Провадження № 1-кс/204/2872/24
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 грудня 2024 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро клопотання слідчого СВ ВП № 3 Дніпровського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна, подане в рамках кримінального провадження № 0000105 від 25 жовтня 2024 року, за ознаками кримінального провадження, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

27 листопада 2024 року до суду надійшло клопотання слідчого СВ ВП № 3 Дніпровського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 про арешт майна, подане в рамках кримінального провадження № 0000105 від 25 жовтня 2024 року, за ознаками кримінального провадження, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначає, що слідчим відділенням відділу поліції № 3 Дніпровського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000105 від 25 жовтня 2024 року, за ознаками кримінального провадження, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, 25.10.2024 до окружної прокуратури надійшли матеріали з Управління стратегічних розслідувань в Дніпропетровській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України за фактом зловживання службовим становищем посадовими особами ряду комунальних закладів, відомості стосовно яких не підлягають розголошенню в порядку статті 222 Кримінального процесуального кодексу України, з метою одержання неправомірної вигоди для себе всупереч інтересам служби, що спричинили тяжкі наслідки розмір яких встановлюється. В ході опрацювання матеріалів які надійшли з Управління стратегічних розслідувань в Дніпропетровській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, встановлено, що посадові особи КЗ Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи ДОР, зловживаючи своїм службовим становищем, всупереч нормам Положення Про медико-соціальну експертизу затвердженого постановою КМУ № 1317 від 03.12.2009 здійснюють безпідставну видачу висновків про інвалідність мешканцям Дніпропетровської області призовного віку, що спричинює тяжкі наслідки охоронюваним законом інтересам держави. З метою реалізації свого злочинного умислу вищевказані службові особи залучають медичних працівників закладів охорони здоров`я Дніпропетровської області, які в свою чергу здійснюють виготовлення підроблених медичних документів чоловікам призовного віку, на підставі яких МСЕК виносяться безпідставні рішення про надання інвалідності внаслідок чого військовозобов`язані мають можливість уникнути мобілізації. Таким чином, в діях посадових осіб КЗ Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи ДОР вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 364 Кримінального кодексу України. Також, в ході виконання вищевказаного доручення, оперативним шляхом були отримані списки осіб чоловічої статі призовного віку, які скориставшись «послугами» вищевказаних посадових осіб КЗ «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи» ДОР, НА підставі підроблених медичних документів, у 2023 році отримали статус інваліда, ухилившись таким чином від мобілізації та до теперішнього часу безпідставно отримують від держави грошове забезпечення у вигляді пенсії. Таким чином, вищевказаними діями посадові особи КЗ «Обласний клінічний центр медико-санітарної експертизи» Дніпровської обласної ради нанесли шкоду інтересам держави на суму приблизно 1 600 000 гривень, чим вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 364 КК України. 18 листопада 2024 року було проведено санкціонований обшук за місцем мешкання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено мобільний телефон марки Xiaomi Redmi 13, бірюзового кольору у прозорому чохлі, який належать останній, обладнаний графічним ключем-паролем, який було поміщено до паперового конверту НПУ. 18 листопада 2024 року слідчим СВ відділу поліції № 3ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області винесено постанову про визнання речовим доказом вищевказаних предметів. Оскільки, вилучені 18 листопада 2024 року речі вважаються тимчасово вилученим майном та мають значення речового доказу, виникла необхідність звернення до суду з клопотанням про накладення арешту на вказане майно. Тому, слідчий звертається до суду з даним клопотанням.

Слідчий у судове засідання не з`явився, але надав суду заяву в якій підтримав своє клопотання, просив задовольнити та розглядати без його участі.

Вивчивши подане клопотання та додані матеріали, якими обґрунтовується необхідність арешту майна, вважаю за необхідне задовольнити клопотання, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України, встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною 10 ст. 170 КПК України визначено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

У судовому засіданні встановлено, що Слідчим відділенням відділення поліції № 3 Дніпровського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000105 від 25 жовтня 2024 року, за ознаками кримінального провадження, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 7 листопада 2024 року, було надано дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , з метою відшукання і вилучення речей та документів, що мають значення для досудового розслідування та можуть бути доказами у кримінальному провадженні, а саме: висновків про інвалідність, виданих наступним особам: ОСОБА_6 , 1997 р.н., ІІІ гр., ОСОБА_7 , 1996 р.н., ІІ гр., ОСОБА_8 , 1995 р.н., ІІІ гр., ОСОБА_9 , 1996 р.н., ІІІ гр., ОСОБА_10 , 1997 р.н., ІІІ гр., ОСОБА_11 , 1997 р.н., ІІІ гр., ОСОБА_12 , 1994 р.н., ІІ гр., ОСОБА_13 , 1995 р.н., ІІ гр., ОСОБА_14 , 1994 р.н., ІІІ гр., ОСОБА_15 , 1996 р.н., ІІІ гр.; готівкових грошових коштів, мобільних телефони, сім-карток, комп?ютерної техніки (стаціонарних комп?ютерів, планшетів, ноутбуків тощо), флеш-накопичувачів, інших будь-яких матеріальних носіїв інформації, на яких містяться відомості та документи в електронному вигляді - нотаріальні бланки, договори, технічна документація, заяви, відповіді державних органів/органів місцевого самоврядування, поштова кореспонденція, копії документів осіб (паспорта громадян України, картки платника податків) та були підставою для видачі висновків інвалідності, які по даному кримінальному провадженню матимуть значення доказів.

18 листопада 2024 року, на підставі вказаної вище ухвали суду, було проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено, серед іншого: мобільний телефон марки Xiaomi Redmi 13, бірюзового кольору у прозорому чохлі, який належать останній, обладнаний графічним ключем-паролем.

Постановою слідчого СВ ВП № 6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 18 листопада 2024 року, вилучений мобільний телефон визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000105.

Вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Таким чином, беручи до уваги вищевикладене, а також з метою забезпечення збереження речових доказів, суд приходить до висновку, що клопотання слідчого необхідно задовольнити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 167, 168, 170-175 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно виявлене та вилучене 18 листопада 2024 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки Xiaomi Redmi 13, бірюзового кольору у прозорому чохлі, який належать останній, обладнаний графічним ключем-паролем.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1