Справа № 638/8714/25
Провадження № 1-кс/638/1499/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2025 року Шевченківський районний суд міста Харкова у складі слідчої судді ОСОБА_1 за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання сторони кримінального провадження, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000904 від 11 травня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В :

12 травня 2025 року до суду надійшло клопотання про арешт майна.

Із вказаним клопотанням звернулася прокурор Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова Харківської області

ОСОБА_3 обґрунтуванні клопотання особа, яка звернулась з ним посилається на те, що в ході досудового розслідування встановлено, в провадженні СВ Харківського районного управління поліції № 3 ГУ Національної поліції України в Харківській області перебуває вказане вище кримінальне провадження.

Прокурор просить накласти арешт, шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження автомобілів « Ford Mustang» номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також «Volkswagen Golf» номерний знак НОМЕР_2 , що належить Благодійному фонду «Просвітяни», зберігання транспортних засобів доручити працівникам майданчика тимчасового утримання транспортних засобів при ГУНП в Харкіській області, розташованого за адресою м. Харків вул. Григорія Сковороди б. 107.

Дослідивши зміст клопотання про арешт майна суд приходить до висновку про передчасність заявлення вказаного клопотання, виходячи з наступного.

Відповіднодо вимог частини 2 статті 171КПКУкраїни у клопотанні слідчого,прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1)підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2)перелік і види майна, що належить арештувати; 3)документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним,обвинуваченим,засудженим,третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Частиною другою статті 170КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1)збереження речових доказів; 2)спеціальної конфіскації; 3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Приписами частини 3 статті 172 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

При розгляді клопотання, судом встановлено, що в його змісті відсутнє належне обґрунтування підстав для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження. Лише посилання на те, що вилучені речі можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні є недостатнім.

У клопотанні не зазначено детальних обставин кримінального правопорушення, тому з його змісту не зрозуміло, яке відношення до розслідуваних обставин мають вказані транспортні засоби.

До клопотання долучена копія протоколу огляду місяця ДТП від 10 травня 2025 року, у вказаному протоколі відсутні дані про час складання вказаного протоколу та можливий час ДТП, міститься тільки час початку огляду. До вказаного протоколу не долучено фототаблиці та схеми ДТП. З долученої копії вищевказаного протоколу не можливо з`ясувати обставини ДТП. Крім того протокол, схеми, які до нього долучаються і фототаблиці є єдиним документом і розділені бути не можуть. З протоколу не зрозуміло хто його складав і чому слідчий, який його підписав, як слідчий що проводив огляд, також значиться в розділі протоколу під назвою « інші особи», і в цій графі підпис слідчого ОСОБА_5 відсутній. Протокол огляду та затримання транспорту від 10.05.2025 року автомобілю «Volkswagen Golf» номерний знак НОМЕР_2 взагалі не підписаний ні власниками, ні понятими ні особою, яка значиться, як слідчий ОСОБА_6 . З цього протоколу вбачається, що власником автомобілю є ОСОБА_7 . Протокол огляду та затримання транспорту від 10.05.2025 року автомобілю « Ford Mustang» номерний знак НОМЕР_1 не підписаний ні власниками, ні понятими, підписаний лише слідчим ОСОБА_8 . Суд констатує, що у Витязі з ЄРДР від 11 травня 2025 року інформація про дотичність слідчого ОСОБА_9 до вказаного кримінального провадження відсутня.

З постанови про визнання речовими доказами від 12 травня 2025 року вбачається, що місцем проведення огляду місця події була адреса « м. Харків вул. 23Серпня,12». Суд зауважує, що такої адреси за наданими до суду матеріалами не встановлено. Окремо суд зауважує, що відповідно до Довідника об`єктів топоніміки по місту Харків вказана адреса у місті Харків відсутня!

Окремо суд зупиняється на прохальній частині клопотання.

Так прокурорка просить арештувати автомобілі шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження. Таким чином, ми маємо різну термінологію:

а) розпорядження майном;

б) відчуження майна

в) користування майном

Постає питання про їх співвідношення.

Розпорядження майном є однією з правомочностей власника, яке він здійснює на власний розсуд, своєю волею і в своєму інтересі. Розпорядження майном може полягати в таких діях, як: укладення договору про передання майна у власність, складання заповіту, знищення майна, відмова від майна, споживання майна та ін.

З матеріалів справи вбачається різниця даних про власника автомобілю «Volkswagen Golf» номерний знак НОМЕР_2 в протоколі огляду та затримання транспорту від 10 травня 2025 року містяться дані про власність вказаного автомобілю ОСОБА_7 , натомість у подальшому до матеріалів долучено копія талону тимчасової реєстрації НОМЕР_3 з зазначенням БО « Благодійний Фонд`Просвітяни».

Тимчасовий реєстраційний талон видається сервісним центром МВС за бажанням власника Т для надання права керування таким транспортним засобом іншими особами.

Тобто на час подання клопотання про арешт майна не встановлено власника вказаного автомобілю.

Суд позбавлений можливості, відповідно до ст.172 КПК України викликати у судове засідання власника автомобілю «Volkswagen Golf» номерний знак НОМЕР_2 .

Також суд зазначає, що договори про передання майна у власність можуть бути поіменованими та не поіменованими. Серед перших: купівля-продаж, міна, дарування, довічне утримання, спадковий договір та ін. Не поіменовані це договори, які не мають відповідної назви, яка би відбивала їхню сутність. Серед них: договір про перехід права власності на заставлене майно, на майно, що було предметом лізингу та ін.

Відчуження майна зводиться до переходу прав на нього від однієї особи до іншої. Тобто, так само йдеться про зміну власника. З одного боку, відчуження є вужчим за розпорядження, а з іншого дещо ширшим. Так відчуження, на відміну від розпорядження, означає, що майно продовжує фізично існувати, тільки у іншого власника, а розпорядження може призвести і до знищення майна. З іншого ж боку, розпорядження здійснюється завжди за волею власника, а відчуження може бути й примусовим. Утім, часто в такому разі застосовується термінологія «викуп», що також має свої відмінності від відчуження та розпорядження.

Слід також розрізняти договір про передання майна та саме передання майна, яке є юридичним фактом, відмінним від договору.

В інших правових системах його називають traditio або речовий договір. В Україні таких договорів окремо не виділяється, хоча, беззаперечно, передання за договором є похідним від самого договору як його виконання.

Верховний Суд роз`яснив, що арешт майна - це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна; заборона на відчуження об`єкта нерухомого майна - це перешкода у вільному розпорядженню майном.

Верховний Суд звернув увагу, що арешт майна і заборона на відчуження майна є самостійними видами (способами) забезпечення кримінального провадження, обидва способи за правовою сутністю обмежують право власника розпоряджатися спірним майном, але вони є різними для виконання ухвали суду про арешт майна.

Отже, суд приходить до висновку, що прокурорка у своєму клопотанні про арешт майна лише формально посилається на норми КПК України та зазначає, що вилучені транспортні засоби, можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні, не вказуючи при цьому, який факт чи обставини він може підтвердити.

Враховуючи, що у клопотанні про арешт майна не конкретизовано всіх обставин злочину, не наведено обґрунтованих доводів, які б свідчили про необхідність у накладенні арешту та наявність реальних ризиків, суд, з урахуванням вимог КПК України, вважає необхідним повернути клопотання про арешт майна прокурорці для усунення недоліків.

При вирішенні питання про вказаний арешт, суд враховує відсутність підстав для арешту, недостатність доказів, що вказує на вчинення будь- якою особою кримінального правопорушення. Суду також не зазначено можливий розмір шкоди, завданої правопорушенням та цивільний позов. В клопотанні не зазначено про наслідки арешту майна для інших осіб, інтереси, яких можливо будуть порушені при вказаному арешті майна.

Суд акцентує увагу на відсутності в даному випадку критеріїв розумності.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 159, 163, 164, 165, 166, 372 КПК слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:

Клопотання сторони кримінального провадження, про арешт майна повернути прокурорці Шевченківської окружної прокуратури м. Харків Харківської області ОСОБА_10 , надавши їй 72 години з часу отримання даної ухвали для усунення недоліків поданого клопотання та приведення його у відповідність до вимог статті 171 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідча суддя: ОСОБА_11