Справа № 214/4400/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2025 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження у м. Кривому Розі кримінальне провадження за № 0000079 від 10.03.2025 року щодо:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей та інших осіб не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

- 28.04.2021 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 186 ч. 2, 185 ч. 3, 185 ч. 2, 70 ч. 1 КК України до позбавлення волі строком 5 роки. На підставі ст. 70 ч. 1 КК України частково приєднати невідбутий строк покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 21.05.2020 року до остаточного відбуття 4 роки 3 місяці позбавлення волі. Звільнений 26.09.2024 Синельниківська ВК Дніпропетровської області, по відбуттю строку покарання;

- 07.04.2025 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 190 ч. 2 КК України до обмеження волі строком 1 рік. На підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнити з іспитовим строком на 1 рік,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 213 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Так, ОСОБА_3 , з березня 2025 року, не будучи зареєстрованим як суб`єкт господарської діяльності та не будучи посадовою особою суб`єкта господарювання, що має право на здійснення операцій з металобрухтом, маючи намір, спрямований на організацію незаконного пункту прийому, схову та збуту металобрухту, на систематичне здійснення діяльності з прийому металобрухту від фізичних осіб, діючи з корисливих мотивів з метою отримання незаконного доходу, в порушення вимог ст. ст. 1, 4, 6, 11 ЗУ «Про металобрухт» (далі - Закон) незаконно організував пункт прийому, схову та збуту металобрухту в приміщенні гаражу № НОМЕР_1 , розташованого в ГБК «Буран» по вул. В. Великого, в Саксаганському районі міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, що перебував у його фактичному володінні, де з березня 2025 року по 02.04.2025 здійснював його незаконний прийом від місцевого населення.

02.04.2025 року приблизно о 10:30 годині ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прийшов до вищевказаного гаражу та здав 10 кг брухту чорного металу, за що отримав від ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 50 гривень.

Крім цього, того ж дня співробітниками поліції в ході проведення санкціонованого обшуку в приміщенні гаражу № НОМЕР_1 в ГБК «Буран» по вул. Володимира Великого в Саксаганському районі міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, в присутності понятих було виявлено та вилучено 437 кілограмів брухту чорних металів, які ОСОБА_3 незаконно прийняв від місцевого населення, платформенні електронні ваги, для визначення маси металобрухту, що приймався останнім, схов якого здійснювався ОСОБА_3 в приміщенні незаконно організованого пункту прийому металобрухту, а саме в приміщенні гаражу № НОМЕР_1 в ГБК «Буран» по вул. Володимира Великого в Саксаганському районі міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Відповідно до положень ст.213 КК України настання кримінальної відповідальності за порушення порядку здійснення заготівлі металобрухту наступає у випадку здійснення заготівлі металобрухту, переробки брухту кольорових і чорних металів фізичними особами без дотримання вимог законодавства щодо державної реєстрації як суб`єкта господарювання, організація незаконних пунктів прийому, схову та збуту металобрухту.

Змістом п.17 ч.7 ст.21 ЗУ «Про ліцензування видів господарської діяльності» внесено зміни до положень ЗУ «Про металобрухт», зокрема виключено в абзаці 12 ст.1 слова «та отримали відповідні ліцензії»; ч. 2 ст. 4 викладено в редакції: «діяльність, пов`язана із заготівлею, переробкою брухту чорних та кольорових металів і його металургійною переробкою, провадиться в порядку, встановленому законодавством».

Відповідно до змісту ст. 1 ЗУ «Про металобрухт» визначено ряд ключових термінів, зокрема: металобрухт непридатні для прямого використання вироби або частини виробів, які за рішенням власника втратили експлуатаційну цінність внаслідок фізичного або морального зносу і містять у собі чорні або кольорові метали чи їх сплави, а також вироби з металу, що мають непоправний брак, залишки чорних і кольорових металів і їх сплавів; операції з металобрухтом переробка, металургійна переробка металобрухту.

Відповідно до ст. 4 ЗУ «Про металобрухт» заготівлю металобрухту здійснюють суб`єкти господарювання. Переробку (надання послуг з переробки) металобрухту здійснюють лише спеціалізовані або спеціалізовані металургійні переробні підприємства. Металургійну переробку металобрухту здійснюють лише спеціалізовані металургійні переробні підприємства. Суб`єкти господарювання, що здійснюють заготівлю металобрухту, мають право згідно із законодавством відкривати приймальні пункти, що здійснюють заготівлю металобрухту. Спеціалізоване або спеціалізоване металургійне переробне підприємство має право згідно із законодавством відкривати приймальні пункти, що здійснюють заготівлю металобрухту, а також створювати відокремлені підрозділи, що здійснюють заготівлю та переробку металобрухту. Приймання металобрухту від фізичних осіб обов`язково оформлюється актом приймання, що є первинним документом обліку металобрухту, в якому зазначаються прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи, вага, вартість та опис металобрухту. Приймання металобрухту від фізичних осіб здійснюється із заповненням розрахункового документа - спрощеної розрахункової квитанції. Заготівля, переробка, металургійна переробка металобрухту фізичними особами забороняються. Приймання металобрухту від суб`єктів господарювання оформлюється актом приймання, в якому зазначаються найменування та ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України або реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи підприємця чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) та місцезнаходження з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань. Порядок приймання, зберігання і методи випробувань металобрухту чорних та кольорових металів встановлюються відповідно до вимог законодавства. Оформлення документів, що засвідчують набуття права власності на металобрухт, та актів приймання металобрухту є обов`язковим. Ці документи повинні знаходитися у власника металобрухту та зберігатися протягом одного року.

Відповідно до ст. 6 ЗУ «Про металобрухт» Оплата купленого у фізичних осіб металобрухту може здійснюватися готівкою через каси суб`єктів господарювання, що здійснюють заготівлю або операції з металобрухтом, у тому числі їхніх приймальних пунктів, або шляхом безготівкового розрахунку відповідно до законодавства, або готівкою при купівлі металобрухту у фізичних осіб фізичними особами підприємцями, або в інший спосіб, передбачений законодавством.

Відповідно до ст. 11 ЗУ «Про металобрухт» суб`єкти господарювання, які здійснюють заготівлю металобрухту та операції з металобрухтом ведуть бухгалтерський та оперативний облік заготівлі металобрухту та операцій з металобрухтом, а також статистичну звітність згідно із законодавством

Умисні дії ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кваліфіковано за ч. 1 ст. 213 КК України за ознаками: здійснення заготівлі металобрухту фізичними особами без дотримання вимог законодавства щодо державної реєстрації як суб`єкта господарювання, організація незаконних пунктів прийому, схову та збуту металобрухту.

Обвинувальний акт щодо ОСОБА_3 про обвинувачення у вчиненні ним кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.213 КК України, який затверджений 16 травня 2025 року процесуальним керівником прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_5 , надійшов до суду із клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Окрім того, згідно з заявою ОСОБА_3 від 16 травня 2025 року щодо визнання ним своєї винуватості, згоди із встановленням досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, складеної за участі його захисника адвоката ОСОБА_6 , обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.213 КК України та погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами викладеними в обвинувальному акті.

Також, ОСОБА_3 ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку та погодився на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні (Т.1, а.с.10).

Враховуючи викладене вище, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт щодо вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.213 КК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами ч.2 ст.381 КПК України.

У відповідності до положень ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Так, відповідно до положень ч.2 ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.213 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , є кримінальним проступком.

Частинами 1 та 2 ст.382 КПК України визначено, що суд у п`ятиденний строк з дня отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку невідкладно вивчає його та додані до нього матеріали і ухвалює вирок, який повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду, та в якому за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього письмові докази, які, відповідно до положень ст.ст.85, 86 КК України, є належними та допустимими, приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковано за ч.1 ст.213 КК України, як здійснення заготівлі металобрухту фізичними особами без дотримання вимог законодавства щодо державної реєстрації як суб`єкта господарювання, організація незаконних пунктів прийому, схову та збуту металобрухту.

При призначенні покарання суд, у відповідності до положень ст.ст.65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, зокрема, відомості, які характеризують особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Відповідно до ч.1 ст.66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому є щире каяття.

Обставин, відповідно до ст.67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченому, не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_3 по відношенню до інкримінованого йому кримінального проступку підпадає під дію ч.1 ст.19 КК України.( Т.2, а.с. 82).

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального проступку, особу обвинуваченого, який не працює, раніше судимий (Т2 а.с. 83-87), на обліку в КП «Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР» у лікаря психіатра знаходився під наглядом з 2001 року з приводу «Розумової відсталості в ступені легкої дебільності», з 2012 року за медичною допомогою до лікаря психіатра не звертався, (Т.2 а.с. 82), звертався до КП «Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР» за медичною допомогою до лікаря нарколога з 12.12.2005 року по 20.08.2010 року з приводу «Вживання алкоголю зі шкідливими наслідками» (Т.2 а.с. 81).

При призначенні покарання суд враховує, що у ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» закріплено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі «Ізмайлов проти росії» (рішення від 16.10.2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Також, у справах «Бакланов проти росії» (рішення від 09.06.2005 року) та «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.02.2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним».

Крім того, відповідно до ст.ст.50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_3 покарання за вчинення інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.213 КК України, у виді обмеження волі однак із застосуванням ст.75 КК України, без ізоляції від суспільства, та покладенням обов`язків відповідно до ст. 76 КК України.

При цьому, остаточну міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно визначити на підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07.04.2025 року, більш суворим покаранням призначеним даним вироком.

Суд, переконаний, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Підстав для застосування до обвинуваченого положень ст.69 КК України, судом не встановлено.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 на момент ухвалення вироку не обраний і підстав для його обрання судом не встановлено.

Питання речових доказів судом вирішується в порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.368-371, 370, 373, 374, 381-382 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 213 КК України.

Призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання за ч.1 ст. 213 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07.04.2025 року, більш суворим покаранням призначеним даним вироком, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування основного покарання у виді обмеження волі з випробуванням строком на 1 (один ) рік.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч. 3 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази:

- брухт та відходи чорних металів у кількості 437 (чотириста тридцять сім) кілограмів, передані на відповідне зберігання ТОВ «Нова-Грейн», що розташоване за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Гірничорятувальна, 19- звернути в дохід держави. (Т.2 а.с. 62,63);

- електронні ваги, які були опечатані до спец. Пакету НПУ з біркою ХТН А463414, які зберігаються в камері схову ВП №4 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області звернути в дохід держави.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Відповідно до ч.1 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст.381, 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1