Провадження № 1-кс/522/1337/25
УХВАЛА

23 травня 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

представника заявника адвоката ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про скасування арешту майна, накладеного в рамках кримінального провадження №0000515 від 19.11.2014 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про скасування арешту майна, накладеного в рамках кримінального провадження №0000515 від 19.11.2014 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України, обґрунтоване наступним.

04.02.2015 року в рамках кримінального провадження №0000515 слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва по справі № 761/2817/15-к постановлена ухвала, якою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України капітана юстиції ОСОБА_7 , погоджене старшим прокурором відділу процесуального керівництва досудовими розслідуванням і підтриманням державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Служби безпеки, Державної митної служби та Державної прикордонної служби України Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , накладено арешт на майно іпотекодержателем та заставодержателем якого є ТОВК ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ТОП ФІНАНС» (), у тому з тому числі і на трьохкімнатну квартиру, загальною площею 62,7 кв. м., житловою 37,2 кв. м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та належить ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , на праві приватної власності, що є забезпеченням за кредитним договором 168/1-11 від 28.04.2011 р., укладеного між ПАТ АБ «ПОРТО-ФРАНКО» та ОСОБА_4 .

В подальшому кримінальні провадження №000485 та №0000515 об`єднані в провадження №00008975.

Станом на теперішній час СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0008975, відомості про яке 03.10.2014 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками вчинення складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 Кримінального кодексу України.

На думку заявника, арешт вищевказаного майна порушує право власності ОСОБА_9 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , оскільки вони не є підозрюваними у кримінальному провадженні, до них цивільні позови не заявлялись, квартира не є речовим доказом, станом на 17.03.2016 року зобов`язання за кредитним договором №168/1-11 від 28.04.2011 року ОСОБА_4 повністю виконане, а відтак кредитний договір, який укладався між ним та ПАТ АБ «Порто-Франко» 28.04.2011 року припинив свою дію.

Адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримала, просила арешт, накладений на вищевказану квартиру, скасувати та повернути майно власникам.

Слідчий у судове засідання не з`явився, надав заяву, відповідно до якої просив розглянути клопотання за його відсутності, у його задоволенні відмовити, на вимогу суду надав матеріали кримінального провадження та письмові пояснення.

Дослідивши матеріли кримінального провадження в рамках заявленого клопотання, заслухавши учасників кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Стаття 41 Конституції України визначає, що кожен маєправо володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя встановив, що 04.02.2015 року в рамках кримінального провадження №0000515 слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва по справі № 761/2817/15-к постановлена ухвала, якою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України капітана юстиції ОСОБА_7 , погоджене старшим прокурором відділу процесуального керівництва досудовими розслідуванням і підтриманням державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Служби безпеки, Державної митної служби та Державної прикордонної служби України Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , накладено арешт на майно іпотекодержателем та заставодержателем якого є ТОВК ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ТОП ФІНАНС» (), у тому з тому числі і на трьохкімнатну квартиру, загальною площею 62,7 кв. м., житловою 37,2 кв. м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та належить ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , на праві приватної власності, що є забезпеченням за кредитним договором 168/1-11 від 28.04.2011 р., укладеного між ПАТ АБ «ПОРТО-ФРАНКО» та ОСОБА_4 .

В подальшому кримінальні провадження №000485 та №0000515 об`єднані в провадження №00008975.

Станом на теперішній час СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0008975, відомості про яке 03.10.2014 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками вчинення складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 Кримінального кодексу України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до довідки перевірки дотримання чинного законодавства при розрахунках між Національним банком України та ПАТ «АБ «Порто-Франко» за період з квітня 2014 року по травень 2015 року, складеної начальником відділу контролю господарських товариств державного сектору економіки Департаменту контролю у сфері матеріального виробництва та фінансових послуг Державної фінансової інспекції України ОСОБА_10 від 25.06.2015, внаслідок незаконного виведення з активів ПАТ «АБ «Порто-Франко» предмету застави (майнових прав укладеними Банком кредитними договорами), переданого у забезпечення кредитного договору № 47, Національному банку України завдано збитків на суму 3776437,72 грн.

Згідно з висновком судово-економічної експертизи № 28/7 від 24.09.2015, висновок спеціаліста - начальника відділу контролю господарських товариств, держаного сектору економіки Департаменту контролю у сфері матеріального виробництва та фінансових послуг Державної фінансової інспекції України ОСОБА_10 від 25.06.2015 щодо завдання збитків Національному банку України на суму 37 768 437, 72 грн. внаслідок незаконного виведення з активів ПАТ АБ «Порто-Франко» предмету застави (майнових прав за укладеними Банком кредитними договорами, переданого у забезпечення кредитного договору № 47, укладеного між ПАТ АБ «Порто-Франко» та Національним банком України, підтверджується частково, а саме у сумі 33 190 796, 62 грн.

Таким чином, в результаті незаконних умисних дій ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які полягали в заволодінні чужим майном, а саме правами вимоги за кредитними договорами, укладеними між ПАТ АБ «Порто-франко» та ДП «Дирекція єдиного замовника» за кредитними договорами № 118/4-11 від від 21.03.2011, № 539/5-12 від 14.08.2012, ТОВ «ГРААЛЬ» № 17/12-11 від 19.01.2011, ТОВ «БАЛТІК КОНТРОЛ «Україна» № 20/4-11 від 20.01.2011, ТОВ «УКРІНВЕСТ ХОЛДІНГ» № 18/4-11 від 19.01.2011, ТОВ «ПРОФЧС» № 420/2-11 від 13.09.2011, ТОВ «НВП «ІНДАСТРІАЛ ТЕХНІК» № 577/1-11 від 22.12.2011, ТОВ «МЕРКАНТЕ» № 923/1-12 від 27.12.2012 та які перебували у заставі Управління національного банку України згідно з договором застави № 48 від 10.04.2014, Національному банку України завдано збитків на суму 33190796, 62 грн., що в шістсот і більше разів перевищує оподаткований мінімум доходів громадян і є особливо великим розміром.

В теперішній час, досудове розслідування триває, вживаються заходи, спрямовані на повне, всебічне дослідження обставин кримінального провадження, встановлення осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення та прийняття законного і обґрунтованого процесуального рішення у розумний строк.

Також встановлено, що 04.02.2015 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва по справі № 761/2817/15-к, задовольняючи частково клопотання слідчого, подане в межах кримінального провадження №0000515, про накладення арешту на майно, іпотекодержателем та заставодержателем якого є ТОВ «Фінансова компанія «Топ Фінанс» (), прийшов до висновку про необхідність накласти арешт на майно з метою забезпечення вироку суду в частині можливої конфіскації майна або можливого цивільного позову, а також з метою застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру (ч. 3 ст. 170 КПК України в редакції, яка діяла до 11 грудня 2015 року), при цьому врахувавши, що нерухоме майно є предметом кримінального правопорушення та особою, яка подала клопотання, доведено необхідність такого арешту.

Слідчий суддя враховує, що з огляду на правову позицію Верховного суду, якщо сторона обвинувачення доведе обставини, які свідчать про відсутність у номінального власника права на спірне майно та інтересу в його поверненні, відсутність доказів обізнаності такого номінального власника щодо злочинного використання майна не є перешкодою для застосування спеціальної конфіскації. В такому разі питання про застосування спеціальної конфіскації має вирішуватися залежно від виконання умов, передбачених відповідними нормами кримінального та кримінального процесуального закону, по відношенню до законного володільця такого майна.

Враховуючи викладене, матеріали судового провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, інших осіб, з метою попередження незаконного відчуження майна чи інших негативних наслідків, які можуть перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування.

Підстав сумніватися в співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження слідчий суддя не вбачає, а тому клопотання про скасування арешту майна задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 170-174, 309, 372 КПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про скасування арешту майна, накладеного в рамках кримінального провадження №0000515 від 19.11.2014 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1