Провадження №1-кп/447/142/25
Справа №447/737/24
У Х В А Л А

08.05.2025 Миколаївський районний суд Львівської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в м. Миколаєві Львівської області клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою в межах кримінального провадження №0000306 від 07.07.2023 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Стрий, Львівської області, українця, неодруженого, раніше не судимого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , непрацевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 307 КК України, ч. 2 ст. 307 КК України,

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

захисник ОСОБА_5

встановив:

У провадженні Миколаївського районного суду Львівської області перебуває кримінальне провадження №0000306, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.07.2023 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 307 КК України, ч. 2 ст. 307 КК України.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 терміну дії обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів із визначенням застави у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Подане клопотання мотивує тим, що ОСОБА_3 може переховуватися від органу досудового розслідування або від суду, оскільки він обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, санкцією яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від від шести до десяти років з конфіскацією майна. Крім цього, обвинувачений не працевлаштований, не одружений, що свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків, а також вже перебував у місцях позбавлення волі, а тому усвідомлюючи можливість застосування до нього покарання за вчинення злочинів у вигляді позбавлення волі, може переховуватися в подальшому від органів досудового розслідування та суду. Окрім того, ОСОБА_3 може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, оскільки останній 07.07.2023, 11.12.2023, 23.01.2024 обвинувачується у вчиненні трьох умисних тяжких злочинів пов`язаних із незаконним збутом наркотичних засобів в м. Новий Розділ, а також під час обшуку за місцем проживання підозрюваного вилучено наркотичні засоби, які останній зберігав з метою продовження своєї протиправної діяльності, а саме незаконного збуту наркотичних засобів, а тому наявні достатні підстави вважати, що останній може вчинити інші кримінальні правопорушення. Таким чином, наявні ризики передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зокрема, застосування до підозрюваного ОСОБА_3 більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, оскільки обставини вчинення ним злочину свідчать про неможливість застосування до нього запобіжних заходів, передбачених ст. ст. 179, 181 КПК України, тобто особистого зобов`язання і домашнього арешту, так як вищевикладені обставини в їх сукупності вказують на те, що у разі застосування до нього вказаних запобіжних заходів такі ним з високою ймовірністю можуть бути порушені.

Крім того, з огляду на вказане, а також з огляду на неможливість передати підозрюваного ОСОБА_3 на особисту поруку іншим особам з огляду на відсутність таких осіб, які б висловили згоду на надання суду відповідного письмового зобов`язання, застосування запобіжного заходу, передбаченого ст. 180 КПК України до підозрюваного ОСОБА_3 є неможливим.

Прокурор ОСОБА_4 просив клопотання задовольнити, продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою із визначенням розміру застави у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_5 не заперечив щодо задоволення клопотання прокурора.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 підтримав захисника.

Суд, дослідивши клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, заслухавши учасників судового провадження, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

В ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 307 КК України, ч. 2 ст. 307 КК України, подане прокурором клопотання відповідає вимогам ст. ст. 184, 199 КПК України.

Підставою для продовження строку тримання під вартою стали достатні підстави вважати, що обвинувачений може ухилятися від суду, вчиняти кримінальні правопорушення.

Згідно з ч. 1ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Судом встановлено, що з моменту обрання обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та до моменту вирішення вказаного клопотання, не змінилися обставини, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити і більш м`який запобіжний захід.

Суд враховує, що сама по собі тяжкість покарання за злочини, які інкримінуються підозрюваному не є виправданням у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою.

Наведені прокурором в судовому засіданні підстави для продовження строків тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та вмотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу на даний час не змінилися, не зменшились та не перестали існувати.

Суд вважає за недоцільне застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.

Враховуючи вищезазначене та дані про особу обвинуваченого, тяжкості інкримінованого йому діяння, віку та стану його здоров`я, відсутності жодних медичних документів, які б могли підтвердити неможливість утримання обвинуваченого в слідчому ізоляторі, переслідуючи мету захисту інтересів суспільства, які очевидно переважають у даному випадку принцип поваги до особистої свободи, зважаючи, що надані стороною обвинувачення докази про причетність обвинуваченого до злочинів є вагомими, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_3 , а також те, що заявлені прокурором ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, знайшли своє підтвердження під час розгляду заявленого клопотання, існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих йому злочинів може вдатися до відповідних дій.

Щодо доводів захисника про зміну запобіжного заходу, суд такі до уваги не бери, оскільки у матеріалах справи відсутні підтверджуючі документи про стан здоров`я обвинуваченого у зв`язку з чим він не може перебувати у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№19)».

Таким чином, оцінюючи сукупність встановлених обставин, суд дійшов висновку, що необхідно продовжити строк тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених ч. 3 або ч. 4 ст. 183 КПК України, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, встановленому в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись: ст. ст. 177, 178, 182, 183, 194, 331 КПК України, суд,-

постановив:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з утриманням у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№19)», строком на 60 днів, тобто до 06.07.2025 включно.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі 30 (тридцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 90 840 (дев`яносто тисяч вісімсот сорок) гривень.

У випадку внесення застави, покласти на обвинуваченого наступні обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає , без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_3 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі невиконання даних обов`язків застава звертається в дохід держави.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому та направити до Державної установи "Львівська установа виконання покарань (№19)" - для відома та виконання.

Ухвала, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1