Справа № 159/4468/25
Провадження № 1-кс/159/1441/25
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2025 року м. Ковель

Слідчий суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі представника власника майна ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ковель клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах власника майна ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області з клопотанням в якому просить скасувати арешт у кримінальному провадженні №0000219 від 26.06.2025 на мобільний телефон марки «Iphone 14Pro» IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , з сім-карткою № НОМЕР_3 , належний

ОСОБА_6 обґрунтування клопотання зазначив, що на його думку, в подальшому застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження стосовно мобільного телефону відпала потреба, оскільки з телефоном проведено всі необхідні слідчі дії.

Власник майна в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

В судовому засіданні представник власника майна - адвокат ОСОБА_3 клопотання підтримав, просив суд його задовольнити.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 просив відмовити в задоволенні клопотання, оскільки даний мобільний телефон є речовим доказом у кримінальному провадження, досудове розслідування якого триває.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 03.07.2025 у кримінальному провадженні №0000219 від 26.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України накладено арешт на майно, зокрема на мобільний телефон марки «Iphone 14Pro» IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , з наявною сім-карткою № НОМЕР_3 , який був поміщений до сейф-пакету ICR024039, належний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч. 1ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. ч. 1, 2.ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Нормами абзацу 2 ч. 1ст. 174 КПК України передбачено, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Із аналізу наведеної норми вбачається, що прийняття рішення про скасування арешту майна за клопотанням вищенаведених осіб можливе за таких умов: вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба; вони доведуть, що арешт накладено необґрунтовано.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

В даному випадку арешт майна накладався в зв`язку з тим, що майно, відносно якого застосовано захід забезпечення кримінального провадження є речовим доказом у кримінальному провадженні, відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України.

Станом на час розгляду клопотання про скасування арешту майна досудове розслідування вказаного кримінального правопорушення не завершене.

Накладення арешту на вказане майно було обумовлено необхідністю збереження речового доказу у кримінальному провадженні, а також з метою забезпечення можливості проведення відповідних слідчих дій та запобіганню ризику знищення даного майна, з урахуванням того, що незастосування заборони на відчуження майна може призвести до зникнення, втрати або пошкодження майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Фактична незгода володільця майна, на яке накладено арешт, з таким заходом забезпечення кримінального провадження, не може бути підставою для скасування арешту.

На думку слідчого судді, заявником не було доведено наявності правових підстав для скасування арешту майна, заявник не довів того, що в застосуванні арешту майна відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, а скасування арешту може перешкодити належному здобуттю та фіксації доказів у кримінальному провадженні, та встановленню всіх об`єктивних обставин кримінального правопорушення.

За таких обставин клопотання про скасування арешту майна не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 98, 131,132,170-173,175 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст оголошено 16.07.2024 о 15 год 50 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1