Справа № 274/6681/24
Провадження № 1-кп/0274/448/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2025 року місто Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючий - суддя ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.07.2024 за № 0000301, щодо:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Житомирі Житомирської області, є громадянином України, розлучений, здобув професійно-технічну освіту, непрацевлаштований, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 03.11.2023 Корольовським районним судом м. Житомира за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік,

про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 15.07.2024, бувши засудженим 03.11.2023 Корольовським районним судом м. Житомира за ч. 1 ст. 309 КК України, на шлях виправлення не став та вчинив новий злочин за таких обставин.

Так, проходячи по пров. Поштовий в м. Бердичеві Житомирської області, ОСОБА_5 на землі виявив згорток з кристалічною речовиною блакитного кольору, зовні схожою на психотропну.

В цей же час, день, в цьому ж місці та за вказаних обставин у ОСОБА_5 виник злочинний умисел направлений на незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, протягом року після засудження за ст. 309 КК України, реалізуючи який, ОСОБА_5 взяв вказаний згорток та помістив його до сумки, тим самим незаконно придбав психотропні речовини та в подальшому незаконно зберігав їх, поки не був зупинний співробітниками Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області неподалік будинку № 128 по вул. Олімпійській в м. Бердичеві.

В подальшому, 16.07.2024 в період часу з 22 год. 30 хв. по 23 год. 05 хв. під час огляду місця події неподалік будинку № 128, що по вул. Олімпійська в м. Бердичеві, працівниками поліції Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області у ОСОБА_5 було вилучено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-фініл-2-піролідин-1-іл пентан-1-он), загальною масою 0,7908 г, яку він незаконно придбав та зберігав без мети збуту та добровільно видав працівникам поліції.

Кримінальна відповідальність за злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 визнається винуватим, передбачена ч. 2 ст. 309 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованому йому злочині визнав повністю та показав, що він дійсно влітку минулого року, точну дату не запам`ятав, у вечірню пору гуляв зі своєю колишньою дружиною в м. Бердичеві та знайшов згорток із психотропною речовиною, який носив із собою, допоки не був зупинений працівниками поліції, яким він самостійно видав знайдений згорток. Обвинувачений не заперечив жодних фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті. Про свій вчинок шкодує, кається у скоєному, на цей час припинив вживати психотропні речовини. Повідомив, що буде проходити військову службу.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їхньої позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оскільки, прокурор заявив клопотанням, з яким погодився обвинувачений ОСОБА_5 , про недоцільність дослідження доказів стосовно обставин справи, які ніким не оспорюються, суд згідно з ч. 3 ст. 349 КПК України, переконавшись в тому, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин й сумніви у добровільності та істинності їх позиції відсутні, визнав недоцільним дослідження усіх доказів кримінального провадження, та обмежився допитом обвинуваченого й дослідженням матеріалів, що характеризують його особу і необхідні для вирішення питань щодо речових доказів та процесуальних витрат. Учасникам судового провадження було роз`яснено, що в даному випадку вони будуть позбавлені права оскаржити в апеляційному порядку обставини, які ними не оспорювалися.

Аналізуючи показання обвинуваченого, суд вважає, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження у судовому засіданні під час судового розгляду. Так, обвинувачений надав правдиві показання стосовно обставин вчинення злочину, які повністю узгоджуються зі встановленими судом фактичними обставинами кримінального провадження, викладеними в обвинувальному акті.

Враховуючи зазначене вище, суд дійшов висновку, що ОСОБА_5 своїми протиправними та винними діями скоїв, при встановлених у суді обставинах, суспільно небезпечне діяння, яке містить склад злочину, передбачений ч. 2 ст. 309 КК України, тобто незаконно придбав та зберігав психотропну речовину без мети збуту, протягом року після засудження за ст. 309 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України, з урахуванням положень ст. 12 КК України, є нетяжким умисним злочином.

Обвинувачений ОСОБА_5 : вчинив новий злочин, бувши раніше судимим за вчинення аналогічного кримінального правопорушення, а отже, належних висновків для себе не зробив; непрацевлаштований; розлучений; за місцем проживання характеризується посередньо; не звертався за психіатричною допомогою до лікаря-психіатра та не перебуває на обліку у лікаря-нарколога.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи обставини справи, особу обвинуваченого, суд призначає ОСОБА_5 покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та перевиховання, а також для попередження вчинення нових злочинів, у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 309 КК України, оскільки виправлення та перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства неможливе. Окрім того, ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, підтвердженої інформації про отримання ним доходів немає, тому відсутні підстави розглядати можливість призначення покарання у виді штрафу.

Призначаючи обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, суд визначає мінімальний розмір такого покарання строком 1 рік, враховуючи обставини події та посткримінальну поведінку обвинуваченого, а саме: беззастережне визнання ним своєї вини; надання зізнавальних показань; не заперечення проти дослідження доказів під час судового розгляду в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК.

При цьому правових підстав для застосування ст. ст. 69, 75 КК України суд не вбачає, оскільки виправлення засудженого без відбування покарання неможливе, а обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, судом не встановлено.

З врахуванням того, що ОСОБА_5 був засуджений вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 03.11.2023 за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, в період якого вчинив новий злочин, суд при призначенні покарання керується вимогами ст. 71 КК України та до покарання, призначеного за новим вироком, частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком, з урахуванням вимог ст. 72 КК України.

На переконання суду саме такий захід примусу зможе забезпечити досягнення мети покарання і буде відповідати загальним засадам призначення покарання, є необхідним для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як ним так і іншими особами.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати, пов`язані з залученням експерта, суд в порядку ст. 124 КПК України, стягує з обвинуваченого.

Підстав для обрання щодо обвинуваченого запобіжного заходу, зважаючи на відсутність клопотань з цього приводу, суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання за цим вироком невідбутої частини покарання за вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 03.11.2023, призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 1 (один) рік 1 (один) місяць.

Строк визначеного судом остаточного покарання обчислювати ОСОБА_5 з часу його фактичного затримання для виконання цього вироку.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченого ОСОБА_5 - не застосовувати.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави документально підтверджені витрати, пов`язані із залученням експерта у кримінальному провадженні, в розмірі 1893 (одна тисяча вісімсот дев`яносто три) гривні 20 копійок.

Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме: особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено РVР (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), загальною масою 0,7908 г, яка зберігається в спеціальному приміщенні ГУНП в Житомирській області, після набрання цим вироком законної сили - знищити.

На вирок протягом тридцяти днів з дня проголошення може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учаснику, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя ОСОБА_1