Кримінальне провадження № 194/736/25
Номер провадження 1-кп/194/160/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2025 року Тернівський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду міста Тернівка Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.05.2025 року за №0000043 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Коркіно Челябінської області, громадянина України, не одруженого, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого (останні судимості):

-10.08.2025 року Юр`ївським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 70, ст. 71, ст. 72 КК України до позбавлення волі строком 5 років 1 місяць. Звільнився 12.06.2020 року по відбуттю строку покарання,

у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України,

з участю: прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , 05.04.2025 року приблизно о 00:00 год. перебував поблизу будинку АДРЕСА_1 , де у нього виник злочинний умисел спрямований на незаконне проникнення на територію вказаного домоволодіння, яке на підставі приватної власності належить ОСОБА_5 . Реалізуючи свій протиправний злочинний умисел, направлений на незаконне проникнення до іншого володіння особи, ОСОБА_6 в той же день та час, діючи умисно, незаконно, без дозволу власника, маючи прямий умисел направлений на порушення конституційного права на недоторканість житла особи, передбаченого ст. 30 Конституції України, яке гарантує кожному право на недоторканість житла та недопущення проникнення житла чи до іншого володіння особи, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, проти волі власника домоволодіння ОСОБА_5 , відчинив хвіртку домоволодіння та незаконно проник на територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , де перебував до 05.00 години 05.04.2025 року.

Обвинувачений ОСОБА_3 винним себе визнав повністю та пояснив у судовому засіданні, що 05.04.2025 року о 00-00 год. він проник на територію домоволодіння АДРЕСА_2 . Так, він відкрив хвіртку та проник на територію домоволодіння, де перебував до ранку, однак в сам будинок він не проходив. У вчиненому розкаюється.

Враховуючи пояснення обвинуваченого ОСОБА_3 , а також те, що він не оскаржує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду не має сумнівів в добровільності та правдивості її позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежив їх дослідженням доказів: допитом обвинуваченого, дослідженням речових доказів, дослідженням даних, які характеризують особу обвинуваченого.

Винність обвинуваченого в скоєнні інкримінованого йому діянні знайшла своє підтвердження та підтверджується наступними дослідженими у судовому засіданні доказами.

Постановою дізнавача СД ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області від 05.05.2025 року, в якості речових доказів в даному кримінальному провадженні визнано: копії документів на домоволодіння АДРЕСА_1 , та залишено на зберіганні в матеріалах кримінального провадження.

Постановою дізнавача СД ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області від 09.05.2025 року, в якості речових доказів в даному кримінальному провадженні визнано: оптичний диск з відеозаписом, де зафіксовано обслуговування виклику працівниками поліції в рамках ЄО № 1756 від 05.04.2025 року, та залишено на зберіганні в матеріалах кримінального провадження.

Аналізуючи дослідженні в судовому засіданні докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності і взаємозв`язку, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 в скоєні кримінального проступку.

Даючи юридичну оцінку діям обвинуваченого, суд вважає, що винуватість ОСОБА_3 доказана, його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 162 КК України, як незаконне проникнення до іншого володіння особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України обвинувачений ОСОБА_3 скоїв кримінальний проступок.

При призначенні покарання суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше судимий, не працює, не одружений, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання охарактеризований посередньо.

Відповідно до вимог ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття.

Відповідно до вимог ст. 67 КК України, обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Суд приходить до висновку, що обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , не є винятковими і не знижують істотним чином міру тяжкості скоєного кримінального правопорушення, не зменшують суспільну небезпеку кримінального правопорушення до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченої ст. 69 КК України.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Реалізуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи ступень тяжкості скоєного кримінального правопорушення, думки потерпілої, яка просила призначити покарання на розсуд суду, особи обвинуваченого, наявності обставини, яка пом`якшує покарання, та відсутності обставин, які обтяжують покарання, обставин скоєння кримінального правопорушення та відношення до скоєного, суд призначає покарання ОСОБА_3 в межах санкції обвинувачення у виді штрафу, як необхідне і достатнє для його виправлення і перевиховання.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.

Цивільний позов не заявлений.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності зі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винним у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Речові докази по справі після набрання вироком законної сили:

-копії документів на домоволодіння АДРЕСА_1 , які зберігаються в матеріалах кримінального провадження - залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання;

-оптичний диск з відеозаписом, де зафіксовано обслуговування виклику працівниками поліції в рамках ЄО № 1756 від 05.04.2025 року, який зберігається в матеріалах кримінального провадження - залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу його зберігання.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський міський суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1