Справа № 146/633/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" травня 2025 р. смт.Томашпіль

Суддя Томашпільського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши заяву судді ОСОБА_3 про самовідвід у справі №146/633/25 по кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_4 за ст. 126-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

06 травня 2025 року в провадження судді Томашпільського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 надійшла заява про самовідвід судді ОСОБА_3 у справі № №146/633/25 по обвинуваченню ОСОБА_4 за ст. 126-1 КК України.

Дану заяву мотивовано тим, що він приймав рішення по справі про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 173 -2 КУпАП за обставин на які міститься посилання в обвинувальному акті.

Суддя ОСОБА_3 з метою уникнення у сторін будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості при розгляді даної справи заявив собі самовідвід .

В судове засідання суддя ОСОБА_3 не з`явився, в заяві про самовідвід просив розглядати дану заяву без його участі у зв`язку із зайнятістю.

Від прокурора Гайсинського відділу Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону надійшло клопотання про проведення судового засідання з розгляду заяви про самовідвід судді ОСОБА_3 без участі прокурора. При вирішенні заяви про самовідвід покладається на розсуд суду.

Інші учасники в судове засідання не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про слухання справи.

Фіксування судового засідання відповідно до ст. 107 КПК України не здійснювалось.

Розглянувши підстави заяви про самовідвід судді, суд дійшов наступного висновку.

Так, дійсно під головуванням ОСОБА_3 була винесена постанова від 24 січня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 за ч.3 ст. 173-2 КУпАП.

Статтею 75 КПК України встановлено вичерпний перелік обставин, які виключають можливість участі судді у кримінальному провадженні.

Пунктом 5 Постанови ПленумуВерховного СудуУкраїни від13червня 2007року №8«Про незалежністьсудової влади» встановлено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

У свою чергу, поняття «обставини, які викликають сумнів у його неупередженості» є оціночним, використання якого залежить від правосвідомості особи, яка його застосовує та з`ясовує його сутність, виходячи зі свого внутрішнього переконання.

Як вбачається з практики Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.9КПК України є обов`язковою для застосування під час здійснення кримінального провадження, при наданні оцінки безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспекти. Зокрема, у справах «Гаусшильдт проти Данії» та «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначено, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. При цьому, суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо нього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, його прихильностей чи уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчить про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду з прав людини підтримав і Верховний Суд України у справі № 5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01 березня 2012 року).

Разом із цим, наведені в заяві судді ОСОБА_3 про самовідвід підстави не можна визнати такими, що свідчать про його упередженість та небезсторонність або виключають можливість його участі у розгляді кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, оскільки вони не містять ознак жодної з обставин, визначених ст. 75 КПК України.

Так, посилання судді ОСОБА_3 на те, що він приймав рішення в справі про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП за обставин на які міститься посилання в обвинувальному акті, не може бути свідченням порушення презумпції неупередженості судді у кримінальному проваддженні.

Так позиція узгоджується з постановою Верховного суду від 01 травня 2024 року по справі № 607/13421/22, де зазначено, що КПК імперативно не встановлює заборону судді апеляційного суду розглядати кримінальне провадження та справу про адміністративне правопорушення стосовно однієї і тієї ж особи.

Диспозиція ст.126-1КК України передбачає кримінальну відповідальність за домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного або економічного насильства щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах, що призводить до фізичних або психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи.

Отже, суддя при розгляді провадження за ст.126-1КК України не повинен надавати заново оцінку подіям, з приводу яких прийняті рішення у справах про адміністративні правопорушення, передбачені ст.173-2 КУпАП, а лише враховувати уже встановлені постановою (постановами), винесеними у справах про адміністративні правопорушення, факти попереднього притягнення обвинуваченої особи до адміністративної відповідальності за відповідною частиною (частинами) ст.173-2 КУпАП, які (факти) і утворюють систематичність вчинення кримінально караного домашнього насильства, передбаченого ст.126-1 КК України.

Враховуючи те, що не були встановлені обставини, які б виключали можливість участі судді ОСОБА_3 у розгляді кримінального провадження, чи свідчили б про його особисту заінтересованість або викликали обґрунтовані сумніви в його неупередженості під час розгляду кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні заяви про самовідвід.

Керуючись ст. 75, 80, 81 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви про самовідвід судді ОСОБА_3 у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1