КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №757/6859/25 Головуючий у І інстанції - ОСОБА_1 апеляційне провадження №11-сс/824/2934/2025 Доповідач у ІІ інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2025 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

Головуючий суддя: ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6

представника: ОСОБА_7

розглянув у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 в інтересах власника майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Бромтерм» на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13 лютого 2025 року щодо арешту майна у кримінальному провадженні №0002323 від 20 грудня 2023 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 255, частиною п`ятою статті 191, частиною третьою статті 209 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13 лютого 2025 року клопотання прокурора другого відділу управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про арешт майна - задоволено.

Накладено арешт на майно із забороною його відчуження, розпорядження та користування, а саме:

- автомобіль марки Mercedes-Benz Maybach S580, реєстраційний номер НОМЕР_1 , НОМЕР_5, 2022 року випуску, що належить ТОВ «Бромтерм»,

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія номер НОМЕР_2 на автомобіль марки Mercedes-Benz Maybach S580,

- довіреність ТОВ «Бромтерм» на ім'я ОСОБА_8 від 10.04.2024 на 1 арк., у 2 примірниках майном.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою представник ОСОБА_7 в інтересах власника майна ТОВ «Бромтерм» подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження; ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора відмовити; зобов`язати уповноважених осіб, які здійснюють досудове розслідування та процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0002323 від 20 грудня 2023 року, повернути ТОВ «Бромтерм» належне йому майно, а саме:

- автомобіль марки Mercedes-Benz Maybach S580, реєстраційний номер НОМЕР_1 , НОМЕР_5, 2022 року випуску, що належить ТОВ «Бромтерм»,

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія номер НОМЕР_2 на автомобіль марки Mercedes-Benz Maybach S580,

- довіреність ТОВ «Бромтерм» на ім'я ОСОБА_8 від 10.04.2024 на 1 аркуші.

Уважає, що при постановленні оскаржуваної ухвали слідчим суддею допущено неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

У мотивування апеляційної скарги зазначає, що важливою обставиною справи є той факт, що майно, на яке накладено арешт 13 лютого 2025 року, фактично вибуло з володіння ТОВ «Бромтерм» ще з дня проведення обшуку - 07 серпня 2024 року, коли його було тимчасово вилучено слідчим слідчої групи ГСУ НП України ОСОБА_9 .

Незважаючи на скасування арешту, накладеного ухвалою від 13 серпня 2024 року, ТОВ «Бротерм» не отримало від органу досудового розслідування вилучене майно, а вже через 2 дні після скасування арешту, було винесено нову ухвалу про арешт майна.

Тобто, ТОВ «Бротерм» позбавлено права користуватись, розпоряджатись та відчужувати вказане майно безперервно з 13 серпня 2024 року до цього часу.

Майно перебувало у віданні ГСУ НП України безперервно ще з моменту його вилучення - 07 серпня 2024 року і участь представника ТОВ «Бротерм» жодним чином не могла вплинути на можливість забезпечення арешту майна, оскільки ТОВ «Бротерм» вже їм фактично не володіло.

Відсутність представника ТОВ «Бротерм» при розгляді клопотання про арешт майна негативно вплинуло на об'єктивність дослідження обставин справи та законність прийнятого рішення.

Ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва містить відомості про попередню правову кваліфікацію у кримінальному провадженні №0002323 - частина друга статті 255, частина п`ята статті 191, частина третя статті 209 КК України, а також відомості про обставини вчинення злочинів, щодо яких проводиться досудове розслідування.

Окрім того, досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснюється вже понад 14 місяців, а майно ТОВ «Бротерм» вилучено вже понад 8 місяців, при цьому за цей час жодна особа не повідомлена про підозру у вчиненні будь-якого злочину.

До клопотання додано аналітичне дослідження фінансової господарської діяльності ТОВ «Роторпакс», виконане спеціалістами ДПС України, в якому не зазначено про незаконність дій службових осіб ТОВ «Бромтерм» та про факт чи підстави придбання автомобіля Mercedes-Benz Maybach S580, реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_5, у тому числі про походження коштів, за які його було придбано.

Зазначений автомобіль 06 грудня 2022 року придбано ТОВ «Бротерм» у СП ТОВ «АВТОМОБІЛЬНИЙ ДІМ УКРАЇНА-МЕРСЕДЕС БЕНЦ», відповідно до договору №, а відвантаження вказаного автомобіля підтверджується видатковою накладною № від 12 грудня 2022 року.

У 2022 році на рахунки підприємства надходило 92 598 300 гривень та саме з цих коштів, отриманих від десятків контрагентів, наприкінці 2022 року було придбано автомобіль Mercedes-Benz Maybach S580, реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_5 за 10 344 637 гривень 54 копійки.

Як на підставу для поновлення строку на апеляційне оскарження посилається на те, що ТОВ «Бротерм» не було повідомлено про дату та час судового розгляду, його представники не приймали участі у судовому розгляді, оскаржувану ухвалу стороною захисту отримано лише 19 березня 2025 року на підставі заяви про видачу судового рішення від 25 лютого 2025 року.

Дослідивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно статей 7, 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIII від 02 червня 2016 року кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Доступність правосуддя для кожної особи забезпечується відповідно до Конституції України та в порядку, встановленому законами України.

Учасники справи, яка є предметом судового розгляду, та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до вимог пункту 3 частини другої статті 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Згідно абзацу 2 частини третьої статті 395 КПК України якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

За змістом частини першої статті 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Відповідно до вимог частини другої статті 113 КПК України, будь-яка процесуальна дія під час кримінального провадження має бути виконана без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Строк апеляційного оскарження може бути поновлений, якщо причини його пропуску є поважними.

До поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження належать об`єктивні обставини, що перешкодили поданню апеляційної скарги у визначені законом строки.

Дослідженням матеріалів судового провадження встановлено, що клопотання про арешт майна розглянуто у відсутностівласника майна ТОВ «Бромтерм» та/або його представника.

Згідно матеріалів судової справи докази направлення копії ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13 лютого 2025 року власнику майна ТОВ «Бромтерм» та/або його представнику відсутні.

Як зазначає представник власника майна ОСОБА_7 ТОВ «Бротерм» не було повідомлено про дату та час судового розгляду, його представники не приймали участі у судовому розгляді, оскаржувану ухвалу стороною захисту отримано лише 19 березня 2025 року на підставі заяви про видачу судового рішення від 25 лютого 2025 року, що підтверджується матеріалами справи (т. 1 а.с. 189-196).

З апеляційною скаргою представник власника майна ОСОБА_7 звернувся 22 березня 2025 року.

З урахуванням наведеного, строк на апеляційне оскарження апелянтом не пропущено, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Як убачається з наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження, упровадженні Головного слідчого управління Національної поліції України перебуває кримінальне провадження №0002323 від 20 грудня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 255, частиною п`ятою статті 191, частиною третьою статті 209 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що у період часу з 2020 по 2023 роки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 організували злочинну організацію, до участі в якій залучили службових осіб органів місцевого самоврядування та комунальних закладів з метою заволодіння бюджетними коштами в особливо великих розмірах під час виконання робіт, замовником яких є комунальні підприємства Дніпровської міської ради та Дніпровської обласної державної адміністрації.

Так, за вказівкою ОСОБА_10 та ОСОБА_11 посадові особи органів місцевого самоврядування та комунальних закладів Дніпровської міської ради та Дніпровської обласної державної адміністрації перед оголошенням тендерних процедур, залучали лояльні ОСОБА_10 та ОСОБА_11 підприємства з метою розроблення проектно-кошторисної документації.

Будучи обізнаними у механізмі вчинення злочину, вищевказані підприємства умисно вносили недостовірні відомості до проектно кошторисної документації щодо об`єму виконання робіт, використаних матеріалів, вартості проведення робіт та вартості матеріалів.

Вказані дії були спрямовані для приховування незаконної діяльності, відбілювання репутації підприємств, які виконувати роботи та безпосереднього заволодіння грошовими коштами.

Надалі, службові особи комунальних підприємств Дніпровської міської ради та Дніпровської обласної державної адміністрації, а саме: КП "ТЕПЛОЕНЕРГО" Дніпровської міської ради, КГ ДОР "Аульський водовід" (), Департамент житлово-комунального господарства та будівництва дніпропетровської ОДА (), КП "ЖИЛСЕРВІС-5" (), КП "Господар" Любиміської сільської ради Дніпровського району (), КПТМ "Криворіжтепломережа" (), Департамент житлового господарства ДМР (), Служба відновлення у Дніпропетровській області (), Департамент благоустрою інфраструктури Дніпровської міської ради (), КП "ЖИЛСЕРВІС-14" ДМР (39761566) та інші, знаючи, що проектна документація виготовлена із заздалегідь завищеними об?ємами оголошували тендери з метою виконання різного роду робіт.

При цьому, вищевказані службові особи, будучи ознайомлені із злочинним планом, штучно створюють дискредитуючі умови в результаті чого, переможцем тендерів визнавались підприємства, підконтрольні ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , а саме: ТОВ «Перша управляюча сервісна компанія» (), ТОВ «АСІНКТОН СТРОЙ», ТОВ «Декідс Дніпро» (), ГОВ «Декідс» (), ТОВ «Демарт» (ЕДРПОУ 43019250), ТОВ «Дмарт рітейл груп» (), ТОВ «Демарт-Кам?янське» (), ТОВ «Глінки 7», ТОВ «Адонія Компані».

Надалі, після успішного виконання даного етапу злочинного плану, службові особи вищевказаних підприємств, за вказівкою ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , шляхом проведення великої кількості безтоварних операцій штучно завищували ціни на матеріали у 2-3 рази та вносили відповідні відомості до актів виконаних робіт.

У подальшому, службові особи комунальних підприємств Дніпровської міської ради та Дніпровської обласної державної адміністрації маючи на меті особисте збагачення та ціль доведення злочинного плану до кінця, знаючи, що ціни на матеріали штучно завищені, підписували зі своєї сторони акти виконаних робіт.

У результаті підписання таких актів, на рахунки підрядних організацій перераховувались грошові кошти підрядним організаціям за, нібито, виконані роботи.

Надалі, опосередковано керуючи діяльність підрядних організацій ОСОБА_10 та ОСОБА_11 надавали вказівки щодо проведення фінансових операцій з метою легалізації частини коштів, які вони отримали внаслідок вищевказаних злочинних дій.

Проведеними заходами встановлено, що отримані незаконним шляхом кошти використовувались, у тому числі, для закупівлі автівок преміум-класу та нерухомого майна. Усі автомобілі, які використовуються учасниками угрупованням та ОСОБА_10 і ОСОБА_11 зареєстровані за ТОВ «БРОМТЕРМ» (), а майно реєструвалось як на самих ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , так і на їх дружин та осіб, які також беруть активну участь у злочинній діяльності вказаної групи.

Надалі, на адресу ГСУ НПУ надійшли матеріали перевірки Державної податкової служби в ході проведення якої, досліджувались фінансово-господарські операції ТОВ «Роторпакс» () та ТОВ «Екологія-Д» (). Вказані підприємства підконтрольні ОСОБА_10 і ОСОБА_11 .

Аналізом вказаної перевірки встановлено, що в діях службових осіб ТОВ «Роторпакс» () та ТОВ «Екологія-Д» () наявні ознаки легалізації (відмивання) доходів, державним злочинним шляхом на загальну суму 842 364 334 гривні.

Крім цього, слідством установлено, що службові особи ТОВ «Роторпакс» та ТОВ «Екологія-Д» здійснювали чисельні непідтверджені фінансові операції на інші підконтрольні ОСОБА_10 і ОСОБА_11 підприємства з метою приховування походження отриманих коштів, в тому числі і на ТОВ «Бромтерм».

Також, з метою функціонування схеми з легалізації коштів, підконтрольні ОСОБА_10 і ОСОБА_11 підприємства здійснюють перерахування коштів на рахунки ТОВ «Бромтерм» із призначенням платежів «Оплата за оренду автомобіля».

Вказаний механізм дозволяє акумулювати велику кількість коштів на рахунках ТОВ «Бромтерм», які використовуються з метою подальшого придбання автомобілів преміум класу.

12 грудня 2024 року старшим слідчим в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_12 автомобіль марки Mercedes-Benz Maybach S580, реєстраційний номер НОМЕР_3 , НОМЕР_5, 2022 року випуску, що належить ТОВ «Бромтерм», свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія номер НОМЕР_2 на автомобіль марки Mercedes-Benz Maybach S580, довіреність ТОВ «Бромтерм» на ім`я ОСОБА_8 від 10 квітня 2024 року на 1 арк. у 2 примірниках, визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні, як предмети, що були об?єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.

13 лютого 2025 року до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора другого відділу управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0002323 від 20 грудня 2023 року.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13 лютого 2025 року клопотання прокурора другого відділу управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про арешт майна - задоволено.

Накладено арешт на майно із забороною його відчуження, розпорядження та користування, а саме:

- автомобіль марки Mercedes-Benz Maybach S580, реєстраційний номер НОМЕР_1 , НОМЕР_5, 2022 року випуску, що належить ТОВ «Бромтерм»,

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія номер НОМЕР_2 на автомобіль марки Mercedes-Benz Maybach S580,

- довіреність ТОВ «Бромтерм» на ім'я ОСОБА_8 від 10.04.2024 на 1 арк., у 2 примірниках майном.

З такими висновками слідчого судді суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно статей 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За правилами частини третьої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За змістом частини шостої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Згідно вимог статті 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач, де повинно бути зазначено правові (законні) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна.

Вказана норма також узгоджується зі статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідної до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог статей 131-132, 170-173 КПК України, задовольнив клопотання прокурора та наклав арешт на: автомобіль марки Mercedes-Benz Maybach S580, реєстраційний номер АЕ493ТМ, НОМЕР_5, 2022 року випуску, що належить ТОВ «Бромтерм»; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія номер НОМЕР_2 на автомобіль марки Mercedes-Benz Maybach S580; довіреність ТОВ «Бромтерм» на ім`я ОСОБА_8 від 10 квітня 2024 року на 1 аркуші, з тих підстав, що вказане майно є предметом вчинення кримінального правопорушення, було об`єктом кримінально-протиправних дій та набуто кримінально протиправним шляхом, тому воно може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, , а отже відповідає критеріям, передбаченим статтею 98 КПК України, з метою забезпечення його збереження як речового доказу.

З огляду на наведене та враховуючи, що слідчим суддею першої інстанції ретельно перевірено майно, на яке прокурор просив накласти арешт і його відношення до матеріалів кримінального провадження, колегія суддів уважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на вищезазначене майно з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що незастосування такого виду забезпечення кримінального провадження як арешт майна може призвести до його пошкодження, псування, знищення чи відчуження.

Матеріали провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна для виконання завдань арешту майна.

Таким чином, колегія суддів уважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог статей 132, 170-173 КПК України, наклав арешт на вищезазначене майно, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Незастосування в даному випадку заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до знищення доказів у провадженні і таким чином позбавить реалізацію мети досудового розслідування та дотримання завдання арешту майна, передбаченого частиною першою статті 170 КПК України.

Сукупність долучених до клопотання прокурора матеріалів та викладені у клопотанні обставини на даному етапі досудового розслідування є достатніми для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, колегією суддів не встановлено.

Колегія суддів звертає увагу, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості, достатності та взаємозв`язку, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, чи існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, яка може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Зважаючи на викладене та встановлені під час здійснення досудового розслідування обставини, не заслуговують на увагу суду доводи скаржника про те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснюється вже понад 14 місяців, а майно ТОВ «Бротерм» вилучено вже понад 8 місяців, при цьому за цей час жодній особі не повідомлено про підозру у вчиненні будь-якого злочину; до клопотання додано аналітичне дослідження фінансової господарської діяльності ТОВ «Роторпакс», виконане спеціалістами ДПС України, в якому не зазначено про незаконність дій службових осіб ТОВ «Бромтерм» та про факт чи підстави придбання автомобіля Mercedes-Benz Maybach S580, реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_5, у тому числі про походження коштів, за які його було придбано, оскільки такі доводи на даному етапі досудового розслідування є передчасними та такими, що не спростовують висновки слідчого судді про наявність підстав для накладення арешту.

Перевірка наведених апелянтом обставин, збір доказів на їх підтвердження або спростування і є метою проведення подальшого досудового розслідування у кримінальному провадженні №0002323 від 20 грудня 2023 року.

Аргументи скаржника, що зазначений автомобіль 06 грудня 2022 року придбано ТОВ «Бротерм» у СП ТОВ «АВТОМОБІЛЬНИЙ ДІМ УКРАЇНА-МЕРСЕДЕС БЕНЦ», відповідно до договору №, а відвантаження вказаного автомобіля підтверджується видатковою накладною № від 12 грудня 2022 року; у 2022 році на рахунки підприємства надходило 92 598 300 гривень та саме з цих коштів, отриманих від десятків контрагентів, наприкінці 2022 року було придбано автомобіль Mercedes-Benz Maybach S580, реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_4 за 10 344 637 гривень 54 копійки, не є підставою для скасування ухвали слідчого судді, оскільки з огляду на положення КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

При цьому, встановлені прокурором фактичні обставини кримінального правопорушення у даному кримінальному провадженні містять сукупність підстав та розумних підозр уважати, що на даному етапі досудового розслідування є підстави для обґрунтованого висновку, що вилучений транспортний засіб був об`єктом кримінально-протиправних дій та набутий кримінально протиправним шляхом, а отже відповідає ознакам речових доказів, зазначеним у статті 98 КПК України, що згідно частини третьої статті 173 КПК України дає підстави для його арешту як речового доказу з метою збереження.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, апелянтом не надано, а тому відповідні доводи апелянта не є підставою для скасування ухвали слідчого судді.

Інші зазначені в апеляційній скарзі доводи не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись статтями 170, 171, 173, 376, 407, 418, 422 КПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 в інтересах власника майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Бромтерм» - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13 лютого 2025 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4