Справа № 944/6705/24
Провадження №1-кп/944/851/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.05.2025 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого- адвоката ОСОБА_5

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Яворові в режимі відеоконференції кримінальне провадження, відомості щодо якого 20 листопада 2024року внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань №01157 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Фастів Київської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, військовослужбовця окремого контрольно-пропускного пункту "Київ" (військова частина-1492), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , учасника бойових дій, раніше не судимого,-

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.362, ч.3 ст.362 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 працюючи інспектором прикордонної служби 1 категорії - гранатометника групи паспортного контролю 2 відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » окремого контрольно-пропускного пункту « ІНФОРМАЦІЯ_3 » Державної прикордонної служби України, під час перебування у відрядженні у відділенні інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (тип Б) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_5 » (тип Б) НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України в порушення вимог ст.ст. 19, 68 Конституції України, ст.ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», ст.ст.1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України», ст.ст.3, 22, 24 Закону України «Про запобігання корупції», п.п.2.1, 2.3, 5.2, 20.1 Кодексу поведінки працівників, до функціональних обов`язків яких належить здійснення управління кордонами, затвердженого спільним наказом МВС, МЗС, Міністерства фінансів України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Головного управління ДПС України № 330/151/809/434/146 від 05.07.2011, ст.23 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», Технологічної схеми пропуску осіб, транспортних засобів та вантажів через державний кордон у міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Грушів-Будомеж», розробленої відповідно до статті 25 ЗУ «Про прикордонний контроль», Митного кодексу України від 13.05.2012 №4495-VІ, постанов Кабінету Міністрів України від 18.08.2010 №751 та від 21.05.2012 №451 та затвердженої наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону ДПСУ, ст.ст.7-10 Закону України «Про прикордонний контроль», наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 05.06.2012 №407 «Про затвердження Інструкції з організації і здійснення перевірки документів громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон» зареєстрованого в міністерстві юстиції України 27.06.2012 за №1083/2139 та Положення про інформаційно-телекомунікаційну систему прикордонного контролю «Гарт-1» Державної прикордонної служби України, затвердженого наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30.09.2008 №810, повторно вчинив злочинне діяння у сфері використання електронно- обчислювальних машин (комп`ютерів), систем та комп`ютерних мереж і мереж електрозв`язку, внаслідок якого за межі території України, за відсутності законних підстав, виїхали особи чоловічої статі призовного віку.

Так в період з 24.05.2024 по 04.06.2024 обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи на службі у складі прикордонного наряду з функціоналом «Перевірка документів» у міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Грушів-Будомеж» за адресою: с.Грушів Яворівського району Львівської області, маючи регламентований доступ до комп`ютерної мережі автоматизованої системи ПТК АПК «Гарт-1/П», в порушення вище зазначених нормативних документів, повторно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, за допомогою службового ПЕОМ, здійснюючи прикордонний контроль, а саме:

-24.05.2024 приблизно о 22год. 14хв. стосовно водія автомобіля марки «Volkswagen golf», д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ;

-24.05.2024 приблизно о 22год. 40хв. стосовно водія автомобіля марки «Ford Mondeo» д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ;

-24.05.2024 приблизно о 22год. 44хв. стосовно водія автомобіля марки «Мitsubisi Раjero Sport» д.н.з. НОМЕР_4 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_8 ;

-24.05.2024 приблизно о 23год. 52хв. стосовно водія автомобіля марки «Volvo V70» д.н.з. НОМЕР_5 ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_9 ;

-27.05.2024 приблизно о 21год. 10хв. стосовно водія та пасажира автомобіля марки «Тoyota Аvalon» д.н.з. НОМЕР_6 ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_10 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_11 ;

-27.05.2024 приблизно о 23год. 05хв. стосовно водія та пасажира автомобіля марки «Skoda octavia» д.н.з. НОМЕР_7 ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_12 та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_13 ;

-28.05.2024 приблизно о 01год. 24хв. стосовно водія та пасажира автомобіля марки «Ford Fusion» д.н.з. НОМЕР_8 ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_14 та ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_15 ;

-28.05.2024 приблизно о 21год. 23хв. стосовно водія та пасажира автомобіля марки «Нyundai Тucson» д.н.з. НОМЕР_9 ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_16 та ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_17 ;

-28.05.2024 приблизно о 21год. 29хв. стосовно водія та пасажира автомобіля марки «Мazda СХ-3» д.н.з. НОМЕР_10 ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_18 та ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_19 ;

-29.05.2024 приблизно о 01год. 24хв. стосовно водія автомобіля марки «Volkswagen LT35» д.н.з. НОМЕР_11 ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_20 ;

-29.05.2024 приблизно о 01год. 36хв. стосовно водія автомобіля марки «Skoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_12 ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_21 ;

-29.05.2024 приблизно о 01год. 39хв. стосовно водія та пасажира автомобіля марки «Нyundai i30» д.н.з. НОМЕР_13 ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_22 та ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_23 ;

-31.05.2024 приблизно о 23год. 48хв. стосовно водія та пасажирів автомобіля марки «Lexus RХ 300» д.н.з. НОМЕР_14 ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_24 , ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_25 , ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_26 та ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_27 ;

-04.06.2024 приблизно о 17год. 15хв. стосовно водія та пасажирів автомобіля «Аcura MDХ» д.н.з. НОМЕР_15 ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_28 , ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_29 та ОСОБА_30 , ІНФОРМАЦІЯ_30 ;

-04.06.2024, приблизно о 17год. 18хв. стосовно водія та пасажира автомобіля марки «Тoyota Саmry» д.н.з. НОМЕР_16 ОСОБА_31 , ІНФОРМАЦІЯ_31 та ОСОБА_32 , ІНФОРМАЦІЯ_32 , не провів належної перевірки наданих йому документів, що надають вище переліченим особам право перетину державного кордону України на виїзд - пенсійних посвідчень про присвоєння кожному з них 3 групи інвалідності, під своїм особистим логіном та паролем змінив наявну в базі даних ПТК АПК «Гарт-1/П» інформацію стосовно вказаних осіб шляхом внесення до бази даних ПТК АПК «Гарт-1/П» та збереження в ній недостовірної інформації про наявність у кожного з вище перелічених осіб 3-ї групи інвалідності.

В результаті цього, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_29 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 у вище вказані дати та час протиправно перетнули Державний кордон України та у подальшому безперешкодно, на законних підставах, проїхали на територію Республіки Польща, згідно з чинним місцевим національним законодавством пройшли митний та прикордонних контроль в Республіці Польща та в`їхали на територію Республіки Польща.

Своїми діями обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 362 КК України, тобто, несанкціоновану зміну інформації, яка оброблюється в електронно-обчислювальних машинах (комп`ютерах), автоматизованих системах чи комп`ютерних мережах, вчинене особою, яка має право доступу до неї та кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.362 КК України, тобто, несанкціоновану зміну інформації, яка оброблюється в електронно-обчислювальних машинах (комп`ютерах), автоматизованих системах чи комп`ютерних мережах, вчинене особою, яка має право доступу до неї та кримінальне правопорушення, передбачене вчинену повторно.

Разом з обвинувальним актом, до суду подано угоду про визнання винуватості укладену 20 листопада 2024року між керівником Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0001157 від 20.11.2024, з одного боку, та обвинуваченим у цьому провадженні - ОСОБА_4 , за участі захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - ОСОБА_5 з іншого боку.

Згідно тексту угоди обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.362, ч.3 ст.362 КК України за обставин викладених в обвинувальному акті і погоджується щодо призначення узгодженого сторонами йому покарання з врахуванням вимог ч.1 ст.69 КК України щодо призначення йому основного покарання нижче від найнижчої межі, зазначеної у санкції ч.3 ст.362 КК України.

Сторони узгодили призначення покарання: за ч.1 ст.362 КК України - у вигляді штрафу у розмірі 2000 (дві тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить тридцять чотири тисячі гривень; за ч.3 ст.362 КК України- із застосуванням вимог ч.1 ст.69 КК України покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі. Відповідно до вимог ч.1 ст.58 КК України призначене обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді двох років позбавлення волі замінено на покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців строком два роки, з відрахуванням із суми грошового забезпечення обвинуваченого ОСОБА_4 у дохід держави грошових коштів у розмірі 15 (п`ятнадцяти) відсотків. З урахуванням вимог ч.2 ст. 69 КК України сторони узгодили не призначати додаткове покарання, передбачене ч.3 ст.362 КК України, у виді позбавлення права обіймати посади або займатись певною діяльністю. На підставі ч.3 ст.72 КК України сторони угоди дійшли до висновку що покарання у виді штрафу слід виконувати самостійно.

Прокурор та захисник в підготовчому судовому засіданні підтримали угоду про визнання винуватості від 20.11.2024 року просять затвердити дану угоду.

Обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні підтримав дану угоду, повністю визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.362, ч.3 ст.362 КК України, та пояснив, що він розуміє права, надані законом, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, вид покарання, яке буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом. Просить затвердити угоду.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд прийшов до висновку, що укладення угоди є добровільним, тобто, згідно з ч.6 ст.474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст.468-470,472 КПК України, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінальних правопорушень та щодо узгодженої сторонами угоди міри покарання, під час якої враховано вимоги ст.66КК України як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому, а саме, щире каяття, активне сприяння у розкритті кримінальних правопорушень, вчинення кримінальних правопорушень під впливом службової залежності. Обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проходження військової служби, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, є учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_17 від 22 травня 2023року, має постійне місце проживання, стабільні та міцні сімейні і соціальні зв`язки, інкриміновані обвинуваченому діяння вчинені вперше, не відносяться до категорії військових кримінальних правопорушень, не пов`язані з катуванням, обвинувачений ОСОБА_4 не є представником держави, в тому числі іноземної, його діями матеріальної шкоди державі чи окремим фізичним та юридичним особам не заподіяно, потерпілих у провадженні не має, цивільного позову не заявлено, обвинувачений ОСОБА_4 бере на себе зобов`язання про надання показань щодо злочинних дій заступника начальника відділення інспекторів прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_4 " з персоналу відділу прикордонної служби "Краковець2 НОМЕР_1 прикордонного загону ДПСУ ОСОБА_37 внаслідок яких з 24.05.2024 по 04.06.2024 державний кордон України, передбачені ст.67 КК України обтяжуючих обставин.

Суд вважає що вищенаведені обставини є такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень і впливають на пом`якшення покарання.

Статтею 69 КК України передбачено, що за наявності кількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цьогоКодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.

Отже, для застосування положеньст. 69 КК України, необхідно встановити декілька обставин, що пом`якшують покарання та обов`язково істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення при цьому підлягає врахуванню і особа обвинуваченого. В іншому випадку застосування таких положень неможливе.

Правова конструкція ч.1ст. 69 КК України законодавцем побудована таким чином, щоб суди в ході реалізації своїх дискреційних повноважень під час призначення винній особі покарання в кожному конкретному випадку вмотивовано аргументували істотність зниження ступеня тяжкості вчиненого діяння.

Таким чином, для застосування судом положеньст.69 КК України повинні бути встановлені виключні обставини, що істотно знижують ступінь тяжкості саме вчиненого кримінального правопорушення. У кожному випадку факт зниження ступеня тяжкості кримінального правопорушення повинен оцінюватися судом з урахуванням індивідуальних особливостей конкретного кримінального провадження. Проте у будь-якому разі встановлені обставини, що пом`якшують покарання, мають настільки істотно знижувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції статті було б явно недоцільним і несправедливим.

З урахуванням особи винного, суд вважає за можливе призначити покарання обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.362 КК України - у виді штрафу у розмірі 2000 (дві тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить тридцять чотири тисячі гривень; за ч.3 ст.362 КК України- із застосуванням вимог ч.1 ст.69 КК України покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі. Враховуючи вимоги ч.2 ст.69 КК України додаткове покарання, передбачене ч.3 ст.362 КК України, у виді позбавлення права обіймати посади або займатись певною діяльністю не призначати. На підставі ч.1ст.58ККУкраїни замінити призначене обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді двох років позбавлення волі на покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців строком два роки, з відрахуванням із суми грошового забезпечення обвинуваченого ОСОБА_4 у дохід держави у розмірі 15 (п`ятнадцяти) відсотків.

Обвинувачений ОСОБА_4 погодився із запропонованим видом та мірою покарання.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 підтверджується зібраними у справі доказами, дійсність та достовірність яких учасниками судового розгляду не оспорюється.

Умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб та наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого.

Обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено ч.ч.4,7ст.474 КПК України, та ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених - абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474КПК України, а саме, права на судовий розгляд, під час якого прокурор, зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінальних правопорушень, у вчиненні якого обвинувачується особа, права допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на її користь.

Обвинуваченим усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про ухвалення в даному кримінальному провадженні обвинувального вироку, яким слід затвердити угоду про визнання винуватості. Підстав для відмови в затвердженні угоди, визначених в ч.7 ст.474 КПК України судом не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.314, 368, 369, 370, 374, 475, 615 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 20 листопада 2024 року, укладену між керівником Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0001157 від 20.11.2024, з одного боку, та обвинуваченим у цьому провадженні - ОСОБА_4 , за участі захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - ОСОБА_5 з іншого боку.

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.362, ч.3 ст.362 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.1 ст.362 КК України - у виді штрафу у розмірі 2000 (дві тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить тридцять чотири тисячі гривень;

- за ч.3 ст.362 КК України- із застосуванням вимог ч.1 ст.69 КК України покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі, із застосуванням ч.2 ст.69 КК України без позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю.

На підставі ч.1 ст.58 КК України замінити призначене обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді двох років позбавлення волі на покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців строком 2(два) роки, з відрахуванням із суми грошового забезпечення обвинуваченого ОСОБА_4 у дохід держави грошових коштів у розмірі 15 (п`ятнадцяти) відсотків.

Роз"яснити засудженому ОСОБА_4 про те, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду про скасування вироку.

Вирок на підставі угоди може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду у порядку, передбаченому цим Кодексом з підстав, передбачених статтею 394 цього Кодексу, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, захиснику та обвинуваченому.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

СУДДЯ: ОСОБА_1