Провадження № 11-сс/4823/306/25 Слідчий суддя ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2025 рокум. Чернігів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Чернігові в режимі відеоконференції апеляційні скарги прокурора відділу Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 20 червня 2025 року,

У С Т А Н О В И Л А :

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді задоволено частково клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000972 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 32 ч. 1 ст. 114-1 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Києва зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів, до 18.08.2025 однак не довше строку досудового розслідування та визначено заставу у розмірі 120 прожиткових мінімумів для працездатної особи, що складає 363 360 грн із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, визначивши строк їх дії до 18.08.2025.

Своє рішення слідчий суддя мотивував обґрунтованістю підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, достатньою на даному етапі досудового розслідування, та, з урахуванням доведених ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, які продовжують існувати та виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою, обсяг обставин, що підлягають доказуванню з огляду на правову кваліфікацію, наявність ймовірних співучасників, інші обставини, які впливають на прийняття рішення та дійшов висновку про необхідність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою. При цьому врахував позиції ЄСПЛ щодо тривалості перебування особи під вартою в межах досудового розслідування без визначення альтернативи у виді застави, взявши до уваги перебування підозрюваного під вартою близько чотирьох місяців, що розцінив достатнім аргументом для висновку про можливість визначення застави, врахувавши при цьому, що підозрюваний дає показання органу досудового розслідування та ініціював укладення угоди, що на переконання слідчого судді, впливає на ступінь вираженості ризиків. При цьому визначив заставу у розмірі, більшому, ніж передбачений для такої тяжкості кримінальних правопорушень, у яких підозрюється ОСОБА_8 .

Не погодившись з ухвалою, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого та продовжити строк тривання під вартою ОСОБА_8 на 60 днів без визначення розміру застави.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає про обґрунтованість підозри ОСОБА_8 , доведеність ризиків, зокрема впливу на свідків, який за умови визначення застави підсилює такий, що підтверджується і поясненнями іншого підозрюваного, який вказував про здійснення на нього тиску з боку ОСОБА_8 та «наближених до нього осіб», тоді як сам ОСОБА_8 , будучи допитаним у якості підозрюваного неодноразово змінював свої покази щодо характеру та кількості скоєних кримінальних правопорушень. Тому вважає, що для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного необхідно обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави.

Захисник також подала апеляційну скаргу на рішення слідчого судді, в якій просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

В обґрунтування вимог посилається на безпідставне продовження слідчим суддею строку запобіжного заходу на 60 днів, що перевищує строки досудового розслідування. Слідчим суддею не були враховані доводи сторони захисту щодо недоведеності прокурором ризиків, на які він посилається, крім того, значимим у вирішенні питання щодо наявності таких вважає ту обставину, що підозрюваний станом на травень 2025 під час його допиту визнав винуватість в інкримінованому йому в повному обсязі, під час додаткового допиту 04.06.2025, окрім викривальних показів, висловив згоду на укладення угоди про визнання винуватості, що свідчить про сприяння у розкритті злочину. При цьому, звертає увагу на штучне затягування органом досудового розслідування часу до завершення досудового розслідування, на що сторона захисту звертала увагу і слідчого судді. При цьому просить врахувати дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, яке протягом тривалого часу не змінював, перебуває у зареєстрованому шлюбі, має малолітню дитину та позитивні характеристики за місцем роботи, та незадовільний стан здоров`я і наявність хвороби середнього ступеня тяжкості. Розмір застави вважає надто великим, який не відповідає тяжкості кримінальних правопорушень, у яких підозрюється ОСОБА_8 та є непомірним для нього.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який наполягав на задоволенні своєї апеляційної скарги та заперечив проти задоволення апеляційної скарги захисника; підозрюваного та його захисника, які підтримали вимоги апеляційної скарги сторони захисту та заперечили проти апеляційної скарги прокурора, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає ухвалу слідчого судді в межах доводів поданої апеляційної скарги.

Згідно вимог ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Як убачається з матеріалів провадження, слідчими відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Чернігівській області розслідується кримінальне провадження № 0000972 від 29.08.2024 за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 32 ч. 1 ст. 114-1, ч. 1 ст. 114-1 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 32 ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 191 КК України, та за підозрою ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 278 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 32 ч. 1 ст. 114-1 КК України.

13.06.2025 ОСОБА_8 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру у вчиненні злочинів.

04.03.2025 слідчим суддею Новозаводського районного суду м. Чернігова ОСОБА_8 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави до 28.04.2025, у подальшому, ухвалою слідчого судді від 25.04.2025 продовжено запобіжний захід до 24.06.2025 без визначення застави.

19.06.2025 слідим суддею Новоазвсодкього районного суду м. Чернігова продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні до 5 місцяців, тобто до 28.07.2025.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Частиною 6 статті 176 КПК України, передбачено, що під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 КК України, за наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Відповідно до ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно вимог ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею у межах строку досудового розслідування у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України, при продовженні строку тримання під вартою слідчий суддя враховує наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Вирішуючи питання про доцільність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 , слідчий суддя, враховуючи, що передбачені ст. 177 КПК України ризики не зникли, досудове розслідування не завершене, зважаючи, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належного виконання останнім процесуальних обов`язків, правильно дійшов висновку про необхідність продовження такого запобіжного заходу.

Виходячи із даних матеріалів судового провадження, є правильним висновок слідчого судді відносно того, що ризики, наведені прокурором, є дійсними і на даний час вони виключають можливість зміни запобіжного заходу на більш м`який.

За змістом абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 КК України.

Разом з тим, слідчим суддею враховано особу підозрюваного, стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, характер інкримінуємого кримінального правопорушення та кількість ймовірних епізодів, їх тяжкість та суспільну небезпечність, те, що на даний час підозрюваний надає показання органу досудового розслідування, ініціював укладення угоди, тривалість перебування під вартою, дійшов висновку про можливість визначення застави у розмірі 120 прожиткових мінімумів для працездатної особи, який є більшим, ніж визначений процесуальним законодавством.

Отже, дійшовши правильного висновку про необхідність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя при визначенні розміру застави, користуючись наданими йому дискреційними повноваженнями, у повній мірі врахував обставини, з якими закон пов`язує вирішення питання продовження запобіжного заходу та питання визначення застави.

Посилання прокурора на неповне врахування слідчим суддею таких обставин не є переконливими. Так само доводи апеляційної скарги захисника про безпідставність задоволення клопотання слідчого та продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, є необґрунтованими.

Слідчий суддя, продовжуючи щодо підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою, одночасно визначив альтернативний запобіжний захід у виді застави, що, на думку колегії суддів, у цьому конкретному випадку зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

При цьому колегією суддів враховується, на момент апеляційного розгляду, після внесення застави, підозрюваним виконано обов`язок з`явитися до суду, що на даний час свідчить про усвідомлення ним необхідності дотримуватися покладених на нього процесуальних обов`язків.

З огляду на викладене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційних скарг як прокурора так і сторони захисту та скасування законного і обґрунтованого судового рішення.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційні скарги прокурора відділу Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 20 червня 2025 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і подальшому оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4