Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 1-кс/733/211/25
Єдиний унікальний №733/1329/25
Ухвала

Іменем України

про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою

02 липня 2025 року м. Ічня

Слідчий суддя Ічнянського районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_3 ,

підозрюваної ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП № 2 (м. Ічня) Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_6 ,погоджене прокурором Прилуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Ічня Чернігівської області, громадянка України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , маючої на утриманні двох малолітніх дітей, офіційно не працюючої, раніше не судимої, підозрюваної у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000130 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчим СВ ВП № 2 (м. Ічня) Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_6 , подано до суду клопотання, погоджене прокурором Прилуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000130 від 29.06.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що СВ ВП № 2 (м. Ічня) Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000130 від 29.06.2025 за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , не маючи документу, що посвідчує право на керування транспортним засобом, керуючи у стані алкогольного сп?яніння автомобілем марки «VOLKSWAGEN» модель «GOLF», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухалась по вул. Шевченка, с. Іржавець Прилуцького району Чернігівської області, в напрямку автомобільної дороги «Т 2515». Рухаючись у вказаному напрямку, 29.06.2025 близько 20 год. 00 хв. неподалік домогосподарства АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 , діючи необережно, проявляючи кримінально протиправну недбалість, не передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, хоча повинна

була і могла їх передбачити, на заокругленій ділянці дороги вправо проявила неуважність, неправильно оцінила дорожню обстановку, що склалась, не обрала безпечної швидкості руху, унаслідок чого виїхала на смугу зустрічного руху, де здійснила зіткнення з мотоциклом марки «Lifan» модель «CітyR 200», без реєстраційного номеру, під керуванням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався у зустрічному напрямку, в межах своєї смуги руху.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир мотоциклу неповнолітній ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримав тілесне ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми від якої того ж дня помер у реанімаційному відділенні КНП «Ічнянська міська лікарня», водій мотоциклу ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді політравми, розриву лонного та здухвиннокрижового зчленувань, обширної скальпованої рани лівого стегна з пошкодженням глибокої стегнової вени, обширної рваної рани лівого колінного суглобу, постгеморагічної анемії, гіповолемічного та травматичного шоку III ст., які згідно з Правилами судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17.01.1995 № 6, у своїй сукупності, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

У даній дорожній обстановці водій ОСОБА_4 порушила наступні вимоги Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001: п. 2.1 а; п. 2.3 б; п. 2.9 а; п. 11.3; п. 12.1.

Недотримання та порушення вказаних вище пунктів Правил дорожнього руху України ОСОБА_4 стало причиною та умовою виникнення і настання даної дорожньо-транспортної пригоди та перебуває у прямому причинному зв`язку з наслідками, які настали.

29.06.2025 ОСОБА_4 затримано у порядку ст. 208 КПК України та 30.06.2025 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Підозра ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення обґрунтовується наступними доказами: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 29.06.2025, схемою місця ДТП №1 від 30.06.2025, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 29.06.2025, згідно з яким ОСОБА_4 перебуває у стані алкогольного сп`яніння; показами свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ; лікарським свідоцтвом про смерть ОСОБА_7 від 30.06.2026 за №209, відповідно до якого, причиною смерті неповнолітнього ОСОБА_7 стала закрита черепно-мозкова травма, отримана при зіткненні з легковим автомобілем; іншими матеріали кримінального провадження у своїй сукупності.

Слідчий в обґрунтування клопотання та необхідності застосування відносно підозрюваної запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, зазначив про наявність ризиків, передбачених пп. п. 1, 3, 4, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України. На думку слідчого запобіжні заходи не пов`язані із триманням під вартою не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобіганню ризикам, у зв`язку із чим просив застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваної ОСОБА_4 строком на 60 діб, без визначення розміру застави.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити, наголошуючи на наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Просив застосувати відносно підозрюванох запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави. Вказані обставини на думку прокурора виправдовують тримання підозрюваної під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним

ризикам. Щодо застосування більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою зазначив, що альтернативні запобіжні заходи не забезпечать належне виконання процесуальних обов`язків підозрюваної. Щодо наявності на утриманні підозрюваної ОСОБА_4 неповнолітніх дітей, слідчий зазначив, що остання неодноразово залишала дітей без належного батьківського піклування. Про це, зокрема, свідчить і той факт, що у день вчинення дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4 перебувала у стані алкогольного сп`яніння, залишивши дітей без нагляду. Крім того, діти часто залишаються під опікою бабусі ОСОБА_13 , з якою проживають у тому ж житловому будинку, тоді як підозрювана ОСОБА_4 веде асоціальний спосіб життя, тому застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 із одночасним вирішенням питання про подальше тимчасове влаштування її неповнолітніх дітей, відповідає найкращим інтересам самих дітей, а також принципам захисту прав дитини. Крім того, остання має негативну характеристику за місцем проживання, та згідно довідки з Іржавецького старостинського округу, на ОСОБА_4 неодноразово надходили скарги про неналежне виконання материнських обов`язків та вживання спиртних напоїв у публічних місцях.

Підозрювана та її захисник у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання слідчого, наполягаючи на обранні більш м`якого запобіжного заходу цілодобового домашнього арешту із забороною залишати місце проживання упродовж усього періоду доби. Свою позицію вони обґрунтовували тим, що на утриманні підозрюваної перебувають двоє малолітніх дітей, раніше вона до кримінальної відповідальності не притягувалась, судимою не була, а інкримінований їй злочин є необережним за формою вини.

Слідчий суддя, заслухавши прокурора, підозрюваної, захисника підозрюваної, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що СВ ВП № 2 (м. Ічня) Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000130 від 29.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, за фактом дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 29.06.2025 близько 20 год. 00 хв. неподалік домогосподарства № 88 по вул. Шевченка, с. Іржавець Прилуцького району Чернігівської області, за участю автомобіля марки «VOLKSWAGEN» модель «GOLF», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 , яка виїхала на смугу зустрічного руху, де здійснила зіткнення з мотоциклом марки «Lifan» модель «CітyR 200», без реєстраційного номеру, під керуванням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався у зустрічному напрямку, в межах своєї смуги руху. У результаті ДТП пасажир мотоциклу неповнолітній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримав тілесне ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми від якої того ж дня помер у реанімаційному відділенні КНП «Ічнянська міська лікарня», водій мотоциклу ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді політравми, розриву лонного та здухвиннокрижового зчленувань, обширної скальпованої рани лівого стегна з пошкодженням глибокої стегнової вени, обширної рваної рани лівого колінного суглобу, постгеморагічної анемії, гіповолемічного та травматичного шоку III ст., які згідно з Правилами судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17.01.1995 № 6, у своїй сукупності, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженка м. Ічня Чернігівської області, громадянка України, зареєстрована та проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , маюча на утриманні двох малолітніх дітей, офіційно не працевлаштована, раніше не судима.

29.06.2025 ОСОБА_4 затримана на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України.

30.06.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, а саме в порушенні правил безпеки

дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілого та заподіяло тяжке тілесне ушкодження.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до десяти років, що у відповідності до ст.12 КК України є тяжким злочином.

Вирішуючи питання про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виходить з наступного.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є, зокрема, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Зокрема, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

За такого, слідчий суддя на стадії досудового розслідування для вирішення питання, зокрема, щодо обґрунтованості підозри не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини особи/осіб у вчиненні кримінального правопорушення чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи/осіб до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних

заходів.

Отже, при вирішенні питання щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність останньої до вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для обрання відносно неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно з доводами, викладеними у клопотанні, та документами, наданими на підтвердження цих доводів, обґрунтованість підозри щодо вчинення ОСОБА_4 інкримінованого їй кримінального правопорушення підтверджується сукупністю зібраних доказів, зокрема, копіями наступних документів:

-протоколом огляду місця події від 29.06.2025, схемою місця ДТП №1 від 30.06.2025, якими встановлено, що за адресою: с. Іржавець, вул. Шевченка, неподалік буд.88 виник факт зіткнення транспортних засобів у напрямку руху зі сторони центру с. Іржавець по вулиці Шевченка в бік автодороги Т-25-15 по вулиці Шевченка. У ході огляду виявлено транспортний засіб марки «Volksvagen» моделі «Golf» д.н.з. НОМЕР_1 , зеленого кольору, на якому виявлено локалізацію пошкоджень, у вигляді пошкодження лівої передньої частини автомобіля . На місці події виявлено транспортний засіб, а саме мотоцикл марки «Lifan» моделі «CnyR 200» без реєстраційного номеру з номером шасі НОМЕР_2 . У ході огляду виявлено слід юзу від лівого переднього колеса автомобіля марки Volksvagen Golf, д.н.з. НОМЕР_1 та слід від юзу від правого переднього колеса автомобіля марки «Volksvagen» моделі «Golf» д.н.з. НОМЕР_1 , які відображені на схемі №1 під позначками №5 та №6. В подальшому виявлено уривки одягу, внаслідок контактної взаємодії транспортного засобу з особами. У процесі проведення огляду вилучено такі речі: спрацьовані подушки безпеки з керма та торпеди (з боку пасажира), що поміщені до спеціальних пакетів НПУ HYQ0125162 та HYQ0125081. Окрім цього зроблено змиви з керма, ручки КПП, перемикача поворотів та ключа від автомобіля марки «Volksvagen» моделі «Golf» д.н.з. НОМЕР_1 , які в подальшому поміщено до паперових конвертів НПУ.

-висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 29.06.2025, згідно з яким ОСОБА_4 перебувала у стані алкогольного сп`яніння.

-показаннями свідка ОСОБА_9 , згідно з яким останній вказує, що 29.06.2025 розпивали алкогольні напої зі знайомою ОСОБА_14 та ОСОБА_15 і у подальшому поїхали на автомобілі марки «VOLKSWAGEN» модель «GOLF», який перебуває у користуванні ОСОБА_16 , за кермом якого перебувала ОСОБА_14 , та яка перебувала у стані алкогольного сп?яніння. ОСОБА_9 вказує, що всі вищезазначені особи перебували у стані алкогольного сп?яніння. В подальшому на вищевказаному автомобілі направились у сторону села, а саме у напрямку руху на виїзд по центральній вулиці. Як вказує ОСОБА_9 , то ОСОБА_14 по дорозі, де перебував «лежачий поліцейський » та не збавляючи швидкість , на заокругленій ділянці дороги, не впоравшись з керуванням виїхала на зустрічну смугу. У подальшому виникло зіткнення транспортного засобу з мотоциклом, який рухався у зустрічному напрямку та на якому перебували два молодих хлопців. Після цього авто розвернуло у правий бік, на чиюсь земельну ділянку. Зі слів ОСОБА_9 на автомобілі рухались зі швидкістю 70-80 км за годину та після зіткнення всі вищевказані особи підійшли до мотоциклів. В подальшому, ОСОБА_14 пішла у невідомому напрямку, як потім стало відомо, до місця свого проживання.

-показаннями свідка ОСОБА_10 , який вказав, що 28.06.2025 перебував у свого знайомого ОСОБА_9 , де вони разом з іншими знайомими відпочивали , та в подальшому під час відпочинку ОСОБА_17 попросив його поїхати з ним 29.06.2025 до міста Ічня , так як йому було потрібно зустрітися з побратимом та замінити речі, на що той погодився. 29.06.2025

разом з ОСОБА_17 виїхали близько 9 год. до міста Ічня , та прибули туди приблизно о 12 годині. Під час перебування в місті Ічня , ОСОБА_17 зустрівся з побратимом та вирішив всі свої питання, після чого ОСОБА_10 запропонував ОСОБА_17 поїхати до с. Іржавець, так як хотів відвідати родичів, котрі там проживають. Приблизно о 13 годині ОСОБА_10 та ОСОБА_9 приїхали до с. Іржавець та перебуваючи в самому населеному пункті зустріли мою знайому ОСОБА_18 та під час спілкування виникло спільне бажання вжити алкогольних напоїв, де в подальшому вищевказані особи пішли до магазину, де придбали пляшку горілки «Гріндей » об?ємом 0.7 та поїхали на місцевий став , де в бесідці сіли втрьох розпити та відпочити. Після спільного розпиття ОСОБА_10 втратив орієнтування у часі , але пам?ятає як сів на заднє сидіння свого автомобіля, ОСОБА_17 сів на передне пасажирське сидіння та ОСОБА_14 сіла за кермо авто , хоча відомо, що остання не має відповідного посвідчення водія. У подальшому вищевказані особи поїхали в напрямку центральної частини села. ОСОБА_10 вказує, що в цей час всі перебували в стані алкогольного сп?яніння , але чому саме ОСОБА_14 сіла за кермо та поїхала вказати не зміг. Події , котрі відбувалися на дорозі не зміг описати , внаслідок того , що на той момент перебував у стані алкогольного сп`яніння.

-показаннями свідка ОСОБА_11 , згідно з яким останній вказав, що 29.06.2025 близько 20 год. 00 хв. перебуваючи за місцем свого проживання почув звук руху автомобіля, який рухався на великій швидкості. Даний звук лунав зі сторони центру села Іржавець. У подальшому ОСОБА_11 почув звук удару. Прибувши до центру села, де сталось ДТП, ОСОБА_11 побачив двох хлопців, які лежали на траві навпроти Іржавецького ліцею та дівчину, яка перебувала у збудженому стані неподалік від хлопців, що перебували у положенні лежачи на траві. Нею виявилась ОСОБА_19 . У подальшому від людей, які знаходились на місці події дізнався про події ДТП, а саме зіткнення ( наїзду) автомобіля марки Volksvagen» моделі «Golf» з мотоциклом, на якому перебували два хлопці, а саме ОСОБА_8 та ОСОБА_7

-лікарським свідоцтвом про смерть ОСОБА_7 від 30.06.2026 за №209, відповідно до якого причиною смерті неповнолітнього ОСОБА_7 стала закрита черепно-мозкова травма, отримана при зіткненні з легковим автомобілем;

-показаннями малолітнього (неповнолітнього) свідка ОСОБА_12 , який вказав, що перебуваючи на стадіоні Іржавецького ліцею близько 20 год. 00 хв. почув свист шин (котрий нагадує різке гальмування колес). Звук шин нагадував звук руху машини на великій швидкості. Перебуваючи поруч зі спортивним приладдям, після звуку зіткнення, вирушив на місце подивитись, що там відбулося. Пройшовши поруч з аварійним входом до Іржавецького ліцею побачив, як мотоцикл перебував на людині, а саме на хлопчику , котрого звати ОСОБА_20 . Близько біля паркану старої школи перебував в лежачому положенні, а саме на спині, його брат ОСОБА_21 побачив відкриту рану на нозі, на якій саме не може вказати , оскільки не пам`ятає. Чи виходив хтось з машини не бачив, та хто перебував у автомобілі останньому не відомо. Даний автомобіль ОСОБА_12 бачив за декілька годин до вказаної події поруч з продуктовим магазином на перехресті в напрямку руху до села Ступаківка, недалеко від центру.

-іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

-Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_22 показав, що він проживає з підозрюваною ОСОБА_4 в цивільному шлюбі в умовах, придатніх до проживання. Він є військовослужбовцем та проходить курс реабілітації після поранення. Дійсно , були випадки, коли ОСОБА_4 залишала дітей на свою матір, іноді вживала спиртні напої. На даний час її мати та він займається вихованням дітей. Просив не брати її під варту. В день ДТП ОСОБА_4 залишила дітей на матір.

Ураховуючи вищезазначені загальні підходи до обґрунтованості підозри, а також встановлені згідно з матеріалами судового провадження факти, слідчий суддя вважає, що наявна інформація, яка може переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_4 своїми діями,

про які йдеться у повідомленні про підозру, вчинила інкриміноване їй кримінальне правопорушення.

Разом з тим, вищенаведеним висновком про обґрунтованість підозри не констатується наявності в діях ОСОБА_4 вини у вчиненні злочинів. Так, на цій стадії слідчий суддя не вправі наперед вирішувати питання про фактичні обставини кримінального правопорушення, кваліфікацію дій підозрюваної, доведеність чи недоведеність винуватості підозрюваної, давати оцінку доказам щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, оскільки ці питання вирішуються судом при ухваленні судового рішення по суті обвинувачення на підставі обвинувального акта, а не під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу щодо особи, якій повідомлено про підозру у вчиненні злочину, що свідчать про вірогідність причетності особи до вчинення інкримінованого злочину та необхідність застосування щодо такої особи обмежувального заходу.

Обставини здійснення підозрюваною ОСОБА_4 конкретних дій та доведеність її вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК (частина 2 статті 177 КПК).

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування слідчим встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зокрема, ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 ніде не працює, не має офіційного джерела прибутку, вчинила тяжкий злочин (санкція інкримінованого їй правопорушення передбачає безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до десяти років, оскільки відповідно до вимог ст. 75 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням не може бути застосовано за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння), тому може без дозволу слідчого та прокурора залишити місце свого проживання та переховуватися від органів досудового розслідування з метою уникнення покарання. Крім того, після вчинення злочину, остання залишила місце події.

Окрім того, в Україні у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації триває воєнний стан. Відтак, залишаючись без запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрювана, із метою уникнення від кримінальної відповідальності за тяжкий злочин, будучи особою жіночої статі, матиме змогу залишити місце свого проживання та виїхати за кордон або непідконтрольну Україні територію.

Вказаний ризик повністю узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, що

була неодноразово викладена, зокрема, у справі «Томазі проти Франції», 27 серпня 1992 року, «Мамедова проти Росії» (Mamedova v Russia), 7064/05, 1 червня 2006 року, «Лабіта проти Італії» (Labita v Italy), 26772/95, 6 квітня 2000 року, де Суд зазначив, що суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховування у сукупності із іншими даними.

Враховуючи встановлені обставини у сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження дають слідчому судді підстави дійти висновку про існування ризику переховування від органу досудового розслідування та/або суду.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, обгрунтовується тим, що в разі застосування будь-якого іншого запобіжного заходу підозрювана ОСОБА_4 матиме змогу фізично та психологічно впливати на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні шляхом умовлянь, підкупу, залякування чи погроз, з метою зміни їх показань на свою користь, для уникнення або пом`якшення відповідальності за скоєне кримінальне правопорушення, або схилити до відмови від давання показань як потерпілого так і свідків, оскільки останні проживають в одному населеному пункті з підозрюваною, з низкою свідків ОСОБА_4 перебуває у родинних та дружніх стосунках.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 23 КПК України про те, що не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах та документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, а також ч. 4 ст. 95 КПК України про те, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання і не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, зазначений ризик є особливо вагомим, оскільки свідки не допитані в ході судового засідання та до проведення такого допиту можуть змінити раніше надані слідчому показання на користь обвинуваченого.

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань та дослідження їх судом, крім випадків неможливості отримання безпосередньо судом таких показань внаслідок обставин, пов`язаних із введенням воєнного стану на території України.

Покази потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження та можуть суттєво вплинути на становище ОСОБА_4 , як підозрюваної, а тому наявні обґрунтовані підстави вважати, що остання наділена потенційною можливістю, в тому числі і дистанційно, через інших осіб, впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні з метою схилити їх не давати правдиві, послідовні показання у ході досудового розслідування та/або змінити свої показання у подальшому в суді, для уникнення або мінімізації кримінальної відповідальності.

Ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України - іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, виражається у можливості створення підозрюваною штучних доказів та підбурення осіб, які не були або були свідками кримінального правопорушення, до дачі завідомо неправдивих показань на підтвердження висунутих стороною захисту захисних версій, оскільки підозрювана ОСОБА_4 є місцевою мешканкою, яка знає жителів с. Іржавець.

Слідчий суддя погоджується з доводами органу досудового розслідування про наявність зазначеного ризику, оскільки підозрювана, будучи місцевою мешканкою с. Іржавець, має сталі соціальні зв`язки у населеному пункті, добре орієнтується в колі осіб, які можуть бути свідками у кримінальному провадженні, та має реальну можливість встановити з ними контакт. З огляду на ці обставини, існує реальна ймовірність того, що підозрювана може впливати на таких осіб з метою спонукання їх до дачі завідомо неправдивих показань або узгодження з ними певних версій подій, вигідних стороні захисту.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення, обґрунтовується тим, що підозрювана, не маючи права на керування транспортним засобом, однак будучи молодою особою, продемонструвала своє нехтування законом, та у стані сп`яніння сіла за кермо, що призвело до порушення правил дорожнього руху, наслідком чого стала смерть потерпілого, та тяжкий стан іншого потерпілого, при цьому становило небезпеку для більшої кількості осіб. Крім того, остання має негативну характеристику за місцем проживання, та згідно довідки з Іржавецького старостинського округу, на ОСОБА_4 неодноразово надходили скарги про неналежне виконання материнських обов`язків та вживання спиртних напоїв у публічних місцях.

Хоча по відношенню до наслідків вина підозрюваної є необережною, проте свідоме керування нею транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та без документа, яке надає право такого керування, може призвести до повторного вчинення аналогічного правопорушення.

Водночас дії, пов`язані з керуванням транспортного засобу водієм у стані алкогольного сп`яніння, становлять особливу небезпеку не лише для життя та здоров`я такої особи, а і для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху.

Слідчий суддя погоджується із доводами органу досудового розслідування про наявність зазначеного ризику, оскільки у діях підозрюваної містяться ознаки девіантної поведінки.

Інший (більш м`який) запобіжний захід застосувати не можливо, оскільки запобіжний захід у виді особистого зобов`язання до підозрюваної не забезпечить її належної поведінки, не зменшить наявність вищевказаних ризиків та не зможе перешкодити їх реалізації, оскільки зважаючи на тяжкість злочину, наслідки у вигляді смерті неповнолітнього та отриманням іншою особою тяжких тілесних ушкоджень, які перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, вчиненою ОСОБА_4 у стані алкогольного сп`яніння, вона не може самоорганізуватися для здійснення належного самоконтролю та виконання покладених на неї, у відповідності до вимог ст. 194 КПК України, обов`язків.

Не можливе застосування до підозрюваної і запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, оскільки органом досудового розслідування не встановлено осіб, які би заслуговували на довіру, щоб бути поручителями підозрюваної для виконання останньою покладених на неї обов`язків, відповідно до ст. 194 КК України.

Застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та при забороні ОСОБА_4 цілодобово залишати житло не зможе повністю запобігти встановленим у ході досудового розслідування ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної, оскільки ступінь значущості вищевказаних ризиків особливо значний, коли існує нагальна потреба у відшуканні та забезпеченні збереження доказів для з`ясування всіх обставин кримінального провадження, враховуючи тяжкість злочину.

Запобіжний захід у вигляді застави також не забезпечить покладених на обвинуваченого обов`язків, оскільки підозрювана на даний час ніде не працює, на обліках як безробітна не перебуває, а також відсутні будь-які дані про заставодавців, які би могли внести кошти на спеціальний рахунок. Крім того, у даному випадку наявні підстави для застосування положень ч. 4 ст. 183 КПК України, згідно якої суд має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

На переконання слідчого судді, досліджені під час судового засідання та описані у цій ухвалі ризики свідчать, що менш суворий запобіжний захід, не пов`язаний з тимчасовою ізоляцією підозрюваної, може негативно відобразитися на здійсненні швидкого та ефективного досудового розслідування, якого можливо досягнути лише за умов нівелювання ризиків кримінального провадження. За встановлених слідчим суддею обставин, необхідним є саме тримання під вартою, оскільки з урахуванням індивідуальних обставин підозрюваної, застосування інших запобіжних заходів буде недостатнім стримуючим фактором від реалізації встановлених ризиків і створить можливості для вчинення нею позапроцесуальних дій з метою перешкоджання кримінальному провадженню.

Таким чином, зважаючи на високу інтенсивність встановлених при розгляді клопотання ризиків, з урахуванням їх особистих характеристик, слідчий суддя приходить до висновку, що до підозрюваної слід застосувати винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При цьому, вирішуючи питання про строк дії такого запобіжного заходу, слідчий суддя враховує обсяг обставин, що підлягають доказуванню, з огляду на правову кваліфікацію, а також введений на всій території України воєнний стан, який поза залежністю від волі сторони обвинувачення може ускладнити проведення слідчих та процесуальних дій, а тому вважає за доцільне визначити строк дії запобіжного заходу в межах строку досудового розслідування.

Згідно із ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбаченихчастиною четвертоюцієї статті.

Так, пунктом 2 ч. 4 ст. 183 КПК України визначено, що слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

За наведених вище обставин, слідчий суддя не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, а саме порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілого та заподіяло тяжке тілесне ушкодження.

Як установлено у судовому засіданні, ОСОБА_4 є матір`ю дітей, які проживають за адресою: АДРЕСА_1 разом з нею та бабусею ОСОБА_23 .

Підозрювана та її захисник у судовому засіданні наголошували тому, що ОСОБА_4 є матір`ю дітей: ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яких залишати без батьківського піклування підозрювана не бажає.

Посилання сторони захисту на наявність у підозрюваної двох малолітніх дітей, які перебувають на її утриманні, не є безумовною підставою для висновку про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Фактичні обставини справи свідчать про те, що підозрювана, будучи матір`ю двох малолітніх дітей, усвідомлюючи їх вік та ступінь їхньої залежності від материнського піклування та контролю, свідомо залишила їх без належного нагляду у вечірній час.

За наявність на утриманні та вихованні двох малолітніх дітей, від підозрюваної, вочевидь, очікувалося дотримання належного виконання батьківських обов`язків та належної поведінки, що відповідала б пріоритету гарантії безпеки і добробуту її малолітніх дітей, однак вона, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та не маючи права керування транспортним засобом, свідомо здійснила керування автомобілем, що призвело до тяжких наслідків, а саме дорожньо-транспортної пригоди, що спричинило смерть неповнолітнього потерпілого та заподіяло тяжке тілесне ушкодження. Крім того, підозрювана залишила місце події, що свідчить про намагання уникнути ймовірної відповідальності.

Таким чином, наявність у підозрюваної малолітніх дітей не стала стримуючим фактором, а навпаки свідчить її схильність до нехтування як обов`язками матері, так і загальноприйнятими нормами поведінки в суспільстві. Такі дії вказують на відсутність у підозрюваної сталих морально-етичних орієнтирів, що мали б стримувати її від вчинення суспільно небезпечних дій. За цих обставин посилання сторони захисту на сімейний стан підозрюваної виглядає формальним і не може бути достатнім для обрання м`якшого запобіжного заходу, а також не суперечить інтересам малолітніх дітей, враховуючи, що підозрювана має негативну характеристику за місцем проживання, та згідно довідки з Іржавецького старостинського округу, на ОСОБА_4 неодноразово надходили скарги про неналежне виконання материнських обов`язків та вживання спиртних напоїв у публічних місцях.

Відповідно до ст. 3 Конвенції ООН про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Така поведінка підозрюваної ОСОБА_4 є неприпустимою, зухвалою, свідчить про відсутність в ней одного з розвинутих почуттів особи жіночої статі - материнського інстинкту, викликає неповагу та гнів, руйнує майбутнє дітей.

Таким чином, виконуючи положення ч. 9 ст. 194 КПК України, слідчий суддя приймає рішення, яким зобов`язує прокурора Прилуцької окружної прокуратури ОСОБА_26 невідкладно повідомити уповноважений підрозділ органів Національної поліції та орган опіки та піклування Ічнянської міської ради чернігівської області про факт залишення без батьківського піклування дітей: ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , які проживають за адресою: АДРЕСА_1 - для вжиття невідкладних заходів щодо тимчасового влаштування дітей.

З урахуванням встановлених вище обставин кримінального правопорушення, віку та стану здоров`я підозрюваної, міцності соціальних зв`язків, репутації підозрюваної та наданих стороною обвинувачення доказів на підтвердження викладених у клопотанні доводів, що свідчать про набуття ОСОБА_4 статусу підозрюваного у кримінальному провадженні, про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення останньою інкримінованого злочину, про наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики вчинення нею дій, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав для задоволення клопотання слідчого та застосування відносно підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Керуючись ст. 177, 178, 183, 197 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП № 2 (м. Ічня) Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_6 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки м. Ічня Чернігівської області, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів в умовах ДУ « Чернігівський слідчий ізолятор».

Строк дії ухвали про застосування до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою рахувати з 23 год .00 хв 29.06.2025 по з 23год. 00 хв. 27 серпня 2025 року, без визначення розміру застави.

Ухвала слідчого судді діє до 23 год.00 хв. 27 серпня 2025 року включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Зобов`язати слідчого СВ ВП № 2 (м. Ічня) Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_6 негайно повідомити близького родича підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , про застосування щодо неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Зобов`язати прокурора Прилуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 невідкладно повідомити уповноважений підрозділ органів Національної поліції та орган опіки та піклування Ічнянської міської ради Чернігівської області про факт залишення без батьківського піклування дітей: ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , які проживають за адресою: АДРЕСА_1 - для вжиття невідкладних заходів щодо тимчасового влаштування дітей.

Орган опіки та піклування Ічнянської міської ради Чернігівської області після тимчасового влаштування дітей, залишених без батьківського піклування, інформувати слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про місце проживання (перебування) дітей.

Після отримання такої інформації зобов`язати слідчого СВ ВП № 2 (м. Ічня) Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_6 та/або прокурора Прилуцької окружної прокуратури ОСОБА_26 повідомити підозрювану ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , про місце проживання (перебування) дітей.

Копію ухвали негайно вручити підозрюваній, захиснику, направити до ВП №2 (м.Ічня) Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області для виконання, слідчому та прокурору - для відома.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваній - в той же строк, але з моменту вручення їй копії ухвали суду.

Ухвала виготовлена та проголошена 02 липня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1