ЄУН 389/1492/25
Провадження №1-кп/389/63/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2025 року Знам`янський міськрайонний суд

Кіровоградської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду міста Знам`янка в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000094 від 24.08.2023 стосовно

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кіровограда Кіровоградської області, громадянина України, з вищою освітою, працюючого технічним директором ТОВ «Агродар Україна Плюс», одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 скоїв незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення, тобто кримінальний правопорушення, передбачене ч.2 ст.240 КК України, за наступних обставин.

Відповідно до наказу №11 від 22.12.2015 ОСОБА_4 призначений на посаду директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Знам`янський граніт», являється службою особою, наділеною організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями.

Так, ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді директора ТОВ «Знам`янський граніт», діючи умисно, розуміючи протиправність своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків від них, вчинив незаконні дії, направлені на видобування ТОВ «Знам`янський граніт» на території Суботцівського родовища, Знам`янського району Кіровоградської області корисних копалин - гнейсу, який відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №827 від 12.12.1994 «Про затвердження переліків корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення», відноситься до корисних копалин загальнодержавного значення.

ТОВ «Знам`янський граніт» надано спеціальний дозвіл на користування надрами №3397 від 30.08.2004 з метою видобування гнейсів, придатних для виробництва щебеню будівельного та каменю бутового на Суботцівському родовищі, розташованому 1,5 км на південний схід від с.Суботці Знам`янського району Кіровоградської області терміном на 29 років.

Відповідно до ст.13 Конституції України - земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону.

Згідно зі ст.4 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» - Природні ресурси України є власністю Українського народу. Громадяни України мають право користуватися природними ресурсами України відповідно до цього та інших законів.

Також, відповідно до ст.38 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» - використання природних ресурсів в Україні здійснюється в порядку загального і спеціального використання природних ресурсів. Законодавством України громадянам гарантується право загального використання природних ресурсів для задоволення життєво необхідних потреб (естетичних, оздоровчих, рекреаційних, матеріальних тощо) безоплатно, без закріплення цих ресурсів за окремими особами і надання відповідних дозволів, за винятком обмежень, передбачених законодавством України. В порядку спеціального використання природних ресурсів громадянам, підприємствам, установам і організаціям надаються у володіння, користування або оренду природні ресурси на підставі спеціальних дозволів, зареєстрованих у встановленому порядку, за плату для здійснення виробничої та іншої діяльності, а у випадках, передбачених законодавством України, - на пільгових умовах.

Стаття 19 Кодексу України про надра визначає, що право користування надрами надається шляхом надання спеціального дозволу на користування надрами. Право на користування надрами засвідчується актом про надання гірничого відводу, який у відповідності до п.4 Постанови КМУ №59 від 27.01.1995 «Про затвердження Положення про порядок надання гірничих відводів» може надаватись підприємствам, установам, організаціям, а також громадянам України лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр, а також затвердженого в установленому порядку проекту розробки родовища корисних копалин або будівництва гірничодобувного об`єкта чи підземної споруди, не пов`язаної з видобуванням корисних копалин.

Крім того, відповідно до норм статті 25 Кодексу України про надра - користувачі надр мають право: здійснювати на наданій їм ділянці надр геологічне вивчення, комплексну розробку родовищ корисних копалин та інші роботи згідно з умовами спеціального дозволу або угоди про розподіл продукції; розпоряджатися видобутими корисними копалинами, якщо інше не передбачено законодавством або умовами спеціального дозволу. Користувачі надр зобов`язані: використовувати надра відповідно до цілей, для яких їх було надано; забезпечувати повноту геологічного вивчення, раціональне, комплексне використання та охорону надр;виконувати інші вимоги щодо користування надрами, встановлені законодавством України та угодою про розподіл продукції.

Відповідно до ст.56 Кодексу України про надра, основними вимогами в галузі охорони надр є: забезпечення повного і комплексного геологічного вивчення надр;додержання встановленого законодавством порядку надання надр у користування і недопущення самовільного користування надрами; раціональне вилучення і використання запасів корисних копалин і наявних у них компонентів; недопущення шкідливого впливу робіт, пов`язаних з користуванням надрами, на збереження запасів корисних копалин, гірничих виробок і свердловин, що експлуатуються чи законсервовані, а також підземних споруд; охорона родовищ корисних копалин від затоплення, обводнення, пожеж та інших факторів, що впливають на якість корисних копалин і промислову цінність родовищ або ускладнюють їх розробку; запобігання необґрунтованій та самовільній забудові площ залягання корисних копалин і додержання встановленого законодавством порядку використання цих площ для інших цілей; запобігання забрудненню надр при підземному зберіганні нафти, газу та інших речовин і матеріалів, захороненні шкідливих речовин і відходів виробництва, скиданні стічних вод; додержання інших вимог, передбачених законодавством про охорону навколишнього природного середовища.

Наказом від 19.12.2016. №489 Державної служби геології та надр України у зв`язку з не проведенням повторної геолого-економічної експертизи оцінки запасів гнейсу Суботцівського родовища та затвердження їх в Державній комісії України по запасах корисних копалин, зупинили дію спеціального дозволу №3397, про що письмово (листом) повідомили про це ТОВ «Знам`янський граніт».

У подальшому, Державна служба геології та надр України наказом від 01.02.2017 №49 відтермінували зупинення дії спеціального дозволу №3397 до 01.11.2017 для надання можливості ТОВ «Знам`янський граніт» провести повторну геолого-економічну експертизу оцінки запасів гнейсу Суботцівського родовища та затвердити їх в Державній комісії України по запасах корисних копалин, про що письмово (листом) повідомили про це ТОВ «Знам`янський граніт».

Однак, ТОВ «Знам`янський граніт» в строк до 01.11.2017 не виконало умови та не провели повторну геолого-економічну експертизу оцінки запасів гнейсу Суботцівського родовища, відповідно до чого 01.11.2017 набув чинності наказ Державної служби геології та надр України №489 від 19.12.2016 в частині зупинення дії спеціального дозволу №3397.

Крім цього, у жовтні 2018 року працівниками Державної служби геології та надр України відповідно до наказу №290 від 23.08.2018 проведено планову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері видобування корисних копалин (геологічний контроль) надрокористувача ТОВ «Знам`янський граніт» (Акт №68/3397-К), за результатами якої 12.10.2018 представниками Державної служби геології та надр України винесено припис та надано ТОВ «Знам`янський граніт» термін для усунення виявлених порушень вимог законодавства у сфері надрокористування.

Однак, у зв`язку з невиконанням вищевказаного припису, 11.12.2018 Державною службою геології та надр України видано наказ №490 щодо внесення змін до наказу №489 від 19.12.2016 в частині доповнення підстав для зупинення дії спеціального дозволу №3397, про що письмово (листом) повідомили про це ТОВ «Знам`янський граніт».

В подальшому, 09.08.2019 наказом голови Державної служби геології та надр України №266 від 09.08.2019 дію спеціального дозволу №3397 відновлено, про що письмово повідомлено (листом) всіх заінтересованих осіб, тобто із викладених обставин встановлено, що в період з 01.11.2017 по 09.08.2019 ТОВ «Знам`янський граніт» фактично не мав права здійснювати свою господарську діяльність з видобування корисних копалин - гнейсів.

Відповідно до пункту 22 (21 пункт) Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою КМУ від 30.05.2011 №615, після зупинення дії дозволу надрокористувач зобов`язаний зупинити проведення на наданій йому в користування ділянці надр робіт, передбачених дозволом. Крім того, згідно з п.23 (22 взагалі-то) вказаного Порядку, право користування надрами припиняється з підстав та у порядку, передбачених Кодексом України про надра, Законами України Про нафту і газ та Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності.

Відповідно до абзацу четвертого статті 1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», документ дозвільного характеру - дозвіл, висновок, рішення, погодження, свідоцтво, інший документ в електронному вигляді (запис про наявність дозволу, висновку, рішення, погодження, свідоцтва, іншого документа в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань), який дозвільний орган зобов`язаний видати суб`єкту господарювання у разі надання йому права на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності та/або без наявності якого суб`єкт господарювання не може проваджувати певні дії щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності.

Разом з цим, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на незаконний видобуток корисних копалин загальнодержавного значення, з метою отримання незаконного прибутку на Суботцівському родовищі, розташованого 1,5 км на південний схід від села Суботці Знам`янського району Кіровоградської області, наданого у користування ТОВ «Знам`янський граніт» () попри зупинення дії спеціального дозволу.

З цією метою, у жовтні 2017 року, більш точної дати під час досудового розслідування встановити не представилося за можливе, ОСОБА_4 достовірно знаючи, що дія спеціального дозволу на користування надрами №3397 зупинена, діючи умисно у порушення вимог постанови КМУ №615 від 30.05.2011 «Порядок надання спеціальних дозволів на користування надрами», Кодексу України про надра та ЗУ «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», маючи намір на незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення, не припинив видобування корисних копалин - гнейсів на Суботцівському родовищі, хоча був обізнаний про вимоги законодавства України, щодо негайного припинення видобування корисних копалин після зупинення дії спеціального дозволу.

Також, ОСОБА_4 мав реальну можливість здійснити припинення робіт по видобуванню корисних копалин загальнодержавного значення відповідно до законодавства України, так як це входило до його повноважень.

Внаслідок вказаних дій, за період з 01.11.2017 по 31.12.2017 на Суботцівському родовищі, розташованого 1,5 км на південний схід від села Суботці Знам`янського району Кіровоградської області, наданого у користування ТОВ «Знам`янський граніт», незаконно видобуто корисних копалин гнейсу загальним об`ємом 10 830 тис. куб.м.

Згідно висновку судової інженерно-екологічної експертизи №254/24-27 від 26.03.2024 проведено розрахунок розміру збитків, завданих державі внаслідок самовільного видобутку корисних копалин гнейсів на Суботцівському родовищі, розташованого 1,5 км на південний схід від села Суботці Знам`янського району Кіровоградської області, наданого у користування ТОВ «Знам`янський граніт» за період з 01.11.2017 по 31.12.2017, які складають 24 467 136,00 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 , умисно, з корисливих спонукань, у порушення вимог ст.ст.4, 6, 16, 19, 24, 56, 57 Кодексу України про надра, п.п.22, 23 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою КМУ від 30.05.2011 №615, статуту ТОВ «Знам`янський граніт», ЗУ «Про охорону навколишнього середовища» та ЗУ «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» - в період з 01.11.2017 по 31.12.2017 вчинив всі необхідні дії, безпосередньо спрямовані на вчинення незаконного видобування корисних копалин загальнодержавного значення - гнейсів, який згідно з постановою Кабінету Міністрів України №827 від 12.12.1994 «Про затвердження переліку корисних копалин загальнодержавного значення» відноситься до переліку корисних копалин загальнодержавного значення, в загальному об`ємі 10 830 тис. куб. м.

Дії ОСОБА_4 за даним фактом органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.240 КК України як незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення.

27.05.2025 до суду захисником обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокатом ОСОБА_5 подане клопотання, яке ним підтримано у судовому засіданні, про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст.49 КК України, та закриття кримінального провадження стосовно нього з цих підстав. В обґрунтування клопотання посилається на те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України. Санкція статті інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення передбачає покарання у виді штрафу від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеження волі на строк до трьох років, або позбавлення волі на той самий строк.

Відповідно до ст.12 КК України, нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Частиною 1 ст.49 КК України визначено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину.

Зазначає, що ОСОБА_4 вчинено це кримінальне правопорушення у період з 01.11.2017 по 31.12.2017, тобто з дня вчинення кримінального правопорушення вже минув п`ятирічний строк, що є підставою для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі п.3 ч.1 ст.49 КК України.

Обвинувачений підтримав клопотання захисника, не заперечував проти закриття відносно нього кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності.

Водночас судом роз`яснено обвинуваченому вимоги ч.3 ст.285 КПК України, а саме: підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 в судовому засіданні також підтримала це клопотання.

Прокурор не заперечував щодо задоволення клопотання обвинуваченого, оскільки строк притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності дійсно закінчився.

Заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання та дослідивши матеріали справи, судом встановлено таке.

Відповідно до ч.4 ст.286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно ст.3 КПК України, судове провадження - кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, а також за нововиявленими або виключними обставинами.

Суд відповідно до п.2 ч.3 ст. 314 КПК України під час підготовчого судового провадження має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу;

Згідно з п.1 ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Разом з тим, відповідно до вимог ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом про кримінальну відповідальність.

При цьому звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України є безумовним, оскільки приводом для нього є саме закінчення передбачених законом України про кримінальну відповідальність строків, наданих державі для доведення вини особи у вчиненні кримінального правопорушення та притягнення її до кримінальної відповідальності у встановленому кримінальним процесуальним законом порядку.

Строк давності - це передбачений ст.49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.

Згідно з роз`ясненнями, наведеними у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності" від 23 грудня 2005 року №12, звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям справи можливе на будь-яких стадіях судового розгляду справи, за умови вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбачений Особливою частиною Кримінального кодексу України, та за наявності визначених законом матеріально-правових підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до численної практики Верховного Суду, останній неодноразово роз`яснював у своїх рішеннях, що ст.49 КК України визначає матеріально-правові підстави та умови для звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. При цьому застосування кримінально-правових норм здійснюється у межах кримінально-правових процедур. Тобто застосування норм матеріального кримінального права можливе із одночасним застосуванням норм кримінального процесуального закону (постанова від 09.02.2021 у справі №753/5553/18, постанова від 31.05.2018 у справі №520/6591/15-к, постанова від 11.11.2020 у справі №455/229/17, постанова від 13.11.2018 у справі №219/11564/16-к, постанова від 20.03.2018 №463/5277/16-к).

Так, матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч.1 ст.49 та ст.106 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч.ч.2 - 4 ст.49 КК України).

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

При цьому закон не пов`язує можливість застосування правил ч.1 ст.49 КК України із визнанням особою вини, обов`язковою передумовою для закриття провадження у справі є наявність згоди особи на звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав.

Згідно висновку, викладеного в постанові Верховного Суду у справі №760/18016/15-к від 09 квітня 2019 року, виходячи з положень п.1 ч. 2 ст.284, ч.3 ст.285, ч.4 ст.286, ч.3 ст.288 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання й, у випадку встановлення передбачених у ст.49 КК підстав та відсутності заперечень з боку обвинуваченого закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності. Якщо ж обвинувачений, щодо якого передбачено звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, судове провадження проводиться в повному обсязі в загальному порядку. В цьому разі, якщо обвинувачений визнається винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, суд ухвалює обвинувальний вирок, призначає покарання і на підставі ч.5 ст.74, ст.49 КК України може звільнити від нього засудженого.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23 грудня 2005 року "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності", особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Виходячи з системного аналізу зазначених вище норм кримінального та кримінального процесуального законодавства, звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язком суду.

Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження. Суд, за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст.49 КК України, та за згодою обвинуваченого, ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Варто зважати, що відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченого, що є недопустимим.

Крім цього, така відмова може призвести до порушення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку, що є також неприйнятним. Аналогічна позиція висвітлена у постанові колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду від 30.112022 за №734/3220/17.

Судом встановлено, що відповідно до ст.12 КК України, злочин, передбачений ч.2 ст.240 КК України, який інкримінований ОСОБА_4 , відноситься до нетяжкого злочину, за який найбільш суворим видом покаранням є позбавлення волі на строк до трьох років.

Зазначене в обвинувальному акті кримінальне правопорушення, що інкримінується ОСОБА_4 , вчинено у період з 01.11.2017 до 31.12.2017.

Також, судом встановлено, що відповідно до ч.2 та ч.3 ст.49 КК України у даному кримінальному провадженні перебіг давності не переривався та не зупинявся.

Таким чином, на момент розгляду судом даного кримінального провадження - 29.05.2025 стосовно ОСОБА_4 , передбачений п.3 ч.1 ст.49 КК України, строк давності притягнення його до кримінальної відповідальності за цей злочин сплинув.

Суд, впевнившись у добровільності позиції обвинуваченого ОСОБА_4 , який підтримав клопотання свого захисника ОСОБА_5 у судовому засіданні, а також усвідомленні обвинуваченим наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, приходить до висновку про те, що викладені обставини справи в їх сукупності вказують на наявність достатніх правових підстав для задоволення клопотання захисника обвинуваченого та вважає за необхідне звільнити останнього від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження стосовно нього закрити.

Стосовно заявленого цивільного позову прокурора в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, суд зазначає наступне.

Порядок вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні регламентований главою 9 КПК України.

Нормами кримінального процесуального закону, зокрема ст.129 КПК України, встановлено, що рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути ухвалено лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи винесення постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру.

Вирішення цивільного позову при звільненні особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження вказаними вище положеннями КПК України, не передбачено.

Враховуючи системний аналіз зазначених положень КПК України, суд дійшов висновку, що цивільний позов не підлягає розгляду та вирішенню по суті у випадках закриття кримінального провадження як на досудовому розслідуванні, так і в суді.

У той же час, у випадку закриття кримінального провадження на встановлених КПК України підставах, суд зобов`язаний роз`яснити цивільному позивачеві його право пред`явити аналогічний позов у порядку цивільного судочинства.

Тому, у зв`язку зі звільненням обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку зі спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, заявлений цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, не підлягає вирішенню по суті, тому необхідно залишити без розгляду, що за змістом ч.7 ст.128 КПК України не перешкоджає прокурору подати позов в порядку цивільного судочинства.

Щодо вирішення питання розподілу процесуальних витрат, відповідно до ст.124 КПК України, слід зазначити таке.

Згідно з ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Проте, відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 червня 2020 року у провадженні № 13-47кс20 (справа №598/1781/17), відповідно до якого питання розподілу процесуальних витрат може вирішуватись не тільки у формі обвинувального вироку суду, а й ухвали.

Також, відповідно до ч.1 ст.126 КК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Нереабілітуючі підстави закриття кримінального провадження означають, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак у силу певних обставин кримінальне провадження щодо цієї особи виключається.

Зазначена підстава дозволяє суду в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження. У разі згоди особи на завершення кримінального провадження у зазначеній формі, без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинна відшкодувати саме вона.

Наведене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постановах Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 01.02.2024 справа № 930/497/23 та 29.09.2021 справа № 342/1560/20.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що у даному кримінальному провадженні наявні підстави для звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, тому кримінальне провадження підлягає закриттю на підставі п.3 ч.1 ст.49 КК України, а процесуальні витрати на проведення судових інжерно-екологічної, економічної та товарознавчої експертиз у зальному розмірі 29742,14 грн. необхідно стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на корить держави.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.

Керуючись ст.44, 49 КК України, ст.ст.100, 128, 284-288, 314, 369-372, 392, 395 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 - задовольнити.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України на підставі п.3 ч.1 ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000094 від 24.08.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.2 ст.240 КК України закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України, у зв`язку із звільненням його від кримінальної відповідальності.

Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням - залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судової інженерно-екологічної експертизи №354/24-27 від 26.03.2024 в сумі 6815,52 грн., судової економічної експертизи №СЕ/112-24/11021-ЕК від 24.10.2024 в сумі 19897,50 грн., судової товарознавчої експертизи №1599/24-27 від 14.08.2024 в сумі 3029,12 грн., а всього стягнути у загальному розмірі 29742 (двадцять дев`ять тисяч сімсот сорок дві) грн. 14 коп.

Речові докази: копію паспорта на ім`я ОСОБА_4 з довідкою про реєстрацію місця проживання, видатковий касовий ордер від 19.04.2016 із додатком на 1 арк. до нього, видатковий касовий ордер від 20.05.2016 із додатком на 1 арк. до нього, видатковий касовий ордер від 17.06.2016 із додатком на 1 арк. до нього, видатковий касовий ордер від 18.07.2016 із додатком на 1 арк. до нього, видатковий касовий ордер від 19.08.2016 із додатком на 1 арк. до нього, видатковий касовий ордер від 19.09.2016 із додатком на 1 арк. до нього, видатковий касовий ордер від 18.03.2016 із додатком на 1 арк. до нього, видатковий касовий ордер від 19.02.2016 із додатком на 1 арк. до нього, видатковий касовий ордер від 07.10.2016, видатковий касовий ордер від 06.09.2016, видатковий касовий ордер від 01.07.2016, штатний розпис ТОВ «Знам`янський граніт» (з 01.08.2016), штатний розпис ТОВ «Знам`янський граніт» (з 01.05.2016), штатний розпис ТОВ «Знам`янський граніт» (з 01.04.2016), штатний розпис ТОВ «Знам`янський граніт» (з 01.01.2016), копію розрахункової відомості ТОВ «Знам`янський граніт» за вересень 2016, відомості про виплату готівки №3,9,12,14,17,19,23,24,27 за 2019 рік, розрахункової відомості ТОВ «Знам`янський граніт» за січень-грудень 2018 року, розрахункової відомості ТОВ «Знам`янський граніт» за січень-червень 2019 року, накази ТОВ «Знам`янський граніт» про прийняття на роботу №8 від 08.05.2019, №11 від 31.01.2018, №45 від 27.04.2018, №50 від 31.05.2018, №64 від 03.07.2018, №65 від 21.10.2016, №100 від 04.12.2018, №3 від 22.01.2019, повідомлення від 31.01.2019, №06 на ім`я ОСОБА_7 про необхідність отримання розрахункових грошей, копію пояснення ТОВ «Знам`янський граніт» до акту планової перевірки Південним міжрегіональним відділом Департаменту державного контролю від 12.10.2018 вих.№57, копію листа від 28.12.2018 №270, копію статуту ТОВ «Знам`янський граніт» (нова редакція), копію повідомлення про намір розпочати виконання підрядних робіт від 28.12.2018 №12, копію журналу реєстрації повідомлень про намір розпочати вибухові роботи за 2018-2021 роки з додатками, довідку №51 від 06.09.2021, довідку №49 від 06.09.2021, довідку №61 від 06.09.2021, лист ТОВ «Знам`янський граніт» вих.№3 від 04.01.2019, копію наказу №1 від 18.07.2019, копію протоколу засідання технічної ради ТОВ «Знам`янський граніт» від 19.06.2019, пояснення ТОВ «Знам`янський граніт» без номера, копію наказу №12 від 02.10.2018, копію пояснення від 12.10.2018, вих.№57, копію довідки від 04.10.2018 №1496/07/02, копію листа від 05.12.2018 вих.№5/12, копію доповідної записки від 12.06.2019, копію листа від 19.11.2018 (відповідь на припис) з додатками, копію листа від 04.01.2019 вих.№2, журнал обліку рахунків ТОВ «Знам`янський граніт», копію табелю робочого часу за січень 2019 рік, зарплатну відомість за січень 2019 року у 4-х примірниках, оригінали документів по масовим вибухам за 2017 рік (паспорта блоків, накази на проведення вибухових робіт, протокол випробування продукції №65/07-185 від 04.07.2018; план розвитку гірничих робіт ТОВ «Знам`янський граніт» за 2017 рік, пояснювальну записку до плану розвитку гірничих робіт ТОВ «Знам`янський граніт», - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду, через Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області, протягом семи днів з дня її винесення.

Повний текст ухвали оголошений о 14.00 год. 29.05.2025.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1