Справа № 201/6368/25
Провадження 1-кс/201/2396/2025
УХВАЛА

Іменем України

23 травня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Соборного районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого в ОВС 2 відділення слідчого відділу 3 управління ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях старшого капітана юстиції ОСОБА_3 , погоджене начальником Новопсковського відділу Старобільської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000191 від 15.03.2024 року, за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернулася до суду з клопотанням, погодженим прокурором, про арешт майна підозрюваної.

Клопотання мотивовано тим, що слідчим відділом 3 управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000191, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.03.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що здійснюючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_5 , приблизно в січні 2023 року (більш точну дату та час досудовим розслідуванням встановити не виявилось можливим), будучи громадянкою України, перебуваючи на тимчасово окупованій території селища Айдар (смт Новопсков) Старобільського району Луганської області, діючи зі своїх особистих мотивів та бажання, погоджуючись на пропозицію представників окупаційної адміністрації держави-агресора російської федерації та представників незаконних збройних формувань так званої «луганської народної республіки», умисно, добровільно зайняла посаду так званого «начальника відділення Новопсковського району державної установи Луганської народної республіки «багатофункціональний центр надання державних та муніципальних послуг», тобто зайняла посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у добровільному зайнятті громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційній адміністрації держави-агресора, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

У зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації, воєнним станом в Україні, захопленням селища Айдар (смт Новопсков) Старобільського району Луганської області та проведенням бойових дій, беручи до уваги те, що існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на тимчасово окупованій території України та обґрунтовану неможливість вручити повістку про виклик особи, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, в газеті «Урядовий кур`єр» №43 (7968) від 27.02.2025 року, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора 27.02.2025 опубліковано повістку про виклик особи ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 09 год. 00 хв. 03.03.2025 року, 04.03.2025 року, 05.03.2025 року за зазначеною в повістці адресою для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні за №0000191 від 15.03.2024 року, отримання письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, допиту в якості підозрюваної тощо.

Жодного разу у призначений час громадянка України ОСОБА_5 у призначене місце не з`явилася, про неможливість та причини неприбуття не повідомила.

06.03.2025 року слідчим за погодженням із прокурором, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, у відповідності та у спосіб, передбачений діючим кримінальним процесуальним законодавством України (опубліковано повідомлення про підозру на веб-сайті Офісу Генерального прокурора від 12.04.2025 та в газеті «Урядовий кур`єр» №482 (7973) від 06.03.2025 року, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження) ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку смт. Новопсков Новопсковського району Луганської області, громадянку України, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , не є депутатом, стосовно якої 08.08.2024 року до Васильківського районного суду Дніпропетровської області направлено обвинувальний акт за ч. 5 ст. 111-1 КК України повідомлено про підозру у добровільному зайнятті громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Таким чином, 06.03.2025 року у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , набула статусу підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 зареєстровані:

- земельна ділянка, кадастровий номер :03:002:0756 площею 0,1434 га за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 33;

- житловий будинок загальною площею 65,6 за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 33.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, санкцією якої передбачене покарання у вигляді конфіскації майна, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України для конфіскації майна як виду покарання, виникла необхідність у накладенні арешту на майно, яке перебуває у власності підозрюваної ОСОБА_5 .

Слідчий у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд клопотання без її участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом.

На підставі ч. 4 ст. 163 КПК України неприбуття за судовим викликом особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, без поважних причин або неповідомлення нею про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду клопотання.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування кримінального провадження за допомогою технічного засобу не здійснювалося.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та матеріали, додані до нього, дійшов наступних висновків.

Як свідчать матеріали клопотання, слідчим відділом 3 управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000191, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.03.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

З матеріалів клопотання вбачається, що 06.03.2025 року у даному кримінальному провадженні громадянці України ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 зареєстровані:

- земельна ділянка, кадастровий номер :03:002:0756 площею 0,1434 га за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 33;

- житловий будинок загальною площею 65,6 за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 33.(а.с.18-20)

У зв`язку з тим, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, санкцією якої передбачене покарання у вигляді конфіскації майна, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України для конфіскації майна як виду покарання, виникла необхідність у накладенні арешту на майно, яке перебуває у власності підозрюваної ОСОБА_5 .

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання (п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України).

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна (ч. 5 ст. 170 КПК України).

Вказана норма передбачає можливість накладення арешту на майно підозрюваного щодо якого здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

Санкція ч. 5 ст. 111-1 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

Окрім того, згідно з п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Пунктами 4, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу). У положеннях пункту 4 цієї ж статті йдеться про те, що у разі задоволення клопотання слідчий суд, застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна, суд зобов`язаний застосовувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, санкцією якої передбачене покарання у виді конфіскації майна.

Надані слідчим матеріали підтверджують необхідність накладення арешту на майно підозрюваної ОСОБА_5 . На цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

З урахуванням викладеного, підлягає задоволенню клопотання про накладення арешту на майно, яке належить підозрюваній ОСОБА_5 , шляхом заборони розпоряджатись та відчужувати його на час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження № 0000191 від 15.03.2024 року з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання (п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України).

Частиною 12 ст. 170 КПК України передбачена заборона використання житлового приміщення особам, які на законних підставах проживають у такому житловому приміщенні, не допускається.

Отже в силу ч.12 ст. 170 КПК України клопотання в частині заборони користування вищевказаним нерухомим майном, а саме житловим будинком не підлягає задоволенню.

Відтак клопотання слідчого слід задовольнити частково.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 168-169, 170-173 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, яке належить на праві власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, а саме на:

- земельна ділянка, кадастровий номер :03:002:0756 площею 0,1434 га за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 33, шляхом заборони розпоряджатися, користуватися та відчужувати вказане нерухоме майно на час досудового розслідування та судового розгляду у кримінальному провадженні № 0000191 від 15.03.2024 року;

- житловий будинок загальною площею 65,6 за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 33, шляхом заборони розпоряджатися та відчужувати вказане нерухоме майно на час досудового розслідування та судового розгляду у кримінальному провадженні № 0000191 від 15.03.2024 року.

Зобов`язати уповноважений орган реєстрації прав на нерухоме майно внести відповідні відомості про арешт майна до Державного реєстру речових прав на нерухоме майна та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

В решті клопотання відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню на всій території України. Відповідно до ч. 1 ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя ОСОБА_1