Справа № 296/7222/25
Вирок

Іменем України

31 липня 2025 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000623 від 06.06.2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Київа, громадянки України, українки, з середньою освітою, не одруженої, не працюючої, на утриманні малолітніх дітей не маючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Судом встановлено, що 05.06.2025 близько о 06 год. 00 хв. ОСОБА_6 перебувала у приміщенні готельного номера №7, готельно-ресторанного комплексу «Королівська Бочка», що за адресою: м. Житомир, вул. Івана Гонти, 68, разом із раніше їй незнайомим ОСОБА_4 , де вони разом відпочивали. В ході відпочинку ОСОБА_4 від втоми заснув, а ОСОБА_6 , в свою чергу, помітила на ліжку біля подушки мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi 12» в корпусі голубого кольору з IMEI1: НОМЕР_1 IMEI2: НОМЕР_2 та об`ємом пам`яті 4/128 Гб.

В цей же день, час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_6 , виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчиненому в умовах воєнного стану, що належить ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчиненому у період воєнного стану, ОСОБА_6 керуючись корисливим мотивом, пересвідчившись в тому, що за її діями ніхто не спостерігає та вони залишаються непоміченими, шляхом вільного доступу, взяла з під подушки на ліжку мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi 12» в корпусі голубого кольору з IMEI1: НОМЕР_1 IMEI2: НОМЕР_2 , з об`ємом пам`яті 4/128 Гб вартістю 4554 грн 06 коп., який утримувала при собі.

В подальшому, утримуючи вказане майно при собі, ОСОБА_6 , покинула місце вчинення кримінального правопорушення та попрямувала до Житнього ринку, що в м. Житомир, де реалізувала викрадене майно, тим самим розпорядилась вказаним майном на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_6 , спричинила ОСОБА_4 майнової шкоди на загальну суму 4554 гривень 06 копійок.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 свою вину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні визнала в повному обсязі, суду показала, що дійсно вчинила дане кримінальне правопорушення в час, місці та за обставин, зазначених в обвинувальному акті, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих органами досудового слідства. Щиро кається та вибачається перед потерпілим.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні просив суд призначити обвинуваченій покарання не пов`язане з позбавленням волі. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченої не має.

Враховуючи, що обвинувачена ОСОБА_6 добровільно визнала провину у вчиненні кримінального правопорушення, прокурор під час визначення порядку дослідження доказів по справі просив суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнати недоцільним дослідження доказів по справі, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та обмежитись допитом обвинуваченої, дослідити матеріали, що характеризують обвинувачену як особу.

Відповідно до вимог процесуального законодавства судом роз`яснено учасникам судового провадження положення ч. 3 ст. 349 КПК України. Судом роз`яснено, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити відповідні обставини в апеляційному порядку. Обвинувачена ОСОБА_6 зазначила, що зміст ч. 3 ст. 349 КПК України їй зрозумілий, заперечень проти не дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, вона не має.

Зазначене повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу III Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з якими суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

За таких обставин, враховуючи покази обвинуваченої, які відповідають фактичним обставинам справи й нею не оспорюються, суд вважає винуватість обвинуваченої ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення доведеною та кваліфікує її дії за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану.

При призначенні міри покарання обвинуваченої, суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином, особу обвинуваченої, яка раніше не судима, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої, згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, відповідно до положень ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Верховним Судом у постанові від 20.09.2023 по справі № 944/5954/22 наведено тлумачення прояву щирого каяття обвинуваченого.

Так, у вищевказаній постанові витлумачено, що при встановленні обставини, яка пом`якшує покарання, а саме щирого каяття, необхідно враховувати, що щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого правопорушення, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль щодо вчиненого та бажання виправити ситуацію, яка склалася. Основною формою прояву щирого каяття є повне визнання особою своєї вини та правдива розповідь про всі відомі їй обставини вчиненого правопорушення. Отже, щире каяття повинно ґрунтуватися на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки, її осуді, бажанні виправити ситуацію, яка склалась, та нести відповідальність за вчинене, а також ця обставина повинна знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

Згідно зі ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

У правовій державі покарання передусім є виправним та превентивним засобом, в якій має використовуватись не надмірні, а лише необхідні й зумовлені метою заходи.

На реалізацію принципу, встановленого частиною другою статті 61 Конституції України, згідно з яким юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, спрямовані положення статті 65 КК України. Зазначений принцип, зокрема, конкретизовано у положеннях Кримінального кодексу України щодо системи покарань, звільнення від кримінальної відповідальності, звільнення від покарання та його відбування, у тому числі призначення більш суворого покарання.

Керуючись загальними засадами призначення покарання (ст. 65 КК України), суд має призначати покарання конкретній особі за конкретний злочин, максимально індивідуалізуючи покарання.

Призначене судом покарання повинно відповідати ступеню суспільної небезпеки кримінального правопорушення, обставинам його вчинення, та враховувати особу винного, тобто бути справедливим.

Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину та передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину.

Виходячи з мети покарання й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Тобто, кримінально-правовий зміст принципу справедливості полягає в тому, що покарання, яке застосоване до особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, повинно бути справедливим, тобто таким, що відповідає як тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, так і конкретним обставинам його вчинення, а також особливостям особистості злочинця.

Вищевказана позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.05.2023 винесеній за результатами розгляду справи № 135/563/22.

На підставі викладеного, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, наявності встановлених судом пом`якшуючих обставин, ставлення обвинуваченої до скоєного, враховуючи відомості про особу обвинуваченої, позицію потерпілого щодо призначення покарання обвинуваченій, суд вважає за доцільне призначити обвинуваченій ОСОБА_6 покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України.

Крім цього, суд вбачає підстави для застосування щодо обвинуваченої ОСОБА_6 положення ст. 75 КК України, звільнивши її від відбування покарання з випробуванням та покладенням на обвинувачену обов`язків, визначених ст. 76 КК України.

На переконання суду, у цьому випадку таке покарання відповідає вимогам ст. ст. 50, 65 КК України, є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та запобігання новим злочинам.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 27.06.2025 року на мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi 12» в корпусі голубого кольору з ІМЕІ1: НОМЕР_1 ІМЕІ2: НОМЕР_2 підлягає скасуванню.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Запобіжний захід не обирався.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, підлягають стягненню з обвинуваченої.

Питання щодо речових доказів, суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368, 369, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді 05 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом 01 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї судом обов`язки, а саме:

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 27.06.2025 року на мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi 12» в корпусі голубого кольору з ІМЕІ1: НОМЕР_1 ІМЕІ2: НОМЕР_2 скасувати.

Речові докази: мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi 12» в корпусі голубого кольору з ІМЕІ1: НОМЕР_1 ІМЕІ2: НОМЕР_2 повернути власнику за належністю; DVD-R диск з записами з камер відеоспостереження- залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_6 процесуальні витрати на залучення експерта, що становлять: 2544 гривень 48 копійок за проведення судової товарознавчої експертизи.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було судом визнано недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченій, прокурору, потерпілому.

Головуючий суддя ОСОБА_1