ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

м. Фастів Київська область 01 травня 2025 року

Слідчий суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора Фастівської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,

за участю підозрюваного ОСОБА_4 ,

за участю захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянув клопотання сторони кримінального провадження заступника начальника ВРЗЗС СВ Фастівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю села Білогородка КиєвоСвятошинського району Київської області, громадянину України, одруженого, з загальною середньою освітою, не працюючого, раніше судимого, 09.07.2021 року Соснівським районним судом м. Черкаси за ч. 2 ст. 156, ч. 1 ст. 187 КК України у вигляді 6 (шести) років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади пов`язані з роботою з неповнолітніми строком на 3 роки, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 146 КК України,

ВСТАНОВИВ:

01.05.2025 року до слідчого судді Фастівського міськрайонного суду, за погодженням з прокурором Фастівської окружної прокуратури ОСОБА_7 звернувся заступник начальника ВРЗЗС СВ Фастівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 з клопотанням про застосування запобіжного заходу тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , внесеним в рамках кримінального провадження № 0000662 від 30.04.2025 року, правова кваліфікація за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 146 КК України.

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу погоджено прокурором та відповідає вимогам ст.184 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні заявлене клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник просили обрати запобіжний захід цілодобовий домашній арешт.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши письмові докази клопотання прихожу до наступного.

При розгляді клопотання встановлено, що в провадженні СВ Фастівського РУП ГУНП в Київській області перебуває кримінальне провадження № 0000662 від 30.04.2025 року за підозрою ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 146 КК України.

Як зазначено в клопотанні в ході досудового розслідування органом досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за скоєння злочину проти статевої свободи та статевої недоторканості особи, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та вчинив новий злочин, за наступних обставин.

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, у ОСОБА_4 , виник злочинний умисел на незаконне позбавлення волі та протиправне викрадення малолітньої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з подальшим її переміщенням з невстановленою метою.

Реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на незаконне позбавлення волі та викрадення малолітньої особи, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, з невстановленою метою, діючи у порушення положень ст. ст. 29, 33 Конституції України, яка гарантує, що кожна людина має право на свободу та особисту недоторканість, та має свободу на пересування, використовуючи свою фізичну перевагу, всупереч нормам Декларації ООН «Про захист усіх осіб від насильницького зникнення» від 18 грудня 1992 року, ратифікованої Україною 17.07.1997 року, 27.04.2025, приблизно о 15 год 50 хв, ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: Київська область, Фастівський район, с. Бишів, вул. Святопокровська, навпроти будинку № 67, переміщаючись на автомобілі марки Peugeot 301, д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору з написом зеленого кольору «BOLT», побачив малолітню ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що самостійно йшла по вищевказаній вулиці без супроводу дорослих, під`їхав до неї та скориставшись її вразливим станом, вхопив її, чим обмежив можливість останньої чинити опір та вільно пересуватись, після чого затягнув її до автомобілю, прикриваючи її рот своєї рукою, з метою унеможливлення подачі малолітньої сигналів про допомогу. Таким чином, ОСОБА_4 , вчинив усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки малолітній ОСОБА_8 вдалося залишити автомобіль та втекти з місця вчинення злочину.

30.04.2025 року дані відомості було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000662, з правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 146 КК України.

01.05.2025 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

01.05.2025 року ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 146 КК України.

Таким чином, органами досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні закінченого замаху на незаконне позбавлення волі та викрадення малолітньої особи.

В силу ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, рішення суду: «Фокс, Кемпбелл і Гарі проти Сполученого Королівства від 30 серпня 1990 року, слід зазначити те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Як встановлено в судовому засіданні слідчим у клопотанні та прокурором в судовому засіданні доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 146 КК України, а саме: протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 01.05.2025 року; протокол допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 01.05.2025 року; протокол допиту представника потерпілого ОСОБА_10 від 01.05.2025 року; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину від 01.05.2025 року; протоколом обшуку від 01.05.2025 року; протоколом огляду та перегляду відеозапису від 01.05.2025 року.

У якості ризиків, передбачених ст.177 КПК України, слідчий в клопотанні та прокурором в судовому засіданні зазначено про те, що підозрюваний перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строк до п`яти років, немає постійного місця роботи і не надано доказів законних джерел доходів, не надано доказів про наявність на утриманні неповнолітніх або непрацездатних осіб, що підтверджує про відсутність міцних соціальних зв`язків, раніше судимого за скоєння злочину проти статевої свободи та статевої недоторканості особи, який 20.03.2025 притягнений до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП щодо вчинення неправомірних дій відносно трьох малолітніх осіб (дівчат ), доказів щодо неможливості утримання підозрюваного через вік та стан здоров`я в умовах позбавлення волі (ІТТ) матеріали клопотання не містять та не були надані в судовому засіданні, прихожу до висновку про те, що прокурор довів, що інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні слідчого, а також не зможуть забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, тому у відношенні ОСОБА_4 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до п. 1 ч. 4 статті 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.176-178,183,193,194,196,197,309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Застосувати запобіжний захід тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на шістдесят днів до 29 червня 2025 року до 02 год. 44 хв.

Взяти ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , під варту в залі суду.

Строк дії ухвали до 29 червня 2025 року до 02 год. 44 хв.

Ухвала підлягає негайному виконанню органом досудового розслідування.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили з моменту оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом пяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1