Єдиний унікальний номер 205/464/25
Номер провадження 1-в/205/163/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2025 року м. Дніпро

Новокодацький районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про приведення вироку у відповідність до чинного законодавства, та декриміналізації вчиненого ним діяння.

В С Т А Н О В И В:

До Новокодацького районного суду міста Дніпра надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 , в якій він просить звільнити його від покарання у зв`язку з набуттям чинності Законом України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" № 3886-IX від 18.07.2024 року та декриміналізації вчиненого ним діяння.

Засуджений ОСОБА_4 подав заяву, в якій просив розглядати клопотання про звільнення від покарання без його участі.

Суд, вивчивши доводи заяви, дослідивши матеріали особової справи засудженого, вислухавши думку прокурора який відніс вирішення питання на розсуд суду, приходить до наступних висновків.

Встановлено, що засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання в ДУ «Дніпровська виправна колонія (№89)» за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 30.10.2024 року яким він засуджений за ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст.70, ст. 71 КК України до покарання у виді 2 (двох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Крім того, ОСОБА_4 засуджено вироком Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 29.11.2016 року за ч. 2 ст. 185 до покарання у вигляді двох років позбавлення волі. У відповідності зі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 2 років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Так, за вказаним вироком ОСОБА_4 визнано винуватим у тому що він в ніч з 23 вересня 2016 року на 24 вересня 2016 року викрав майно потерпілого на суму 2735 гривень 70 копійок.

Крім того, ОСОБА_4 засуджено вироком Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 02.11.2017 року ч.3 ст.185, ч.2 ст.289, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у вигляді 5(п`яти) років та 6 (шести) місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.

Так, за вказаним вироком ОСОБА_4 визнано винуватим у тому що він 10 лютого 2017 року викрав майно потерпілого на суму 2053,39 гривень.

Крім того, ОСОБА_4 засуджено вироком Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 16.04.2024 року за ч.2 ст.185, ст.71 КК України до покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Так, за вказаним вироком ОСОБА_4 визнано винуватим у тому що він 26.11.2020 року викрав майно потерпілого на суму 3614,53 грн; 15.08.2020 року викрав майно потерпілого на суму 2853,19 грн.

На час, до якого відносяться діяння, за вчинення яких засуджено ОСОБА_4 , положення ч. 1 ст. 51 КУпАП діяли в редакції Закону № 1449-VI від 04.06.2009, згідно з якими було встановлено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

З 09.08.2024 набув чинності Закон України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" № 3886-IX від 18.07.2024 (далі Закон № 3886-ІХ).

Цим Законом статтю 51 КУпАП викладено в новій редакції, якою збільшено розміру неоподаткованого мінімуму доходів громадян, який застосовується для визначення кваліфікації відповідних діянь як адміністративного правопорушення.

При цьому, суд враховуючи правовий висновок Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного суд, який мітиться у Постанові від 07.10.2024 року у справ № 278/1566/21, виходить з того, що Закон № 3886-ІХ є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння для діянь, предметом посягання яких було майно на суму, що не перевищує двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року. Відповідно до підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік», яким встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб на 01.01.2016 року в сумі 1378 грн. Таким чином, відповідно до Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX вартість викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК, у 2016 році становила 1378 грн.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», яким встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб на 01.01.2017 року в сумі 1600 грн. Таким чином, відповідно до Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX вартість викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК, у 2017 році становила 1600 грн.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», яким встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб на 01.01.2020 року в сумі 2102 грн. Таким чином, відповідно до Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX вартість викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК, у 2020 році становила 2102 грн.

Проте, вартість майна, у викрадені якого визнано винуватим ОСОБА_4 , згідно з вироком Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 29.11.2016 року, становить 2735,70 грн., а від так, перевищує суму два неоподаткованих мінімумів доходів громадян, встановлених на день вчинення засудженим інкримінованого йому діяння.

Вартість майна, у викрадені якого визнано винуватим ОСОБА_4 , згідно з вироком Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 02.11.2017 року, становить 2053,39 грн., а від так, перевищує суму два неоподаткованих мінімумів доходів громадян, встановлених на день вчинення засудженим інкримінованого йому діяння.

Вартість майна, у викрадені якого визнано винуватим ОСОБА_4 , згідно з вироком Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 16.04.2024 року, становить 3614,53 грн.; 2853,19 грн., а від так, перевищує суму два неоподаткованих мінімумів доходів громадян, встановлених на день вчинення засудженим інкримінованого йому діяння.

Суд звертає увагу що, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX (далі - Закон № 3886-IX) внесені зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), зокрема до ст. 51 КУпАП, якими змінено в бік збільшення (до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян) поріг відмежування адміністративної та кримінальної відповідальності за викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Тобто, зазначені зміни стосуються кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185, 190 та 191 КК.

Разом з тим, оскільки ОСОБА_4 серед іншого засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та вищевказаний Закон про кримінальну відповідальність не розповсюджується на вказану статтю закону України про кримінальну відповідальність, суд не знаходить матеріальних підстав для застосування положень ч. 2 ст. 74 КК.

Таким чином, суд приходиться до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання та звільнення засудженого від покарання призначеного, у зв`язку з усуненням законом карності діяння, за яке він був засуджений так, як він серед іншого вчинив крадіжку майна на суму, що перевищує два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян, а тому і звільненню від покарання не підлягає.

На підставі наведеного та керуючись ст.58 Конституції України, ст.5, ч.2 ст.74 КК України, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024 року, ст.ст. 369, 372, 537, 539 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про звільнення від призначеного покарання у зв`язку з усуненням законом карності діяння, за яке він був засуджений - відмовити.

Копію ухвали невідкладно направити адміністрації Державної установи «Дніпровська виправна колонія (№89) для ознайомлення засудженого та негайного виконання.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом семи днів з дня її постановлення шляхом подання апеляційної скарги до судової палати по кримінальним справам Дніпровського апеляційного суду через Новокодацький районний суд міста Дніпра.

Суддя: ОСОБА_5