Справа №504/1520/25
Провадження №1-кс/504/296/25
Доброславський районний суд Одеської області
УХВАЛА

14.07.2025с-ще Доброслав

Слідчий суддя Доброславського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваної ОСОБА_5 , -

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 5 с-ще. Доброслав, в режимі відеоконференції, клопотання прокурора Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_6 , про продовження строку дії застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладенням відповідних процесуальних обов`язків, у межах кримінального провадження № 0000061, внесеному до ЄРДР 07.03.2025 в межах якого складений обвинувальний акт, і 01 липня 2025 року направлений до Пересипського районного суду м. Одеси, відносно обвинуваченої:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженки м. Одеса Одеської області, українки за національністю,

громадянки України, з середньою освітою,

одружену, має двох малолітніх дітей,

не працевлаштовану,

зареєстровану за адресою:

АДРЕСА_1 ,

та фактично мешкаючу за адресою:

АДРЕСА_2 , раніше не судиму,-

який пред`явлено обвинувачення у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Доброславського районного суду Одеської області надійшло клопотання прокурора Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_6 , про продовження строку дії застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладенням відповідних процесуальних обов`язків, у межах кримінального провадження № 0000061, внесеному до ЄРДР 07.03.2025 в межах якого складений обвинувальний акт, і 01 липня 2025 року направлений до Пересипського районного суду м. Одеси, відносно обвинуваченої ОСОБА_5 .

Клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_5 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», переслідуючи прямий умисел, направлений на порушення встановленого законом порядку обігу наркотичних засобів, керуючись корисливим мотивом, із метою особистого збагачення, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 20.03.2025, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, незаконно придбала кристалічну речовину білого кольору, що містить в собі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, яку у подальшому зберігала при собі із метою збуту.

Надалі, у порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 №60/95-ВР із подальшими змінами та доповненнями, Постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» із подальшими змінами та доповненнями, 20.03.2025 у період часу з 16 години 21 хвилин до 18 години 26 хвилин, ОСОБА_5 перебуваючи біля багатоповерхового будинку який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Марсельська, 29, переслідуючи мету незаконного збагачення, за 1000 гривень незаконного збула ОСОБА_7 кристалічну речовину білого кольору, яка містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, - PVP, кількісний вміст PVP становить 0,830 г.

Окрім цього, ОСОБА_5 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», переслідуючи прямий умисел, направлений на порушення встановленого законом порядку обігу наркотичних засобів, керуючись корисливим мотивом, із метою особистого збагачення, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 14.04.2025, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, незаконно придбала кристалічну речовину бежевого кольору, що містить в собі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, яку у подальшому зберігала при собі із метою збуту.

Надалі, у порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 №60/95-ВР із подальшими змінами та доповненнями, Постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» із подальшими змінами та доповненнями, 14.04.2025 у період часу з 17 години 55 хвилин до 19 години 04 хвилин, ОСОБА_5 перебуваючи біля багатоповерхового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , переслідуючи мету незаконного збагачення, за 1000 гривень збула ОСОБА_7 один прозорий полімерний зіп-пакет з кристалічною речовиною бежевого кольору всередині, яка згідно з експрес-тестом IDT 9000 є особливо небезпечною психотропною речовиною.

Також, не пізніше 14 квітня 2025 року, більш точну дату та час в ході проведення слідства встановити не надалось можливим, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел спрямований на незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 у невстановлений слідством час, але не пізніше 14 квітня 2025 року, придбала для власного вживання прозорий, полімерний пакет із кристалічною речовиною бежевого кольору, яка містила особливу небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено та почала зберігати її при собі в кишені одягу для власного вживання, без мети збуту.

В подальшому, 14 квітня 2025 року під час затримання о 19 годині 40 хвилин під час затримання в порядку статті 208 КПК України, біля багатоповерхового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , у ОСОБА_5 виявлено та вилучено прозорий, полімерний пакет із кристалічною речовиною коричневого кольору, яка є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено PVP (1-феніл 2-піролідин 1-іл-пентан-он), кількісний вміст PVP становить 1,202 г.

Окрім цього, у невстановлену слідством дату та час, але не пізніше 14 квітня 2025 року, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел спрямований на незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , у невстановлений час, але не пізніше 14 квітня 2025 року, придбала для власного вживання речовину, яка містила особливу небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено та почала зберігати за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_2 , для власного вживання без мети збуту.

В подальшому, 14 квітня 2025 року в період часу з 20 години 11 хвилин по 20 годину 46 хвилин під час проведення невідкладного обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_2 , виявлено та вилучено нашарування речовин темно-коричневого кольору на внутрішніх поверхнях трьох скляних колб від лампочок, на внутрішніх поверхнях двох скляних предметів, на внутрішніх поверхнях скляної трубки, яка вставлена в полімерну трубку, на внутрішній поверхні скляної трубки, на внутрішній поверхні полімерної кришки, на внутрішній поверхні металевого предмета, який знаходився в паперовому згортку, містять особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин- 1-іл-пентан-1-он), нашарування речовини білого кольору на поверхнях наданих на експертизу вагів, містять особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), порошкоподібна речовина світло-бежевого кольору, у пакеті, містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), нашарування речовини білого кольору на внутрішніх поверхнях наданих на експертизу семи пакетів, містять особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин- 1-іл-пентан-1-он), загальна кількість PVP (1-феніл-2-піролідин- 1-іл-пентан-1-он) складає 0,21545 грам.

Інкриміновані обвинуваченій кримінальні правопорушення кваліфіковані державою за частиною 2 статті 307 КК України, - незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечних психотропних речовин, що відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, а також за частиною 1 статті 309 КК України, незаконне придбання, зберігання, перевезення наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту, що відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

15.04.2025 року ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

30.04.2025 ОСОБА_5 повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України.

26.06.2025 ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри за ч.2 ст. 307, ч.1 ст. 309 КК України.

16.04.2025 року слідчим суддею Комінтернівського районного суду Одеської області ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 діб, а саме до 15.06.2025 року, з можливістю внесення застави в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 60560 гривень, яку внесено 29.05.2025, а ОСОБА_5 звільнена з під варти.

Згідно ухвали суду, у разі внесення застави, ОСОБА_5 , підлягає негайному звільненню з під-варти.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави ОСОБА_5 буде вважатися такою, до якої застосовано захід у вигляді застави із застосуванням наступних обов`язків:

1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована, проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні та іншими особами з приводу обставин вчиненого нею кримінального правопорушення;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади (Головного управління ДМС в Одеській області, адреса: м. Одеса, вул. Преображенська, 44) свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Вказані обов`язки в разі внесення застави покладаються на ОСОБА_5 з моменту внесення застави, у розмірі визначеному судом і до 15.06.2025.

10 червня 2025 року керівником Доброславської окружної прокуратури Одеської області строк досудового розслідування продовжено до трьох місяців, тобто до 15.07.2025.

11 червня 2025 року Доброславським районним судом продовжено строк покладених на підозрюваного обов`язків до 15 липня 2025.

01 липня 2025 року Обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України направлено до Пересипського районного суду міста Одеси.

Підготовче засідання по справі призначено на 16.07.2025.

З урахуванням ч. 6 ст. 199 КПК України у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

В судовому засіданні прокурор доводи свого клопотання підтримав повністю послався на те, що в теперішній час існують обгрунтовані ризики:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду;

- незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

- вчинити нові кримінальні правопорушення та/або продовжити свою злочинну діяльність.

Тому в судовому засіданні прокурора просив слідчого суддю Продовжити строк дії покладених на обвинувачену ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 60 діб, а саме:

1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована, проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні та іншими особами з приводу обставин вчиненого нею кримінального правопорушення;

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_8 не погодилась, вказала, що фактично прокурор просить покласти на обвинувачену обов`язки щодо явки до невизначеного кола осіб. Зокрема адвокат вказала, що досудове розслідування вже завершено, справа перебуває в Пересипському районному суді м. Одеси на розгляді, і тому покладення на її підзахисну обов`язку явки до слідчого є надмірним тягарем.

Обвинувачена погодилась зі своїм захисником.

Перевіривши та дослідивши надані матеріали до клопотання, заслухавши думки учасників процесу, суд вважає, що подане прокурором клопотання підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, спробам знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, спробам незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадження, спробам перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, спробам вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Вимогами ч. 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

На стадії досудового розслідування слідчий суддя наділений лише повноваженнями на перевірку обґрунтованості підозри, яка за своїм змістом до процедури висунення обвинувачення в порядку, передбаченому КПК України, на стадії досудового розслідування є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення, повідомлення про яке складається на певному етапі досудового розслідування, коли є підстави для формулювання підозри (ч. 1 ст. 276 КПК України). Повідомлення про підозру персоніфікує кримінальне провадження, є юридичним фактом, що породжує виникнення кримінальних процесуальних правовідносин, та етапом, з якого починає реалізовуватися кримінальна відповідальність.

При вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу оцінці судом підлягають наявність та/або продовження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК. Ризиком у контексті кримінального провадження є певний ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) буде здійснювати відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Слідчий суддя враховує, що підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України, є обґрунтованою та підтверджується наступними доказами: протоколом прийняття заяви від ОСОБА_7 від 06.03.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 07.03.2025; протоколом вручення грошових коштів від 20.03.2025; протоколом огляду грошових коштів від 20.03.2025; протоколом огляду закупника та вручення грошових купюр від 20.03.2025; висновком експерта судової експертизи наркотичних засобів №СЕ-19/116-25/7097-НЗПРАП від 26.03.2025; протоколом вручення грошових коштів від 14.04.2025; протоколом огляду грошових коштів від 14.04.2025; протоколом огляду закупника та вручення грошових купюр від 14.04.2025; протоколом огляду місця події від 14.04.2025; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочинів в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 від 14.04.2025; протоколом проведення обшуку від 14.04.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 15.04.2025; протоколом огляду речей та документів, а саме: мобільного телефону марки Redmi Note10 Pro, від 15.04.2025; повідомленням про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст.307 КК України від 15.04.2025; протоколом допиту підозрюваної ОСОБА_5 від 15.04.2025; висновком експерта судової експертизи наркотичних засобів №СЕ-19/116-25/9537-НЗПРАП від 24.04.2025; висновком експерта судової експертизи наркотичних засобів №СЕ-19/116-25/9659-НЗПРАП від 25.04.2025; висновком експерта судової експертизи наркотичних засобів №СЕ-19/116-25/9468-НЗПРАП від 28.04.2025; висновком експерта судової експертизи наркотичних засобів №СЕ-19/116-25/9480-НЗПРАП від 28.04.2025; повідомленням про нову підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст.307, ч. 1 ст. 309 КК України від 30.04.2025; протоколом допиту підозрюваної ОСОБА_5 від 30.04.2025; висновком експерта судової експертизи наркотичних засобів №СЕ-19/116-25/11078-НЗПРАП від 26.05.2025; іншими доказами у їх сукупності, які зібрані у ході досудового розслідування та надані слідчому судді для огляду в судовому засіданні.

На думку слідчого судді надані докази свідчать про причетність ОСОБА_5 до зазначених кримінальних правопорушень, і такі є переконливими для суду, тому слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначає, що причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінальних правопорушень, обвинувачення (підозра) у яких їй пред`явлена (повідомлена), є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, як от продовження процесуальних обов`язків.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що підозра є обґрунтованою на даному етапі.

Обгрунтованість підозри не втратила своє актуальність і на теперішній час.

При вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу оцінці судом підлягають наявність та/або продовження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певний ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) буде здійснювати відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особи підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Суд звертає увагу на те, що КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії обвинуваченого кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК.

Стосовно ризику втечі особи, практика ЄСПЛ виходить з того, що якщо тяжкість покарання, якому може бути підданий підозрюваний, можна законно розглядати, як таку, що може спонукати його до втечі.

Для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно враховувати наявність інших обставин, а саме: характеристики особи, її моральний облік, місце проживання, професію, прибуток, сімейних зв`язків, будь-яких зв`язків з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Також, ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

При вирішенні питання про ризики, слідчий суддя враховує те, що пані ОСОБА_5 є громадянкою України, має малолітніх дітей, не працевлаштована, не судима раніше, не має психічних та важких захворювань, на даний час обвинувачується у вчинені тяжкого злочину та кримінального проступку, за які у сукупності законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Вказані обставини свідчать про те, що підозрювана хоча і має певні соціальні зв`язкі, проте вони не є такими, що можуть запобігти вказаному прокурору ризик.

Зокрема обвинувачена, будучи обізнаною про ступінь тяжкості інкримінованих їй злочинів та покарання, яке загрожує в разі визнання винуватою, може здійснити спроби переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміновані злочини.

Крім того, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України підозрювана має об`єктивну можливість безперешкодно покинути територію України, оскільки не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, має малолітніх дітей.

За таких обставин, суд першої інстанції вважає, що ризик втечі не можна вважати недоведеним.

Отже цей ризик існує та обгрунтований.

Ризик незаконного впливу на свідків у певному кримінальному провадженні обумовлюється тим, що відповідно до передбаченої КПК процедури показання свідків отримуються спочатку на стадії досудового розслідування шляхом їх допиту слідчим чи прокурором, а згодом після направлення обвинувального акту до суду такі показання отримуються та перевіряються на стадії судового розгляду шляхом безпосереднього допиту особи в судовому засіданні (статті 23, 224, 352 КПК).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК.

Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК), оскільки жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Тобто ризик впливу на свідків існує аж до моменту безпосереднього надання під час судового розгляду показань свідками, тому заборона спілкуватися з певними особами як наслідок можливості ймовірного впливу на них це об`єктивна необхідність забезпечення показань учасників кримінального провадження, які мають доказову силу.

Слідчий суддя погоджується з тим, що перебуваючи на свободі, та не маючи процесуальних обмежень (обов`язків) як запобіжників, обвинувачена матиме змогу незаконно впливати на свідків, схиляючи їх до надання неправдивих показань з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Отже, цей ризик не виглядає не переконливим.

Оцінюючи ризик, що обвинувачена може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, слідчий суддя знаходить такий ризик обгрунтованим, оскільки в силу характеру кримінальних правопорушень, обвинувачена, не обов`язково, але все ж таки, може мати спільників вчинення кримінальних правопорушень, яких вона може повідомити про факт викриття злочинів, можливої спільної злочинної діяльності, повідомити про відомі їй обставини, які стали їй відомі в ході досудового розслідування, тим більше, матеріали кримінального провадження, вочевидь, відкриті стороні захисту.

Слідчий суддя вважає такий ризик наявним.

Ризик вчинення нового кримінального правопорушення.

Слідчий суддя безумовно приймає до уваги позицію ЄСПЛ у справі «Александр Макаров проти росії».

Водночас, слідчий суддя вважає, що відсутність у обвинуваченої відповідних засобів на існування та життєзабезпечення як себе так і малолітніх дітей, з урахуванням даних, що обвинувачена, можливо, здійснювала збут наркотичної речовини, може вказувати на певний ступінь ризику вчинення нею нового злочину.

Слідчий суддя серйозно приймає до уваги, що пані ОСОБА_5 обвинувачується у вчинені злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, які набувають усе більших масштабів i стають серйозним соціальним чинником, який негативно впливає на життя, здоров`я та благополуччя людей.

Отже цей ризик не голослівний.

Ризики не змінили свою актуальність з часу застосування запобіжного заходу і є актуальними на теперішній час.

Підстав для зміни обов`язків в межах запобіжного заходу на більш м`які на даному етапі слідчим суддею не встановлено.

Слідчий суддя погоджується зі стороною захисту, що запропоновані прокурором обмеження (обов`язки) щодо явки до слідчого, повідомлення слідчого, перебувають за межами стадії кримінального провадження, досудове розслідування завершено, і тому встановлення обмежень обвинуваченій, щодо явки до слідчого, повідомлення слідчого про зміну проживання, роботи тощо, не можуть бути покладені слідчим суддею на обвинувачену.

Строк дії запобіжного заходу, з урахуванням встановлених слідчим суддею обставин, слід встановити до 13 серпня 2025 року включно, що, на переконання слідчого судді буде достатнім для вирішення питання можливості призначення обвинувального акту до судового розгляду чи його повернення прокурору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176, 177, 178,179, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_6 , про продовження строку дії застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладенням відповідних процесуальних обов`язків, у межах кримінального провадження № 0000061, внесеному до ЄРДР 07.03.2025 в межах якого складений обвинувальний акт, і 01 липня 2025 року направлений до Пересипського районного суду м. Одеси, відносно обвинуваченої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити частково.

Продовжити обвинуваченій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком до 13.08.2025, наступні процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до прокурора або суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована, проживає чи перебуває, без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, місця роботи;

- утримуватись від спілкуватися з свідками та іншими учасниками кримінального провадження з приводу обставин вчинених кримінальних правопорушень.

Строк дії ухвали встановити до 13.08.2025.

Роз`яснити обвинуваченій, що в разі невиконання покладених на неї процесуальних обов`язків, до неї можуть бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення у розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму працездатних осіб.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Суддя ОСОБА_1