В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" липня 2025 р. Справа № 596/937/25

Провадження № 1-кп/596/216/2025

Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря

судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Гусятинського районного суду Тернопільської області в селищі Гусятин у порядку спрощеного провадження кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000050 від 24 травня 2025 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Васильківці, Гусятинського району, Тернопільської області, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, вдівця, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Судом визнано доведеним, що 23 травня 2025 року, приблизно о 11 год. 20 хв., в будинку за місцем проживання ОСОБА_3 , перебували ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель с. Сухостав, Чортківського району, Тернопільської області та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , житель с. Крогулець, Чортківського району, Тернопільської області.

Надалі між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 виникла словесна суперечка на побутовому грунті. В ході словесного конфлікту у останнього виник злочинний умисел на завдання ударів по тілу ОСОБА_4 та спричинення йому фізичного болю.

Реалізуючи свої злочинні наміри, спрямовані на нанесення ударів ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, обвинувачений ОСОБА_3 умисно кулаком правої руки наніс два удари в ділянку грудей та голови, один удар правою ногою в ділянку лівої ноги потерпілого. Внаслідок вказаних ударів ОСОБА_4 , відчув фізичний біль, проте, тілесні ушкодження на його тілі, не утворились. Через деякий час конфлікт завершився.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за частиною 1 статті 126 Кримінального кодексу України, як умисне завдання удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.

Всі вищенаведені обставини не оспорюються учасниками судового провадження.

Аналізуючи викладене, суд вважає, що органом досудового розслідування правильно кваліфіковано дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.1 ст.126 КК України, тобто, як умисне завдання удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.

Обвинувальний акт в кримінальному провадженні № 0000050 від 24 травня 2025 року стосовно ОСОБА_3 надійшов до суду із клопотанням прокурора ОСОБА_6 про розгляд у спрощеному порядку відповідно до положень ч. 1 ст. 302 КПК України, оскільки ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, не оспорював встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з судовим розглядом обвинувального акта за його відсутності та відсутності його захисника - адвоката ОСОБА_7 відповідно до ст.ст.381,382 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Обвинувачений ОСОБА_3 , за участю захисника - адвоката ОСОБА_7 , надав письмову заяву, у якій зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, беззаперечно визнає в повному обсязі, вважає, що досудовим розслідуванням обставини вчинення кримінального проступку встановлено в повному обсязі та не оспорює їх. Крім цього, у вказаній заяві зазначив, що його згода на судовий розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без його участі та участі його захисника є добровільною, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 126 КК України, приймаючи до уваги заяву останнього, заяву потерпілого ОСОБА_4 , відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, суд доходить до висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381,382 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

З урахуванням наведеного, вивчивши матеріали обвинувального акту та кримінального провадження № 0000050 від 24 травня 2025 року, суд дійшов висновку, що подія кримінального проступку мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, знайшла своє підтвердження і доведена повністю поза розумним сумнівом та правильно кваліфіковано дії обвинуваченого за ч.1 ст.126 КК України, як умисне завдання удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.

Відповідно до ст. ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст.65 КК України, враховує ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком, наявність обставини, яка пом`якшує покарання обвинуваченого - щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він за місцем проживання характеризується позитивно. У психіатричному та наркологічному кабінетах КНП «Гусятинська КЛ» під спостереженням не перебуває.

Водночас, суд звертає увагу на те, що мета покарання, зокрема, виправлення засуджених та запобігання вчиненню ними нових кримінальних правопорушень, може бути досягнута лише тоді, коли кримінальне покарання буде для засудженого важким, але у той же час реальним щодо його виконання.

За таких обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання в виді штрафу у межах, встановленої санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України, за якою він обвинувачується, і яка передбачає відповідальність за вчинений проступок.

Таку міру суд вважає достатньою не тільки для покарання ОСОБА_3 за вчинене протиправне діяння, а й для його виправлення.

Речові докази по справі відсутні.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовувався.

Керуючись ст. 368, 370, 371, 373-376, 381,382, 395 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 30 (тридцять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень у дохід Держави.

Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 381, 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Гусятинський районний суд Тернопільської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його отримання.

Вирок суду, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Гусятинського районного суду

Тернопільської області ОСОБА_1