Справа № 136/960/25
провадження № 1-кп/136/73/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" липня 2025 р. м.Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні, в залі суду міста Липовець обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000054 від 04.03.2025, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 155, ч. 1 ст. 301-1 КК України

за участю сторін кримінального провадження

з боку обвинувачення

прокурора ОСОБА_4 ,

з боку захисту

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

26.05.2025 на розгляд Липовецького районного суду Вінницької області надійшов обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 155, ч. 1 ст. 301-1 КК України.

Ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області від 02.06.2025 вказане кримінальне провадження було призначене до судового розгляду.

У судовому засіданні прокурор оголосив клопотання про продовження строків застосування раніше обраного стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло в якому він проживає з 23:00 год. до 06:00, мотивуючи тим, що ухвалою судді Липовецького районного суду Вінницької області від 02.06.2025 стосовно ОСОБА_3 було продовжено запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з покладенням відповідно до п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язків, строком на 60 діб, тобто до 31.07.2025, водночас під час судового розгляду продовжують мати місце наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були встановлені ухвалою суду про застосування запобіжного заходу.

Обвинувачений та його захисник не заперечували щодо задоволення клопотання про продовження застосування запобіжного заходу, у вигляді домашнього арешту.

Вирішуючи клопотання ініційоване прокурором щодо продовження раніше застосованого запобіжного заходу стосовно обвинуваченого, суд виходить з наступного.

Ухвалою слідчого судді Липовецького районного суду Вінницької області від 06.03.2025 у справі № 136/411/25 до ОСОБА_3 було застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби з 23:00 по 07:00 до 04.05.2025 року, який продовжено ухвалою слідчого судді від 02.05.2025 до 04.06.2025 та ухвалою судді по даному кримінальному провадженні від 02.06.2025 до 31.07.2025 включно.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Вирішуючи питання про продовження строку дії раніше обраного запобіжного заходу суд враховує висновки Європейського суду з прав людини, що ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Зі змісту клопотання та наведених у ньому доказів на підтвердження обставин, що дають підстави обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення, обвинувального акту, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. ч. 1 ст. 155 та ч. 1 ст. 301-1 КК України.

Суд вважає, що прокурором доведено, що ризики, які стали підставою для обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України продовжують мати місце і в обґрунтування продовження застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_3 покладається необхідність запобігання його спробам: переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Так, інкриміноване підозрюваному кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 301-1 КК України є тяжким злочином, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 2 до 6 років. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для обвинуваченого переховуватися від суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

При встановленні наявності ризику впливу на потерпілих та свідків, слід врахувати встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні.

Згідно з ч. 4 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на

стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

За таких обставин ризик впливу на потерпілих та свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від потерпілих та свідків і дослідження їх судом.

Разом з цим станом на теперішній час продовжує мати місце достатня вірогідність того, що обвинувачений ОСОБА_3 може впливати на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні, шляхом їх вмовляння та підкупу з метою подальшого спонукання їх до перекручування або спотворення обставин, які їм відомі, зміни їх показань у суді, оскільки вони всі фактично місцеві жителі одного села, знають один одного.

На підставі викладеного суд вважає виправданою необхідність продовження строку застосування раніше обраного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний період доби, оскільки ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу не зменшились і на переконання суду наразі більш м`який запобіжний захід не зможе в повній мірі запобігти вказаним ризикам та забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та забезпечити виконання належної процесуальної поведінки.

З урахуванням зазначеного, суд задовольняє клопотання прокурора.

Керуючись ст.ст. 131, 177, 181, 193-196, 331, 372, 392-395 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , у період з 23:00 год. до 06:00 год. на 60 днів, тобто до 13.09.2025 включно.

Відповідно до п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- прибувати до прокурора та суду за кожною вимогою;

- не відлучатися без необхідності із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає та перебуває, без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з потерпілою та свідками у кримінальному провадженні.

Копію ухвали суду передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, як особи, яка перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.

Суддя ОСОБА_6