Справа № 303/4746/25
Провадження № 1-кс/303/1041/25
У Х В А Л А

17 липня 2025 року м. Мукачево

Слідчий суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю: старшого слідчого СВ Мукачівського РУП

ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3

прокурора Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_4

підозрюваної ОСОБА_5

захисника адвоката ОСОБА_6

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області, капітана поліції, ОСОБА_3 , погоджене прокурором Мукачівської окружної прокуратури, ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу тримання під вартою із визначенням застави в розмірі 300 (триста) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, раніше не судимої, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.332 КК України, у кримінальному провадженні №0000036, внесеному до ЄРДР 09.04.2025 року.

у с т а н о в и в:

Старший слідчий СВ Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області, капітан поліції, ОСОБА_3 , 17 липня 2025 року, звернулася до слідчого судді в порядку ст.183 КПК України з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням застави в розмірі 300 (триста) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, відносно ОСОБА_5 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.332 КК України, у кримінальному провадженні №0000036, внесеному до ЄРДР 09.04.2025 року.

Повідомлення про підозру ОСОБА_5 вручено 16.07.2025 року о 09.32 год..

Копія клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з доданими до нього матеріалами, слідчим вручена ОСОБА_5 16 липня 2025 року о 15:50 год., що стверджується її підписом.

Дане клопотання відповідає вимогам ст.ст. 183,184 КПК України.

Клопотання слідчого мотивоване тим, що «слідчим відділом Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000036 від 09.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що відповідно до Указу Президента України №64/2022 затвердженого Законом № 2102-ІХ від 24.02.2022 у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України в Україні введено воєнний стан, який продовжено указами Президента України. Разом з тим, відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», на період дії правового режиму воєнного стану чоловікам - громадянам України, віком від 18 до 60 років, а також жінкам-військовозобов`язаним обмежено виїзд за межі України, крім військовозобов`язаних, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації відповідно до статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше травня місяця 2025 року та місці, у невстановленої органом досудового розслідування особою ( надалі Особа 1) спільно з ОСОБА_7 та ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на організацію незаконного переправлення осіб призовного віку від 18 до 60 років, яким обмежено виїзд за кордон, всупереч обмеженням, встановленим Законом України «Про правовий режим воєнного стану», з корисливих мотивів.

Надалі, Особа 1, підшукала особу, що мала намір незаконно перетнути державний кордон України з метою виїзду до країн Європейського Союзу, а саме: ОСОБА_8 , якому на період дії правового режиму воєнного стану в Україні, обмежено виїзд за межі території України та який погодився сплатити грошові кошти за його незаконне переправлення через державний кордон.

При цьому, в точно не встановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 16.06.2025, Особа 1 в ході телефонної розмови з ОСОБА_8 , пообіцяла організувати його незаконне переправлення через державний кордон України поза пунктами пропуску із країнами Європейського Союзу, поставивши умову надання грошових коштів у розмірі 7000 доларів США у якості винагороди, однак зауважив, що дане переправлення відбуватиметься в обхід встановлених пунктів пропуску, через річку у мілкому місці.

Разом з цим, в ході телефонної розмови Особа 1 надала ОСОБА_8 , пораду щодо необхідності мати з собою під час здійснення незаконного переправлення через державний кордон України, невеликого рюкзака, змінного одягу, грошових коштів у сумі 10 000 гривень для можливого проживання у готелі, після чого надав вказівку прибути 20.06.2025 до населеного пункту Солотвино Тячівського району під привод відпочину на солених озерах Тячівського району та після прибуття підтвердити своє місцезнаходження, де його зустрінуть та у подальшому відвезуть у необхідне місце для його незаконного перетину державного кордону.

Крім того, в ході телефонної розмови Особа 1 повідомила ОСОБА_8 , що грошові кошти у сумі 7000 доларів США, які необхідно буде передати особі, яка за ним приїде.

20.06.2025 близько 14:00 год., ОСОБА_8 за попередньою вказівкою Особи 1, прибув до населеного пункту Солотвино Тячівського району, після чого близько 15:30 год., Особа 1 зателефонувала до ОСОБА_8 , та надала вказівку йти в сторону бази відпочинку « Кароліна», що в н.п. Солотвино та очікувати подальших вказівок.

Після чого, 20.06.2025 близько 20:00 год., Особа 1 зателефонувала до ОСОБА_8 , та повідомила, що на автостоянці біля бази відпочинку «Кароліна» на нього очікує транспортний засіб.

Вийшовши з бази відпочинку до ОСОБА_8 підійшов ОСОБА_7 , який діючи у змові з Особою 1 та ОСОБА_5 , з метою забезпечення подальшого переправлення ОСОБА_8 через державний кордон, надав вказівку останньому сісти до транспортного засобу «Wolksvagen» з реєстраційним номером НОМЕР_1 сірого кольору, де за водійським сидінням знаходився ОСОБА_9 , якого до злочинної діяльності щодо незаконного переправлення ОСОБА_8 , залучив ОСОБА_7 , та який за грошову винагороду повинен здійснити доставку ОСОБА_8 до місця переправлення через державний кордон. При цьому ОСОБА_7 сів на переднє пасажирське сидіння вказаного транспортного засобу, який розпочав рух в сторону н.п. Великий Бичків, Рахівського району.

В ході руху ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , проінструктували ОСОБА_8 щодо лінії його поведінки та правил безпеки під час здійснення його незаконного перетину державного кордону України, запевнивши останнього в успішності його дій.

Крім того, під час маршруту руху Особа 1 неодноразово телефонувала до ОСОБА_7 , з метою уточнення їх місця знаходження, також в ході руху до н.п. В. Бичків Рахівського району було здійснено дві зупинки з метою перевірки ОСОБА_7 , шляхів об`їзду контрольного посту з метою уникнення відповідних перевірок правоохоронними органами.

Після прибуття до н.п. Виликий Бичків Рахівського району ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , надали вказівку ОСОБА_8 виходити з автомобіля та очікувати інших осіб, які забезпечать його подальше переправлення через кордон, при цьому наголосили на необхідності інформування про успішність перетину.

Вийшовши з транспортного засобу на ОСОБА_8 , очікувала ОСОБА_5 після чого вони направились у сторону н.п. Луг Рахівського району та ОСОБА_8 , на виконання вимог ОСОБА_5 , передав останній грошові кошти у загальній сумі 7000 доларів США , яка з даної грошової суми відрахувала 200 доларів США з метою подальшої передачі гр. ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , які очікували неподалік у транспортному засобі «Wolksvagen» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , після чого ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_8 , направились до місця проживання останньої, а саме АДРЕСА_1 .

Прибувши за вищевказаною адресою ОСОБА_5 , повідомила ОСОБА_8 , що через дві години він буде знаходитись у Румунії, та проінструктувала ОСОБА_8 ,. щодо його подальших дій спрямованих на незаконне переправлення через державний кордон, запевнила у його успішності та повідомила, щоб він не хвилювався, надала вказівки щодо дій останнього на території іноземної держави, після чого сказала вимкнути мобільний телефон та належним чином упакувати особисті речі з метою уникнення їх намокання.

Через деякий час до ОСОБА_5 зателефонувала невідома особа та за результатами розмови надала вказівку ОСОБА_8 бігти до лісу та ховатись.

16 липня 2025 року стороною обвинувачення, відповідно до ст.278 КПК України повідомлено про підозру ОСОБА_5 у вчиненні нею кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а саме: організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями, сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів, вчинено за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

Наявність обґрунтованої підозри, повідомленої стороною обвинувачення ОСОБА_5 підтверджується наступними зібраними матеріалами досудового розслідування, а саме: повідомленням про виявлення кримінального правопорушення; протоколом допиту свідка; протоколами впізнання осіб за фотознімками, та іншими зібраними доказами у їх сукупності.

Необхідно підкреслити, що злочин передбачений ч.3 ст.332 КК України є умисним тяжким кваліфікованим злочином, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

У кримінальному провадженні на даний час ще не встановлені всі та не допитані інші особи щодо обставин, що мають доказове значення у даному провадженні, а тому сторона обвинувачення не виключає можливості, що ОСОБА_5 безпосередньо чи за посередництва інших осіб з метою уникнення кримінальної відповідальності буде незаконно впливати на вказаних осіб та інших учасників кримінального провадження, а також вчинить спроби знищити, спотворити речі, що можуть мати доказове значення і якими на даний час не володіє сторона обвинувачення.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

У органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що будь-який інший запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі, не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної ОСОБА_5 .

Застосування до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання не забезпечить належної поведінки підозрюваної, не зменшить наявність вищевказаних ризиків та не зможе перешкодити їх реалізації, оскільки зважаючи на особу підозрюваної вона не може самоорганізуватися для здійснення належного самоконтролю.

Не можливе і застосування до підозрюваного і запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, оскільки на момент повідомлення йому про підозру та звернення до слідчого судді із вказаним клопотанням до органу досудового розслідування не надійшло жодної заяви від осіб, які заслуговують на довіру, про обрання відносно підозрюваного саме такого запобіжного заходу.

Застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, навіть із застосуванням електронних засобів контролю та при забороні підозрюваному цілодобово залишати житло не зможе унеможливити вчинення останнім кримінальних правопорушень (злочинів). Викладене вище унеможливлює застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Єдиним запобіжним заходом, який здатен забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та унеможливить реалізацію викладених вище ризиків є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, з метою запобігання вчинити підозрюваною ОСОБА_5 будь-якої з вищеописаних дій, виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження, а саме обрання їй найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного. При обранні запобіжного заходу, та визначенні застави необхідно врахувати вимоги п.3 ч.5 ст.182 КПК України, та вразі внесення підозрюваним застави прошу покласти на нього обов`язки передбачені вимогами ч.5 ст. 194 КПК України.

Таким чином, з урахуванням характеру та тяжкості діянь, які інкримінуються підозрюваному, обставини вчинення правопорушення, тяжкості покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, сторона обвинувачення вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає меті, з якою він застосовується. Даний запобіжний захід позбавляє можливості підозрюваного перешкодити кримінальному провадженню, ухилитися від органів досудового розслідування та суду, а також мати можливість незаконно впливати на учасників провадження як на стадії досудового розслідування так і під час судового розгляду.

Особливістю вчинення злочинів пов`язаних із незаконним переправленням осіб через державний кордон України (керівництво такими діями, сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів) є можливість їх вчинення і по місцю постійного проживання.

Єдиним запобіжним заходом, який здатен забезпечити виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків та унеможливить реалізацію викладених вище ризиків є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Слід враховувати можливу реакцію суспільства та соціальні наслідки правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 оскільки вчинений злочин викликає особливий суспільний резонанс, а тому перебування підозрюваного під вартою є виправданим та слугує інтересам громади у демократичному суспільстві.

Згідно ч.3 ст. 183 КПК України - слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч.4 ст. 182 КПК України - розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно ч.5 ст.182 КПК України - Розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Крім цього, згідно ч.5 ст.182 КПК України - у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Враховуючи вищевикладене орган досудового слідства не в змозі запобігти вищенаведеним ризикам при застосуванні до підозрюваної ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів.».

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали в повному обсязі, з наведених у ньому підстав та просили обрати відносно підозрюваної ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави в розмірі 300 (триста) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки саме таки розмір застави здатний забезпечити виконання підозрюваною у вчиненні тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків.

При цьому слідчий зазначає, що оголошена ОСОБА_5 підозра у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами. У вчиненні даного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка та фактично проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , українка, громадянка України, раніше не судима. Враховуючи той факт, що ОСОБА_5 вчинила тяжкий злочин, відповідальність за який передбачена у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, не працює, осіб, які б поручились за виконанням підозрюваною покладених на неї обов`язків, які викликають довіру суду не встановлено, тому обрати відносно останньої запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої порука, та домашнього арешту, не надається можливим. Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п.1, п.2, п.3 та п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: ОСОБА_5 , може: 1. переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Злочин, який інкримінується ОСОБА_5 є тяжким і передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк до 9 років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Так, у ст. 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину; 2. незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні. ОСОБА_5 особисто, чи шляхом використання зв`язків у кримінальному середовищі може незаконно впливати на свідків в даному кримінальному провадженні, а також на осіб яких необхідно встановити та допитати в якості свідків у цьому ж кримінальному провадженні з метою дачі, зміни ними показів на її користь. Також ОСОБА_5 будучи на волі матиме можливість застосувати насильство чи інший тиск сам, чи за участі своїх знайомих, до свідків, тобто наявний ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України; При оцінці доведеності даного ризику слід врахувати сам характер кримінального правопорушення, а саме організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вчинене щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів. Так, ОСОБА_5 зможе впливати ще і на понятих, які залучені у кримінальному провадженні при проведенні слідчих дій. Це створює загрозу тиску та підбурювання вказаних осіб до дачі неправдивих показань, або відмови від надання таких; 3. перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме впливати на інших на даний час не встановлених осіб (п.4 ч. 1ст. 177 КПК України), з якими ОСОБА_5 , діяла у змові, і знаходячись на свободі може інформувати та скеровувати дії та показання осіб, які також причетні до його вчинення, однак на даний час не допитані. Крім цього, може підшукувати осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання у кримінальному провадженні; 4. вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Зважаючи на те, що ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення з корисливих мотивів, а тому може продовжити свою злочинну діяльність. Таким чином, підставою застосування до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) та наявність вищевказаних ризиків.

Слідчим додано до матеріалів клопотання копію витягу з ЄРДР за №0000036, від 09.04.2025 року; копію протоколу допиту свідка від 23.06.2025 року, копію протоколу пред`явлення особи для впізнання по фотознімками від 23.06.2025 року, фото таблицю до протоколу, копію протоколу огляду відео із камер спостереження від 25.06.2025 року, копію повідомлення Управління СБУ в Закарпатській області від 07.07.2025 року за №58/5/3-1116, копію протоколу про результати контролю за вчинення злочину у формі спеціального слідчого експерименту від 21.06.2025 року, копію повідомлення ОСОБА_5 про підозру від 16.07.2025 року, копію протоколу допиту підозрюваної ОСОБА_5 від 16.07.2025 року, характерезуючі дані на особу підозрюваної.

Підозрювана ОСОБА_5 у судовому засіданні передала слово своєму захиснику.

Захисник підозрюваної адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання про тримання його підзахисної ОСОБА_5 під вартою, та застосувати до неї більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки вона не має наміру ухилятися від слідства та суду, іншим чином перешкоджати досудовому розслідуванні. У випадку застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив визначити мінімальний розмір застави, посильний для сплати підозрюваною ОСОБА_5 застави відповідно до вимог ст.182 КПК України.

Дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий та прокурор обґрунтовують доводи клопотання, включаючи витяг з ЄРДР щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, заслухавши думку прокурора, позицію підозрюваної та її захисника, слідчий суддя приходить до наступного висновку:

Відповідно до приписів ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі якщо, прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує вимоги пунктів 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з яким обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

В судовому засіданні слідчий та прокурор довели наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого: ч.3 ст.332 КК України, за який може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна та достатніх підстав вважати, що існують ризики: переховування підозрюваної від органу досудового розслідування та суду, вчинити нові злочини.

Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення (злочину) та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК та не підлягає розширеному тлумаченню.

З огляду на те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суду слід враховувати позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182).

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Підставою застосування запобіжних заходів є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінальних правопорушень, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Враховуючи практику Європейського суду та положення ч.1 ст. 178 КПК України, при розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Слідчим та прокурором у клопотанні і судовому засіданні доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 тяжкого злочину з корисливими мотивами, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, що вказує на її нестійкі моральні переконання, не має постійного доходу, а тому існує ризик, що обвинувачена перебуваючи на волі може переховуватися від суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчиняти інші злочини, у зв`язку з чим, жоден з більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України не може запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам передбаченим ст.177 КПК України, а тому підозрюваній ОСОБА_5 слід застосувати міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, в судовому засіданні не здобуто відомостей, які би безумовно свідчили про неможливість тримання підозрюваної ОСОБА_5 під вартою, також в судовому засіданні не отримано відомостей, щодо міцних соціальних зв`язків чи іншого комплексу обставин, які би переважили ризики передбачені ст.177 КПК України.

Отже, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного/обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, слідчий суддя вважає, що наявні підстави для обрання запобіжного заходу - тримання під вартою, альтернативні (більш м`які) запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку підозрюваного, а тому наявна необхідність застосування такої міри запобіжного заходу, як тримання під вартою із визначенням строку у межах шістдесяти днів, відповідно до ч.1 ст.197 КПК України.

Згідно ч.3 ст.183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд зобов`язаний визначити розмір застави достатньої для забезпечення виконання підозрюваним/обвинуваченим обов`язків передбачених цим Кодексом.

Відповідно абз.4 ч.5 ст.182 КПК України, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Враховуючи обставини кримінального провадження, фінансову можливість підозрюваної, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваній ОСОБА_5 заставу враховуючи ч.5 ст.182 КПК України, у 300 (триста) розмірах прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 908400 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста) гривень, 00 копійок, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків.

Крім цього, застосовуючи до обвинуваченої альтернативний запобіжних захід у вигляді застави, який може бути нею внесений у будь-який момент, суд вважає за необхідне відповідно до ст.194 ч.5 КПК України покласти на неї ряд обов`язків.

Керуючись: ст.176-178,182,183,193,194,196,198 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :

Клопотання старшого слідчого СВ Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області, капітана поліції, ОСОБА_3 , погоджене прокурором Мукачівської окружної прокуратури, ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу тримання під вартою із визначенням застави в розмірі 300 (триста) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, відносно ОСОБА_5 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.332 КК України, у кримінальному провадженні №0000036, внесеному до ЄРДР 09.04.2025 року задоволити.

Застосувати до ОСОБА_5 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.332 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, по 14 вересня 2025 року, включно.

Визначити ОСОБА_5 розмір застави, враховуючи ч.5 ст.182 КПК України, в розмірі 300 (триста) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 908400 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста) гривень, 00 копійок.

Роз`яснити підозрюваній, що в разі внесення нею застави у визначеному розмірі вона підлягає звільненню з під варти і з того моменту буде вважатися такою, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення ОСОБА_5 застави, покласти на неї на строк два місяці, до 17.09.2025 року, наступні обов`язки:

1. прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за кожним викликом;

2. не відлучатися із міста фактичного проживання, а саме: Закарпатська область, Рахівський район, смт. Великий Бичків, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3. повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

4. утримуватися від спілкування з свідками у даному кримінальному провадженні.

5. здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та підлягає негайному виконанню органом досудового розслідування.

На ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подано апеляція до Закарпатського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_10