30.06.2025 Справа № 363/3441/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2025 року м. Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Вишгород обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні за № 0000199 від 14.02.2025 р. відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вишгорода Київської області, громадянина України, має середню освіту, офіційно не працюючого, одруженого, має двох неповнолітніх дітей 2014 та 2016 року народження, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,-

встановив:

ОСОБА_5 , будучи обізнаними із законними умовами поводження з вогнепальною зброєю, усвідомлюючи наслідки своїх суспільно-небезпечних дій, направлених проти громадської безпеки в частині захисту життя та здоров`я людей від негативного впливу руйнуючого характеру вогнепальної зброї в результаті їх неконтрольованого обігу, в порушення вимог законодавства України, яким регулюється порядок поводження з вогнепальною зброєю і боєприпасами, у тому числі Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12 жовтня 1992 року, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від №622 від 21 серпня 1998 року, вчинив придбання, зберігання та збут вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу за наступних обставин.

Так, ОСОБА_5 , маючи прямий умисел, направлений на порушення встановленого законом порядку обігу вогнепальної зброї, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, без передбаченого законом дозволу, у невстановлений досудовим розслідуванням час, день та місці, але не пізніше 08.03.2025, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на придбання та збут вогнепальної зброї та боєприпасів. З метою реалізації свого злочинного умислу спрямованого на придбання вогнепальної зброї та бойових припасів ОСОБА_5 за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, але не пізніше 14 год. 30 хв. 08.03.2025, у невстановленої слідством особи, незаконно придбав бойову нарізну зброю, а саме автомат моделі «АКС-74» та 30 набоїв калібру 5,45х39 мм, що належать до боєприпасів нарізної вогнепальної зброї, після чого розпочав їх незаконно зберігати у невстановленому досудовим розслідуванням місці, з метою збуту.

У подальшому, ОСОБА_5 задля доведення свого злочинного умислу до кінця, 08.03.2025, у невставлений досудовим розслідуванням час, незаконно зберігаючи при собі бойову нарізну зброю, а саме автомат моделі «АКС-74» та 30 набоїв калібру 5,45х39 мм, що належать до боєприпасів нарізної вогнепальної зброї, перебуваючи на території гаражного кооперативну ГБК «Мрія», який розташований за адресою: Київська область, місто Вишгород, вулиця Шолуденка, біля будинку 18-А, діючи умисно, з корисливих мотивів, приблизно о 14 год. 30 хв., 08.03.2025, незаконно збув ОСОБА_6 бойову нарізну зброю, а саме автомат моделі «АКС-74» та 30 набоїв калібру 5,45х39 мм, що належать до боєприпасів нарізної вогнепальної зброї за грошові кошти в сумі 800 доларів США, що в перерахуванні на Національну валюту становить 33 019 грн 36 коп., станом на 08.03.2025. Під час проведенням огляду місця події 08.03.2025, за адресою: м. Київ, вул. Богатирська, неподалік від буд. №17, ОСОБА_6 добровільно видав співробітникам правоохоронних органів бойову нарізну зброю, а саме: автомат моделі «АКС-74» та 30 набоїв калібру 5,45х39 мм, що належать до боєприпасів нарізної вогнепальної зброї.

Крім того, у невстановлений досудовим розслідуванням час, день та місці, але не пізніше 14.03.2025, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на придбання та збут вибухових пристроїв. З метою реалізації свого злочинного умислу спрямованого на придбання вибухових пристроїв ОСОБА_5 за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, але не пізніше 16 год. 45 хв. 14.03.2025, у невстановленої слідством особи, незаконно придбав одну гранату Ф-1 із запалом УЗРГМ до неї та одну гранату GHO-1 RDX із запалом AF11, що належать до вибухових пристроїв, після чого розпочав їх незаконно зберігати у невстановленому досудовим розслідуванням місці, з метою збуту.

У подальшому, ОСОБА_5 задля доведення свого злочинного умислу до кінця, 14.03.2025, у невставлений досудовим розслідуванням час, незаконно зберігаючи при собі одну гранату Ф-1 із запалом УЗРГМ до неї та одну гранату GHO-1 RDX із запалом AF11, перебуваючи на території гаражного кооперативну ГБК «Лісний», який розташований за адресою Київська область, м. Вишгород, вул. Кургузова 1-Д, діючи умисно, з корисливих мотивів, приблизно о 17 год. 10 хв., 14.03.2025, незаконно збув ОСОБА_6 вибухові пристрої, а саме одну гранату Ф-1 із запалом УЗРГМ до неї та одну гранату GHO-1 RDX із запалом AF11 за грошові кошти в сумі 150 доларів США, що в перерахуванні на Національну валюту становить 6 229 грн 05 коп., станом на 14.03.2025.

Під час проведенням огляду місця події 14.03.2025, за адресою: м. Київ, вул. Богатирська, неподалік від буд. №17, ОСОБА_6 добровільно видав співробітникам правоохоронних органів: одну гранату Ф-1 із запалом УЗРГМ до неї та одну гранату GHO-1 RDX із запалом AF11, що належать до вибухових пристроїв.

Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України, як незаконне придбання, носіння, зберігання та збут вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу та за ч.1 ст.263 КК України як незаконне придбання, носіння, зберігання та збут вибухових речовин, вибухових пристроїі без передбаченого законом дозволу.

20.06.2025 року між підозрюваним ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_4 та прокурором Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України. Так,

обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, в обсязі обвинувачення, викладеному в обвинувальному акті та в даній угоді про визнання винуватості. Сторони узгодили покарання обвинуваченому ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання обвинуваченого ОСОБА_5 з випробуванням, встановивши іспитовий строк.

В угоді зазначено, що підозрюваний ОСОБА_5 під час досудового розслідування свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення за обставин, викладених в повідомленні про підозру беззастережно визнав. Сторони не мають сумнівів щодо добровільності та істинності їхніх позицій, зобов`язується беззастережно визнати вину у вчиненні даних кримінальних правопорушень (злочинів) у судовому провадженні. Сторони визнають правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 які виразилися у придбанні, носінні, зберіганні та збуті вогнепальної зброї, бойових припасів та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Сторони погодили покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк.

В підготовчому судовому засіданні прокурор, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив дану угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 вину свою у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.1 ст.263 КК України визнав повністю, суду пояснив, що кримінальне правопорушення вчинив за обставин, вказаних в обвинувальному акті та надав суду згоду на затвердження угоди про визнання винуватості, вказавши, що він повністю розуміє свої права та характер обвинувачення, вид покарання, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, які йому роз`яснені судом. Окрім цього, обвинувачений вказав, що вищезазначена угода про визнання винуватості укладена ним з прокурором добровільно без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз.

Захисник обвинуваченого підтримав затвердження угоди про визнання винуватості, вказав, що така була укладена за його участю, добровільно, угода та погоджене сторонами покарання відповідають вимогам закону та інтересам суспільства.

Розглядаючи питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості суд, заслухавши прокурора, захисника та обвинуваченого зазначає, що відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно п. 1, 3 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, а також особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Так, ч. 1 ст.263 КК України, у вчиненні якого ОСОБА_5 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України відносяться до тяжкого злочину, що в силу вимог ч. 4 ст. 469 КПК України передбачає можливість укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Угода про визнання винуватості може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру.

У ст. 472 КПК України визначені основні вимоги до змісту угоди про визнання винуватості. Згідно з вимогами ст. 474 КПК України, якщо угоду досягнуто, обвинувальний акт із підписаною між сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язковою участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження.

Відповідно до ч. 1ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Дана угода, на думку суду, відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та може бути затверджена і на підставі даної угоди може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать вимогам закону, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, правова кваліфікація кримінального правопорушення - за ч. 1 ст. 263 КК України, як незаконне придбання, носіння, зберігання та збут вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухових речовин, вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу - є вірною, зобов`язання взяті за угодою обвинуваченим виконані повністю, узгоджена міра покарання відповідає характеру і тяжкості обвинувачення, тому вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості, визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнивши ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивиши іспитовий строк.

Відносно ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 03 липня 2025 року.

За правилами ч. 1 ст. 377 КПК України, якщо обвинувачений тримається під вартою, суд звільняє його з-під варти в залі судового засідання у разі, зокрема, звільнення від відбування покарання.

У зв`язку з тим, що за наслідками розгляду кримінального провадження шляхом ухвалення вироку і затвердження угоди про визнання винуватості відносно ОСОБА_5 , до якого було застосовано покарання у виді позбавлення волі та звільнено від його відбування із застосуванням іспитового строку, тому запобіжний захід обвинуваченому у виді тримання під вартою слід скасувати, із звільненням його з під варти в залі суду.

Суд вважає за необхідне згідно ст.ст.124,126 КПК України стягнути з ОСОБА_5 судові витрати за проведення судових експертиз.

Питання про речові докази, вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 374, 468, 473-475 КПК України, суд,-

ухвалив:

Затвердити угоду від 20 червня 2025 року між прокурором Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 про визнання винуватості.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він впродовж іспитового строку 1 (одного) року не скоїть нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього, відповідно до ст. 76 КК України обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 скасувати і звільнити ОСОБА_5 з під варти в залі суду.

Стягнути процесуальні витрати по справі у розмірі 15122,10 грн. за проведення експертизи із засудженого ОСОБА_5 на користь держави.

Речові докази мобільний телефон IPhone XS IMEI НОМЕР_1 , НОМЕР_2 з sim-карткою НОМЕР_3 , мобільний телефон HUAWEI model: STK-L21 в корпусі чорного кольору та грошові кошти - 130000 гривень; 1195 доларів США та 245 євро - повернути власникам за належністю, скасувавши арешт накладений ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м.Києва від 07.04.2025 року.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, у разі не подачі на нього апеляції. Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1