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотанням про закриття кримінального провадження або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Судом встановлено що, слідчим управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000182, внесеного до ЄРДР 01.03.2025, у якому повідомлено:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, уродженцю м. Київ, Україна, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , про те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 113 КК України, тобто у вчинені з метою ослаблення держави вибухів, підпалів або інших дій, спрямованих на зруйнування або пошкодження об`єктів, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, вчинені в умовах воєнного стану або в період збройного конфлікту, за попередньою змовою групою осіб.

02.03.2025 громадянину України ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні з метою ослаблення держави підпалів, спрямованих на зруйнування та пошкодження об`єктів, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення, вчинених в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб, тобто у кримінальному правопорушенні, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 113 КК України.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення вказаного кримінального правопорушення підтверджується доказами які були долучені до клопотання.

Щодо обґрунтованості підозри, то вона є обґрунтованою щодо дій ОСОБА_5 .

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві України, тому, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України та позиції Європейського суду з прав людини, відображеної у п. 175 рішення від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року).

За таких умов, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, з точки зору достатності та взаємозв`язку, слідчий суддя приходить до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші), які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, які могли б об`єктивно зв`язувати його з ними, тобто підтвердити існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане кримінальне правопорушення.

Згідно зі ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Разом із цим вирішуючи питання про наявність відносно підозрюваного ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК України, суд приходить до висновку про доведеність ризиків щодо переховування від органів досудового розслідування або суду, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та вчинення іншого кримінального правопорушення, в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Зазначені ризики є суттєвими, і, як засвідчили обставини, якими обґрунтовується клопотання, їм неможливо запобігти в умовах застосування до підозрюваного будь-якого іншого запобіжного заходу, оскільки інші запобіжні заходи не пов`язані з виключними запобіжниками у комунікації та переміщеннях підозрюваного не можуть їм запобігти.

Метою і підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа.

Таким чином, суд приходить до висновку, що прокурором доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, окрім як тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 183 КПК України може бути застосованим до ОСОБА_5 .

Згідно з Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2013 р. №511-550/0/4-13 вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 113 КК України, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства.

В даному випадку злочин, в якому обвинувачується підозрюваний, ще й характеризується підвищеним ступенем суспільної небезпечності, оскільки мова йде про шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України.

Слідчим в клопотанні та прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Отже, тримання під вартою, як запобіжний захід, в даному випадку є пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого існують у кримінальному провадженні, а також відповідає тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування. Вказаний запобіжний захід забезпечить швидке та повне проведення досудового розслідування, а також виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування до підозрюваного більш м`якого, окрім виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Даних, які б беззаперечно унеможливлювали перебування підозрюваного під вартою, матеріали клопотання не містять. Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я слідчому судді не надано.

Суд приймає до уваги доводи прокурора про те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється зокрема у вчиненні особливо тяжкого злочину, і вказана обставина є важливою, але не єдиною. Крім того, суд вважає наявними ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ймовірність вчинення ОСОБА_5 нового кримінального правопорушення достатньо велика.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Отже, на підставі вищевикладеного слідчий суддя дійшов висновку, про те, що клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 176-179, 183, 184, 196, 309, 376 ч. 2 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 31 липня 2025 року включно без визначення альтернативного запобіжного заходу у виді застави.

Контроль за виконанням ухвали покладається на Київську міську прокуратуру.

Виконання ухвали покладається на слідче управління ІНФОРМАЦІЯ_7.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1