Провадження по справі № 1-кп/522/2391/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2025 року м. Одеса

Колегія суддів Приморського районного суду м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретарів судового засідання - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

здійснивши у відкритому судовому засіданні в залі суду судовий розгляд у кримінальному провадженні №0001907 від 07.04.2017 на підставі обвинувального акту стосовно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, офіційно працевлаштованого ФОП « ОСОБА_6 », зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ,

представника потерпілих - адвоката ОСОБА_17 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_18 ,

обвинуваченого ОСОБА_6

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3, 4 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 достовірно знав, що його пасинок ОСОБА_19 , з 15 липня 2009 року по 12 травня 2017 року займав посаду генерального директора ТОВ «КАПІТАЛСТРОЙ», засновником якого є ОСОБА_20 , який в свою чергу займає посаду президента TOB «ЗАРС» (), діяльність якої пов`язана з капітальним будівництвом будинків в м. Одесі на протязі довгого періоду часу.

За час знайомства з ОСОБА_20 , розуміючи, що останній володіє значними грошовими коштами, у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння шляхом обману грошима ОСОБА_20 . Зважаючи на те, що пасинок ОСОБА_6 - ОСОБА_19 перебуває в шлюбі з донькою ОСОБА_20 ОСОБА_21 , ОСОБА_6 увійшов в довіру ОСОБА_20 та, користуючись дружніми стосунками вирішив поетапно незаконно заволодіти грошовими коштами останнього.

З вказаною метою в 2013 році ОСОБА_6 , вигадав легенду про, те шо має намір придбати цегляний завод, розташований в Овідіопільському районі Одеської області. Вказана легенда стала першим етапом в заволодінні грошовими коштами ОСОБА_20 .

Реалізуючи перший етап свого злочинного плану, користуючись дружніми стосунками, які склались та розуміючи, що ОСОБА_20 йому не відмовить, так як їх пов`язують шлюбні відносини між дітьми, запропонував ОСОБА_20 завітати на територію цегляного заводу з метою запевнити останнього в правдивості його намірів.

Після відвідування вказаного заводу ОСОБА_6 попросив у ОСОБА_20 , зайняти йому грошові кошти у розмірі 1 000 000 доларів США, які останній передав, будучи впевненим у намірах ОСОБА_6 , однак останній не мав наміру повертати вказані грошові кошти у зв`язку з тим, що не мав на меті купувати цегляний завод та перейшов до реалізації наступного етапу свого злочинного плану.

З метою уникнення будь яких підозр з боку ОСОБА_20 , щодо його злочинних намірів, ОСОБА_6 вирішити зробити паузу у злочинних діях приблизно на пів року, після чого знову звернувся до ОСОБА_20 . Реалізуючи другий етап злочинного плану, усвідомлюючи незаконність свої дій, під приводом здійснення ремонтних робіт на цегляному заводі, який ним нібито був придбаний, шляхом обману попросив у позику у ОСОБА_20 грошові кошти у розмірі 500 000 доларів США, які останній йому передав, будучи впевненим в доводах ОСОБА_6 . Однак в дійсності зазначені відомості були неправдивими та вигадані ОСОБА_6 для реалізації свого злочинного плану.

Здійснивши успішно два етапи свого плану, ОСОБА_6 , не припинив свою злочинну діяльність, натомість, переслідуючи єдиний злочинний умисел, діючи навмисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, перейшов до наступного етапу свого злочинного плану.

З метою шахрайського заволодіння грошовими коштами ОСОБА_20 та незаконного їх привласнення шахрайським шляхом, ОСОБА_6 в 2014 році звернувся до потерпілого та діючи згідно плану та заздалегідь вигаданої легенди, яка слугувала підставою для передачі наступної суми грошових коштів, ОСОБА_6 в розмові з ОСОБА_20 пояснив останньому, що здійснює водопостачання в населених пунктах області та у зв`язку з тим, шо виділення грошових коштів з бюджету здійснюється з запізненням, просив надати йому в позику грошові кошти в розмірі 600 000 гривень. ОСОБА_20 , в свою чергу розуміючи, що вказаний факт дійсно може бути, будучи впевнений в чесності останнього, усвідомлюючи, що вказані дії ОСОБА_6 здійснюються для поліпшення соціального становища населення області, передав останньому вказану суму грошових коштів, чим надав можливість ОСОБА_6 , завершити третій етап свого злочинного плану, який насправді не здійснював водопостачання та вказані відомості вигадав з метою досягнення своєї злочинної мети.

ОСОБА_6 , здійснивши ряд етапів свого злочинного плану, направленого на незаконне заволодіння грошовими коштами ОСОБА_20 шахрайським шляхом та розуміючи, що може бути викритим та притягнутим до кримінальної відповідальності вирішив зробити чергову паузу та призупинити реалізацію свого єдиного злочинного плану з метою укріпити стосунки з потерпілим. Однак, в середині 2015 року (більш точну дату в ході слідства встановити не надалось можливим), ОСОБА_6 вирішив реалізувати ще два наступні етапи свого плану. З вказаною метою ОСОБА_6 звернувся до ОСОБА_20 , з проханням позичити грошові кошти в розмірі 10450000 доларів. Для шахрайського золодіння зазначеною сумою ОСОБА_6 продовжив розповідати потерпілому легенду щодо цегляного заводу та підставою для отримання коштів вигадав привід щодо переведення заводу з природного газу на паливні палетти, що значно заощадило б витрати на обслуговування заводу та надало змогу збільшити обсяги виготовленої продукції.

Вводячи в оману потерпілого ОСОБА_6 отримав від ОСОБА_20 вказану суму грошових коштів, які в подальшому незаконно привласнив та розпорядився ними на власний розсуд.

Заключний етап злочинного плану ОСОБА_6 , полягав у незаконному заволодінні шахрайським шляхом грошовими коштами потерпілого ОСОБА_20 у розмірі 50 000 доларів США. Розуміючи, що будь яка легенда, яка має відношення до цегляного заводу, може викликати сумніви у ОСОБА_20 та останній може викрити його злочинний план, ОСОБА_6 , в кінці 2016 року звернувся до ОСОБА_20 з позикою з розмірі 50000 доларів США, користуючись дружніми стосунками запропонував скласти одну загальну розписку в розмірі 2 600 000 доларів США. На що ОСОБА_20 погодився та передав ОСОБА_6 , грошові кошти в розмірі 50 000 доларів, а ОСОБА_6 склав розписку, в якій зазначив, шо отримав в позику у ОСОБА_20 грошові кошти в розмірі 2 600 000 доларів США, що станом на 01.12.2016 складає 66 452 360 гривень, які зобов`язався повернути 01.01.2017, однак доводячи свої злочинні дії до кінця, діючи згідно заздалегідь спланованим діям та злочинного плану, шляхом обману, в період з 2013 року по кінець 2016 року заволодів грошовими коштами ОСОБА_20 в загальній сумі 66 452 360 гривень.

Крім цього, ОСОБА_6 , користуючись службовим становищем свого пасинка ОСОБА_19 , який з 2009 року по 2017 рік обіймав посаду генерального директора ТОВ «КАПІТАЛСТРОЙ», познайомився з особами, які володіють значними сумами грошових коштів та цікавляться нерухомістю.

За час знайомства та пересічного спілкування із зазначеними особами у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння грошовими коштами, шахрайським шляхом, користуючись довірою останніх.

Розуміючи, що фінансові відносини в сфері нерухомості та будівництва базуються на договірних відносинах, у зв`язку з чим заволодіти значними грошовими коштами буде нелегко, ОСОБА_6 підшукував фінансово забезпечених осіб, які легко піддаються обману та можуть надати позики для розвитку прибуткового бізнесу.

З вказаною метою, будучи знайомим з ОСОБА_22 та розуміючи, що останній володіє значними грошовими коштами, влітку 2014 року ОСОБА_6 звернувся до ОСОБА_22 з проханням надати йому позику в розмірі 50 000 доларів США, при цьому заздалегідь не маючи наміру їх повертати.

Для досягнення позитивного результату, ОСОБА_6 запропонував ОСОБА_22 , в якості застави за отримання вищезазначених коштів, офісне приміщення, розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Дальницька 50, яке на момент позики знаходилось під обтяженням на підставі договору іпотеки від 25.04.2008, однак вказані відомості навмисно приховав від ОСОБА_22 , при цьому, зловживаючи довірою останнього, впевнив його в правдивості своєї пропозиції, тим самим зацікавив потерпілого, на що він, в свою чергу, погодився та передав грошові кошти ОСОБА_6 .

Так, ОСОБА_6 , з метою особистого збагачення, шахрайським шляхом, незаконно заволодів грошовими коштами ОСОБА_22 в розмірі 50 000 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 01.07.2014 склало 589 274,9 гривень.

Заволодівши грошовими коштами, ОСОБА_6 , з метою запобігання виникнення будь яких підозр з боку потерпілого ОСОБА_22 , склав розписку від 20.08.2014, в якій зазначив, що грошові кошти поверне 01.08.2015, що не відповідало дійсності.

В подальшому, продовжуючи реалізацію свого злочинного плану направленого на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_22 шахрайським шляхом, користуючись дружніми стосунками, які склались за період знайомства, ОСОБА_6 вирішив повторно звернутися до ОСОБА_22 за позикою.

Однак ОСОБА_6 розумів, що з метою досягнення поставленої цілі необхідно запропонувати ОСОБА_22 вигідну пропозицію, яка не дала б підстав останньому для сумнівів у чесності ОСОБА_6 , та надати можливість ОСОБА_6 приховати свої дійсні наміри, направлені на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_22 ..

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_6 , при черговій зустрічі з ОСОБА_22 , на початку осені 2014 року, звернувся з проханням передати йому в користування 50 000 доларів США терміном до 01.08.2015, в заставу чого запропонував будинок загальною площею 259 кв. м., розташований за адресою: АДРЕСА_3 . На вказану пропозицію потерпілий ОСОБА_22 погодився, однак останній не був повідомлений про те, що вказаний будинок виступає заставою по кредиту № 2007/13-2.06/814 від 28.12.2007 та на нього накладена заборона у відчуженні, вказані відомості були навмисно приховані ОСОБА_6 від потерпілого для досягнення свого злочинного умислу.

Своїми злочинними діями ОСОБА_6 , з метою особистого збагачення, шахрайським шляхом, незаконно заволодів грошовими коштами ОСОБА_22 , в розмірі 50 000 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 01.09.2014 склало 655 705,6 гривень.

Заволодівши грошовими коштами, ОСОБА_6 , з метою запобігання виникнення будь яких підозр з боку потерпілого ОСОБА_22 , склав розписку від 03.09.2014, в якій зазначив, що грошові кошти поверне 01.08.2015, що не відповідало дійсності.

ОСОБА_6 , виконавши вищезазначені злочинні дії, усвідомлюючи шо вони залишаються для нього безкарними, та потерпілий не здогадується про його шахрайські наміри, вирішив знову скористатися довірою ОСОБА_22 та заволодіти його грошовими коштами, з метою особистої наживи.

З вказаною метою ОСОБА_6 вирішив звернутися до потерпілого в черговий раз з позикою в розмірі 35 000 доларів США, однак, розуміючи що у нього немає майна, яке б могло виступити у якості застави, вирішив ввести в оману потерпілого перспективним капіталовкладенням, втілення в реальність якого йому надасть можливість повністю в найближчій час розрахуватися з потерпілим по всім зобов`язанням, розуміючи що потерпілий погодиться, так як бажає повного погашення заборгованості, яка виникла за певний період часу. Однак, ОСОБА_6 в дійсності не мав наміру повертати грошові кошти ОСОБА_22 , а бажав особистого збагачення та повністю усвідомлював незаконний характер своїх дій, при черговій зустрічі з ОСОБА_22 , 04.08.2015 запропонував вищеописану пропозицію, запевняючи потерпілого в тому, що його дії несуть правдивий характер, та в найближчий час він зможе в повному обсязі розрахуватись з ним, оскільки має на меті добрі наміри, та до кінця запевняв ОСОБА_22 про те, що не буде псувати їх довготривалі стосунки, що склалися на спільній довірі, тим самим недобросовісно використовуючи дану довіру з боку потерпілого, маючи на меті шахрайським шляхом присвоїти собі його грошові кошти.

Отже, продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, діючи відповідно до спланованих дій, ОСОБА_6 незаконно заволодів грошовими коштами ОСОБА_22 , в розмірі 35 000 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 30.06.2016 склало 869 904,3 гривень.

Своїми злочинними діями ОСОБА_6 , за період з 20.08.2014 по 04.08.2015, переслідуючи єдиний умисел, шахрайським шляхом, користуючись довірою та вводячи в оману потерпілого ОСОБА_22 , спричинив останньому матеріальний збиток на загальну суму 2 114 884, 8 гривень.

Крім цього, ОСОБА_6 , будучи знайомим з 2013 року з ОСОБА_23 та спілкуючись з останнім протягом тривалого часу, встановив, що ОСОБА_23 фінансово забезпечена особа та володіє грошовими коштами, якими можливо заволодіти, ввівши останнього в оману.

З вказаною метою, ОСОБА_6 , на початку 2014 року, реалізуючи свій злочинний план, направлений на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_23 , представляючись володільцем цегляного заводу, співвласником TOB «ЗАРС» та ТОВ «КАПІТАЛСТРОЙ», сформував відносно себе у ОСОБА_23 образ перспективної, успішної та ділової людини, що стало підставою для отримання повної довіри ОСОБА_23 .

Досягнувши позитивного результату в першому етапі свого злочинного плану направленого на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_23 шляхом обману, ОСОБА_6 перейшов до реалізації наступного етапу свого заздалегідь розробленого плану, пов`язаного з заволодінням грошових коштів.

Так, 31.01.2014 року, ОСОБА_6 запросив ОСОБА_23 до місця розташування офісного приміщення TOB «ЗАРС» розташованого за адресою: м. Одеса вул. Довженко 2-а, де, переслідуючи злочинні наміри та реалізуючи основний із етапів свого плану, попросив у ОСОБА_23 у позику грошові кошти в розмірі 15 000 доларів США, терміном до 01.09.2014, на шо останній погодився та передав зазначену суму грошових коштів, однак ОСОБА_6 , заздалегідь не маючи наміру їх повертати та усвідомлюючи, що для досягнення позитивного результату в своїх протиправних діях необхідно перестрахуватися та запропонувати заставне майно, склав розписку, в якій зазначив, що з метою забезпечення своїх обов`язків перед ОСОБА_23 закладає в заставу автомобіль марки «Сузукі Гранд Вітара», д/н НОМЕР_1 , який начебто належав йому на праві приватної власності, однак вказані відомості не відповідали дійсності у зв`язку з тим, що вказаний автомобіль ОСОБА_6 , не належав.

Своїми злочинними діями ОСОБА_24 , шляхом обману, заволодів грошовими коштами потерпілого ОСОБА_23 , на суму 15 000 доларів США, що станом на 31.01.2014 згідно курсу НБУ складає 119 895 гривень.

Крім цього, ОСОБА_6 , будучи обізнаним з діяльністю ТОВ «СТРОЙКЕРАМІКА», (цегляний завод), одним із перспективних напрямків якого є виготовлення та реалізація цегли, будучи знайомим з персонам вказаного товариства, однак не маючи жодного юридичного підтвердження щодо працевлаштування у вказаному товаристві або договірних стосунків з надання послуг з реалізації цегли, в 2016 році, розробив злочинний план, направлений на заволодіння грошових коштів товариств та підприємств, які здійснюють будівництво новобудов із застосуванням цегли як основного будівельного матеріалу.

З вказаною метою ОСОБА_6 , розуміючи, що оплата послуг з проводу постачання цегли частіше всього здійснюється по безготівковим розрахункам, залучив до свого злочинного плану підприємство, яке зареєстрував на своє ім`я як фізична особа « ОСОБА_6 », код НОМЕР_2 та відкрив банківський рахунок № НОМЕР_3 в ПАТ «Міжнародний Інвестиційний Банк», МФО 380582.

Після чого, будучи обізнаним, що головний офіс ТОВ «СТРОЙКЕРАМІКА», розташований за адресою м. Одеса вул. Довженко 6, та з метою досягнення позитивного результату в своєму злочинному плані, необхідно задіяти осіб, які мають доступ до оформлення заявок на поставку цегли та безпосередньо працевлаштовані в ТОВ «СТРОЙКЕРАМІКА», ОСОБА_6 , у невстановлений слідством час та дату, вступив в злочинний зговір з невстановленими слідством особами з числа співробітників ТОВ «СТРОЙКЕРАМІКА», (відомості щодо яких виділені в окреме провадження за фактом вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України), направлений на заволодіння грошовими коштами шляхом обману, та надав їм реквізити банківського рахунку, відкритого в ПАТ «Міжнародний Іввестиційний Банк», МФО 380582 на ФОП « ОСОБА_6 ». В свою чергу невстановлені слідством особи з числа співробітників ТОВ «СТРОЙКЕРАМІКА», (відомості щодо яких виділені в окреме провадження за фактом вчинення злочину передбаченого ч. З ст. 190 КК України), мали надавати вищевказані реквізити майбутнім клієнтам для перерахування грошових коштів за придбання цегли.

Після виконання першого етапу свого злочинного плану, ОСОБА_6 на банківський рахунок стали надходити грошові кошти від різних товариств за оплату цегли незначними сумами.

З метою отримання довіри від клієнтів, шо входило в злочинний план та являлось одним із пунктів, ОСОБА_6 , діючи як добросовісний поставщик, виконував зобов`язання в повному обсязі, очікуючи замовлення на цеглу у великих партіях та відповідні перерахунки грошових коштів.

Так, восени 2016 року, до ТОВ «СТРОЙКЕРАМІКА» звернулось ЖБК «ПАРУС 12» в особі голови ОСОБА_25 , з приводу придбання цегли.

Діючі згідно заздалегідь спланованого злочинного плану невстановлені слідством особи (відомості щодо яких виділені в окреме провадження за фактом вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України), вводячи в оману представників ЖБК «ПАРУС 12», та завіряючи, що ОСОБА_6 є директором ТОВ «СТРОЙКЕРАМІКА», запропонували грошові кошти за поставку цегли перераховувати на банківський рахунок ФОП « ОСОБА_6 », мотивуючі це тим, що такий спосіб оплати заощадить витрати з приводу митного оподаткування, на що останні погодились, не маючі жодних підозр з приводу введення їх в оману з метою заволодіння їх грошовими коштами.

Так, ЖБК «ПАРУС 12» на банківський рахунок ФОП « ОСОБА_6 », в рахунок придбання цегли були перераховані грошові кошти, на що ОСОБА_6 , з метою запобігання підозр з боку клієнтів та потенційних осіб, грошовими коштами яких можливо заволодіти у великих розмірах, здійснив поставку цегли, чим повністю отримав довіру та сформував намір ЖБК «ПАРУС 12» на більш значні поставки цегли в подальшому.

В послідуючому ЖБК «ПАРУС 12», в особі голови ОСОБА_25 , будучи впевненим в співпраці, 22.11.2016 здійснив перерахунок грошових коштів та банківський рахунок ФОП « ОСОБА_6 », в розмірі 93 264 гривень, 23.11.2016 - в розмірі 221 502 гривні, 31.01.2017 - в розмірі 400 000 гривень, 02.02.2017 в розмірі 400 000 гривень та 06.02.2017 в розмірі 145 000 гривень за цеглу, однак ОСОБА_6 , отримавши грошові кошти в загальному розмірі 1 259 766 гривень, та розуміючи, що свій план, спрямований на незаконне заволодіння грошовими коштами ЖБК «ПАРУС 12» шляхом обману виконав в повному обсязі, при цьому заздалегідь не маючи наміру на поставку цегли, грошові кошти витратив на власні потреби, тим самим завдав ЖБК «ПАРУС 12», в особі голови ОСОБА_25 , матеріальний збиток на загальну суму 1 259 766 гривень.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_6 свою провину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3, 4 ст. 190 КК України, визнав повністю та підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення. Цивільні позови обвинувачений ОСОБА_6 визнав в повному обсязі.

Потерпілі ОСОБА_22 , ОСОБА_25 , ОСОБА_23 в судове засідання не з`явились, подавши до суду заяви, згідно яких підтвердили обставини, зазначені в обвинувальному акті та просили розглянути справу за їх відсутності.

Представник потерпілого ОСОБА_20 адвокат ОСОБА_17 в судовому засіданні підтримав вимоги позовної заяви.

Потерпілі ОСОБА_22 , ОСОБА_20 подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, вимоги позовних заяв підтримали в повному обсязі.

Суд з`ясував, що всі учасники судового розгляду правильно розуміють обставини справи, та упевнився у добровільності їх позиції, їм було роз`яснено про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини у апеляційному порядку.

При таких обставинах, за згодою учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження доказів по справі, докази у судовому засіданні не досліджувались, згідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що провина обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

З урахуванням викладеного, дії обвинуваченого ОСОБА_6 містять склад кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3, 4 ст. 190 КК України, за кваліфікуючими ознаками:

-ч. 4 ст. 190 КК України: заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене в особливо великих розмірах;

-ч. 3 ст. 190 КК України: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене у великих розмірах, повторно;

-ч. 4 ст. 190 КК України: заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене в особливо великих розмірах, повторно за попередньою змовою групою осіб.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених кримінальних правопорушень (злочинів), особу обвинуваченого, обставини справи, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд, зокрема, враховує те, що ОСОБА_6 раніше не судимий, хворіє на ряд хронічних захворювань, вчинив умисні кримінальні правопорушення, які відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких відповідно до ст. 12 КК України.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , відповідно до положень ст.66 КК України являється щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , відповідно до положень ст.67 КК України, не виявлено.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі, оскільки, з урахуванням ступеню тяжкості вчинених злочинів, обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого та відсутності обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, даних про особу обвинуваченого, суд вважає, що саме покарання у виді позбавлення волі є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 .

Як вбачається із ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Основною формою компенсації заподіяної (матеріальної) шкоди потерпілої особи є відшкодування збитків.

Згідно ч. 1 ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

На підставі викладеного, позовні вимоги потерпілого ОСОБА_20 щодо стягнення з ОСОБА_6 на його користь матеріальних збитків у сумі 66 452 360 грн. та позовні вимоги потерпілого ОСОБА_22 щодо стягнення з ОСОБА_6 на його користь матеріальних збитків у сумі 7 026 154 гривень 40 копійок, підлягають задоволенню як аргументовані. Потерпілі ОСОБА_25 , ОСОБА_23 позовні заяви у кримінальному провадженні не подавали.

Судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.

Позовні заяви потерпілих ОСОБА_20 , ОСОБА_22 задовольнити.

Питання щодо речових доказів слід вирішити, керуючись правилами, викладеними в ст. 100 КПК України.

Арешти, накладені на майно обвинуваченого, залишити в силі для забезпечення цивільних позовів та конфіскації майна як виду додаткового покарання.

Керуючись ст. 100, 124, 368-371, 373, 374, 376, 392, 393, 394, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3, 4 ст. 190 КК України та призначити йому покарання:

-за ч. 3 ст. 190 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;

-за ч. 4 ст. 190 КК України у виді 9 (дев`яти) років позбавлення волі із конфіскацією особистого майна.

У відповідності зі ст. 70 КК України при призначенні покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді 9 (дев`яти) років позбавлення волі з конфіскацією особистого майна.

У строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зарахувати строк попереднього ув`язнення з 03.06.2017 по 02.03.2022 за правилами, передбаченими в статті 72 КК України, тобто один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з моменту набрання вироком законної сили.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_6 до набрання рішенням законної сили запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, поклавши на нього наступні обов`язки:

-з`являтись до суду за певною вимогою;

-повідомляти суд про зміну місця проживання та роботи.

Цивільний позов ОСОБА_20 задовольнити в повному обсязі. Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_20 матеріальну шкоду, спричинену злочином в сумі 66 452 360 гривень.

Цивільний позов ОСОБА_22 задовольнити в повному обсязі. Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_22 матеріальну шкоду, спричинену злочином в сумі 7 026 154 гривень 40 копійок.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави - витрати на залучення експертів у зв`язку з проведенням експертиз у сумі - 2474 гривень.

Речові докази:

- розписки в кількості трьох штук на трьох аркушах формату А4, складені ОСОБА_6 на ім`я ОСОБА_22 , одну розписку на одному аркуші формату А 4 складена ОСОБА_6 на ім`я ОСОБА_20 , одну розписку на одному аркуші формату А 4, складена ОСОБА_6 на ім`я ОСОБА_23 , передані потерпілим на відповідальне зберігання, - вважати повернутими потерпілим;

- ксерокопії документу який посвідчує особу ОСОБА_6 , у вигляді чотирьох аркушів формату А 4 з записами виконаними підозрюваним ОСОБА_6 зберігати при матеріалах кримінального провадження;

- мобільний телефон марки «Samsung» ІМЕІ НОМЕР_4 з сім-картою; мобільний телефон марки "Samsung" з серійним номером НОМЕР_5 з сім-картою; мобільний телефону марки "Samsung" з серійним номером IMEI НОМЕР_6 з сім-картою;мобільний телефон марки "Samsung" з серійним номером НОМЕР_7 з сім-картою; мобільний телефон марки "IPhonе 6" з серійним номером IMEI НОМЕР_8 з сім-картою; мобільний телефон марки "IPhonе 6"з серійним номером IMEI НОМЕР_9 з сім-картою;мобільний телефон марки "Samsung" з серійним номером IMEI НОМЕР_10 , НОМЕР_11 з сім-картою,- повернути власникам за належністю;

- картка від сім-карти НОМЕР_12 ; картка від сім-карти НОМЕР_13 ; картка від сім-карти НОМЕР_14 ; картка від сім-карти НОМЕР_15 карти «ПриватБанку», в кількості 3 штук 044291; НОМЕР_16 ; № НОМЕР_17 на ім`я ОСОБА_26 , флеш- карта синьо-білого кольору, - повернути власникам за належністю.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України шляхом подачі через Приморський районний суд м. Одеси в Одеський апеляційний суд апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, представнику потерпілої сторони, обвинуваченому.

Головуючий суддя: ОСОБА_27

Судді: ОСОБА_28

ОСОБА_29