Справа № 212/2247/25
У Х В А Л А

20 червня 2025 року м. Кривий Ріг

Слідчий суддя Покровського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , прокурор ОСОБА_5 , розглянувши клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження № 0001689 від 21.10.2024 року, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді 3 березня 2025 року на майно, вилучене під час обшуку, вказуючи, що у кримінальному провадженні № 0001689 від 21.10.2024 року на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу 25.02.2025 року проведено обшук автотранспортного засобу Ford Fiesta та обшук ОСОБА_3 в ході якого вилучено у заявника: грошові кошти у сумі 75800 грн., банківські картки, мобільний телефон Iphone X та блокнот з записами, на які накладено ухвалою слідчого судді від 3 березня 2025 року арешт. Однак вважав, що накладення арешту на майно вилучене в ході особистого обшуку ОСОБА_3 є надмірним втручанням у право мирного володіння майном та особисте приватне життя фізичної особи, оскільки він вимушений брати кредити, позичати кошти, щоб існувати, адже єдиним джерелом доходу є його пенсія по інвалідності, а вилучені кошти потрібні для ведення підприємницької діяльності. Вважав, що ухвалою слідчого судді арешт на майно ОСОБА_3 накладено необґрунтовано, тому його потрібно скасувати. На підставі викладеного просив суд скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 3 березня 2025 року в кримінальному провадженні № 0001689 від 21.10.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 - ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 - ч. 4 ст. 321, ч. 4 ст. 28 - ч. 3 ст. 317 КК України, на майно, вилучене в ході обшуку ОСОБА_3 , а саме: грошові кошти у сумі 75800 грн., банківські картки, мобільний телефон IPhone X та блокнот з записами, повернувши їх ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 та його захисник, адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні на задоволенні клопотання наполягали, надавши пояснення, аналогічні тим, що викладені у клопотанні про скасування арешту майна, яке повністю підтримували.

Прокурор ОСОБА_5 , заперечуючи проти задоволення клопотання ОСОБА_3 , вказував, що у рамках досудового розслідування по даному кримінальному провадженню проводяться низка слідчих та процесуальних дій, направлених на встановлення причетних осіб до скоєння кримінальних правопорушень. При цьому щодо мобільного телефона ОСОБА_3 вже було проведено огляд, а щодо інших речей, вилучених у заявника, то слідчі дії тривають. Просив таким чином відмовити у задоволенні клопотання.

Представники СВ ВП № 3 КРУП ГУ НП в Дніпропетровській області в судове засідання не з`явились, будучи про розгляд такого клопотання повідомленими належним чином.

За ч. 2 ст. 174 КПК клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно.

Отже, слідчий суддя дійшов висновку про можливість розгляду клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна за відсутності слідчого.

Вислухавши учасників процесу, які з`явились, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя вважає, що клопотання про скасування арешту підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так з долучених до клопотання документів вбачається, що відповідно до виписки за період з 1 грудня 2024 року по 28 лютого 2025 року з карткового рахунку № НОМЕР_1 , відкритого у АТ «ПУМБ» на ОСОБА_3 , вбачається рух коштів на суму, що перевищує 260000 грн.

За ч. 2, 3 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, має права та обов`язки, передбачені КПК для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються арешту майна.

Згідно із п. 25 ч. 1 ст. 3 КПК України третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, є учасником кримінального провадження.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчим суддею за результатами огляду матеріалів клопотання слідчого про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження № 0001689 від 21.10.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 - ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 - ч. 4 ст. 321, ч. 4 ст. 28 - ч. 3 ст. 317 КК України, було встановлено, що на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 21 лютого 2025 року було надано дозвіл на проведення обшуку автомобіля FORD Fiesta н. з НОМЕР_2 , з метою відшукання наркотичних речовин чи інших заборонених речей, чи речей, що можуть були доказами у такому кримінальному провадженні.

На виконання такої ухвали слідчого судді проведено 25.02.2025 року обшук автомобіля FORD Fiesta н. з. НОМЕР_2 , під час якого також було проведено особистий обшук ОСОБА_3 , під час якого за участі понятих було вилучено, зокрема, у ОСОБА_3 : грошові кошти 75800 грн.; мобільний телефон марки Айфон Х, імей: НОМЕР_3 з сім картою НОМЕР_4 ; блокнот з нотатками; банківські картки Приватбанку № НОМЕР_5 , НОМЕР_6 ; банківські картки «ПУМБ» № НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 ; банківські картки «УКРСІБ БАНК» НОМЕР_10 .

Постановою слідчого від 25.02.2025 року вилучені речі були визнані речовими доказами в рамках даного кримінального провадження.

В подальшому ухвалою слідчого судді від 3 березня 2025 року було накладено арешт на вилучене 25.02.2025 року майно в ході проведення особистого обшуку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : мобільний телефон марки Айфон Х, імей: НОМЕР_3 з сім-картою НОМЕР_4 ; грошові кошти 75800 грн.; блокнот з нотатками; банківські картки «Приватбанку» НОМЕР_6 ; «ПУМБ» № НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 ; «УКРСІБ БАНК» НОМЕР_10 .

Слідчий суддя зазначає, що за ст. 2 КПК завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно із ч. 1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 2 ст. 170 КПК арешт майна допускається, окрім іншого, з метою забезпечення збереження речових доказів та/або спеціальної конфіскації майна.

На підставі ч. 3 ст. 170 КПК у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК.

Згідно із ст. 98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При цьому за ч. 4 ст. 170 КПК у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Таким чином вирішуючи питання про подальший арешт майна, заявленого в клопотанні, слідчий суддя на виконання вимог ч. 2 ст. 173 КПК, враховує, окрім іншого, правову підставу для арешту майна, а також можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК, можливість спеціальної конфіскації майна, якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 ст. 170 КПК; а також розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

За наслідками дослідження матеріалів справи слідчий суддя встановив, що вони наразі не містять доказів віднесення арештованого ухвалою слідчого судді від 3 березня 2025 року майна, належного ОСОБА_3 , до речових доказів, чи до майна, що матиме ознаки спеціальної конфіскації, виходячи з наступних підстав.

Так докази причетності ОСОБА_3 до кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 - ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 - ч. 4 ст. 321, ч. 4 ст. 28 - ч. 3 ст. 317 КК органом досудового розслідування суду не було надано, а підозра ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження № 0001689 досі не була висунута.

В цьому сенсі слідчий суддя вказує, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження участі прямо чи опосередковано ОСОБА_3 у вчиненні кримінально-протиправних дій. Крім того за час досудового розслідування з моменту накладення арешту на майно ОСОБА_3 його не було викликано на допит.

Також доказів того, що вилучені грошові кошти ОСОБА_3 , його банківські картки, блокнот та телефон наразі мають будь-яке доказове відношення до кримінального провадження матеріали справи не містять.

Так слідчий суддя зауважує, що в статті першій Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року, зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, а також ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Встановлено, що з часу проведення обшуку та подальшого арешту майна ОСОБА_3 орган досудового розслідування вже здійснив огляд арештованого мобільного телефону, однак не надав суду доказів того, що будь-яка інформація на ньому стосувалась би даного кримінального провадження.

Також не було проведено огляду блокноту та вилучених у ОСОБА_3 банківських карток «ПУМБ» та «УКРСІББАНК».

При цьому в органу досудового розслідування було достатньо часу для отримання відповідної доказової інформації з вилучених у ході обшуку ОСОБА_3 речей, внаслідок чого подальше їх утримання органом досудового розслідування не є пропорційним меті кримінального провадження.

Крім цього ОСОБА_3 була долучена виписка по його картковому рахунку, видана ПУМБ станом на 4 березня 2025 року, з якої вбачається рух грошових коштів на такому рахунку, що дозволяє набути фізично заявником грошові кошти, які були вилучені у нього під час обшуку.

Таким чином слідчий суддя вказує, що після проведення з вилученими речами всіх необхідних процесуальних дій з фіксацією виявленої доказової інформації, такі речі мають як найшвидше мають бути повернуті власнику.

Натомість, враховуючи тривалість позбавлення права на арештоване майно ОСОБА_3 та відсутність доказів походження таких коштів злочинним шляхом чи віднесення їх до речових доказів чи такого, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації, то клопотання ОСОБА_3 підлягає задоволенню шляхом скасування арешту, накладеного ухвалою від 3 березня 2025 року слідчого судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу на мобільний телефон марки Айфон Х, імей: НОМЕР_3 з сім-картою НОМЕР_4 ; грошові кошти 75800 грн.; блокнот з нотатками; банківські картки «Приватбанку» НОМЕР_6 ; «ПУМБ» № НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 ; «УКРСІБ БАНК» НОМЕР_10 .

Отже, за наведених обставин, арешт, накладений на вилучені у ОСОБА_3 речі та майно ухвалою слідчого судді від 3 березня 2025 року, мають бути на переконання слідчого судді повернуті ОСОБА_3 .

Керуючись ст. 174 КПК, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження № 0001689 від 21.10.2024 року, задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою від 3 березня 2025 року слідчого судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу на вилучені під час проведення обшуку 25 лютого 2025 року у ОСОБА_3 зі скасуванням заборони на їх відчуження, розпорядження та користування, а саме: мобільний телефон марки Айфон Х, імей: НОМЕР_3 з сім-картою НОМЕР_4 ; грошові кошти 75800 грн.; блокнот з нотатками; банківські картки «Приватбанку» НОМЕР_6 ; «ПУМБ» № НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 ; «УКРСІБ БАНК» НОМЕР_10 , які повернути ОСОБА_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала про скасування арешту майна виконується слідчим.

Повний текст ухвали виготовлено 20.06.2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1