Справа № 128/428/25
УХВАЛА

19 травня 2025 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі:

головуючої- судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці клопотання сторін кримінального провадження, відомості про яке внесені 15.12.2024 в ЄРДР за №0001017 за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького районного суду Вінницької області знаходиться на розгляді вищевказане кримінальне провадження.

19.05.2025 у даному судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала подане нею письмове клопотання про продовження застосованого запобіжного заходу ОСОБА_5 у вигляді цілодобового домашнього арешту, яке обґрунтувала тим, що обвинувачена ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років.

Вказує, що підставою застосування вказаного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченою ОСОБА_5 тяжкого злочину, окрім цього у особливий період воєнного стану, що діє на території України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачена може здійснити дії, передбачені п. 1, 3, 5, ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності за вчинений нею умисний злочин; незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному проваджені, оскільки знайома із ними особисто, знає де вони проживають, які місця відвідують та їх соціальні зв`язки; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому обвинувачується.

Окрім цього прокурор вважає, що вищевказане свідчить про наявність ризиків, яким неможливо запобігти шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, окрім як тримання під вартою, а також враховуючи особу обвинуваченої ОСОБА_5 її вік і стан здоров`я, відсутність міцних соціальних зв`язків, а також те, що вона офіційно не працевлаштована, вчинила тяжкий злочин проти потерпілого ОСОБА_4 та застосувала при цьому фізичне насильство щодо ОСОБА_4 , що є небезпечним для життя та здоров`я, тому застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно обвинуваченої ОСОБА_5 не перешкоджатиме їй здійснити дії, передбачені п. п. 1, 3, 5, ст. 177 КПК України, а крім того, не гарантуватимуть виконання покладених на неї процесуальних обов`язків та не забезпечать дотримання розумних строків досудового розслідування.

При цьому жоден з більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не може запобігти зазначеним ризикам. Так, особисте зобов`язання не може бути застосовано у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості вчиненого злочину та наслідкам, які були завдані вчиненням злочину. Особиста порука не може бути застосована в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

Тому прокурор просить суд продовжити строк обраного запобіжного заходу до обвинуваченої ОСОБА_5 , у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , терміном на 60 днів.

Потерпілий ОСОБА_4 підтримав клопотання перокурора.

Захисник ОСОБА_6 просив суд зміни обвинуваченій ОСОБА_5 запобіжний захід на особисте зобов`язання, оскільки вважає , що вказані прокурором ризики на даний час відпали. Суду зазначив що на даний час обвинувачена проходить курс лікування, надала покази , разом із потерпілим в даному судовому засіданні, має намір працевлаштуватися однак не має можливості, так як перебуває під цілодобовим домашній арештом.

Обвинувачена ОСОБА_5 заперечувала щодо задоволення клопотання прокурора, підтримала усне клопотання свого захисника ОСОБА_6 .

Вислухавши клопотання прокурора та захисника, з`ясувавши міркування кожного щодо них, суд вважає, що клопотання прокурора є обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення, а усне клопотання захисника - необґрунтованими та такими, що підлягають відмові в задоволені, виходячи з такого.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобового або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно до положень, викладених в ч.1 ст. 177 КПК, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

В жодному випадку запобіжний захід не може розцінюватись, як покарання за вчинене діяння.

Так, на даний час судове провадження триває, хоча судом вже допитані в даному судовму засіданні обвинувачена та потерпілий, однак обвинувачена ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання від п`яти до восьми років позбавлення волі та який нею вчинений у особливий період воєнного стану, застосувавши фізичне насильство щодо потерпілого; обвинувачена ОСОБА_5 на час затримання та на даний час офіційно працевлаштована; не має самостійного джерела доходів, а тому суд вважає, що продовжують існувати ризики передбачені п.п.1,5 ч.1 ст. 177 КПК, отже ОСОБА_5 може переховуватися від суду з метою уникнення відповідальності та вчинити інший злочин.

При цьому доводи приведені захисником ОСОБА_6 в обгрунтування свого усного клопотання , суд вважає хибними, оскільки обвинувачена перебуваючи під цілодобовим домашнім арештом не позбавлена права на медицинську допомогу, що підтверджено захистом долученим до матеріалів кримінального провадження черговим консультативним заключенням лікаря Оздоровчого центру КІНЕЗІС, в даному випадку без дати . Також доводи захисника про те, що в обвинуваченій є перешкоди у працевлаштуванні, споростовуються самою обвинуваченою, яка в судовому засіданні пояснила, що вона не отримувала відмов у працевалштуванні, в тому числі і в стажуванні , від будь-якого роботодавця.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Окрім того в країні продовжена дія воєнного стану продовжена до 09 серпня 2025 року, а тому, суд вважає, що обвинувачена зможе скористуватися запровадженим в країні воєнним станом, з метою переховування від суду.

Тому, суд з метою дотримання балансу між суспільним інтересом та правом особи на особисту свободу, доходить висновку, що для забезпечення виконання обвинуваченою покладених на неї процесуальних обов`язків та уникнення встановлених судом ризиків, доцільно продовжити обвинуваченій ОСОБА_5 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, на 60 днів тобто по 17.07.2025 включно, з покладенням на ОСОБА_5 певних обов`язків, задовольнивши таким чином клопотання прокурора, як обґрунтоване та відмовивши в задоволені клопотання захисника ОСОБА_6 за необґрунтованістю.

Керуючись ст.ст.314-316, 331 КПК України, Суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження застосованого запобіжного заходу в виді цілодобового домашнього арешту задовольнити.

Продовжити обвинуваченій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосований запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на 60 днів, із забороною залишати житло цілодобово за адресою фактичного місця проживання: АДРЕСА_1 , а саме по 17 липня 2025 року, включно.

Відповідно до ст. 194 КПК України покласти на обвинувачену ОСОБА_5 , такі обов`язки:

1) прибувати до суду за першою вимогою;

2) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

3) не залишати місце постійного проживання цілодобово без дозволу суду.

Попередити обвинувачену ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на неї обов`язків, до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід, а також може бути накладено грошове стягнення від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Роз`яснити обвинуваченій, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за її поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом у якому вона перебувають, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Зобов`язати Відділ поліції №2 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області (вул. Київська, 3, м. Вінниця, ел.пошта: ), негайно поставити на облік обвинувачену ОСОБА_5 , про що письмово повідомити Вінницький районний суд Вінницької області в найкоротший термін.

У задоволені усного клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну застосованого обвинуваченій ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту на особисте зобов`язання,- відмовити.

Копію ухвали також скерувати для відому сторонам кримінального провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_7