Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________
Провадження № 1-кп/490/418/2025
У Х В А Л А

16 червня 2025 року

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі : головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участі прокурора - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальне провадження № 0001339 про обвинувачення

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Миколаєві, є громадянином України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 15 - частиною 4 статті 185 Кримінального Кодексу України

В С Т А Н О В И В :

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.

1. Прокурор просила про відкладення розгляду кримінального провадження для надання стороні обвинувачення можливості встановити місце перебування обвинуваченого та забезпечити його явку у судове засідання.

2. Обвинувачений у судове засідання не з`явився.

Він сповіщався про час та місце розгляду справи та судом йому роз`яснювалось право висловити заперечення проти закриття провадження у справі, проте скористатись цим правом обвинувачений не побажав.

Встановлені судом обставин із посиланням на докази

1. Органами досудового розслідування та публічним обвинуваченням ОСОБА_5 звинувачений у вчиненні кримінального правопорушення під час дії воєнного стану за таких обставин.

Так, 05.10.2023 близько 14:00 год., ОСОБА_5 перебував у приміщені магазину «Аврора», що належить ТОВ «Вигідна покупка», розташованому за адресою: Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. 6-та Слобідська, 11-А/1, де у нього виник злочинний корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме товару, належного ТОВ «Вигідна покупка».

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, під час дії воєнного стану на території України, з корисливих мотивів, пересуваючись по торгівельній залі повз стелажі з технікою, в тому числі із освітлювальними пристроями, ОСОБА_5 усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх караність, скориставшись тим, що його злочинні дії були не помітні для оточуючих, підійшов та взяв зі стелажу упаковку із світлодіодним ліхтариком марки та моделі «Nanotex T-04», вартістю 156,67 гривень і поклав його до кишені сумки, з якою був останній.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, під час дії воєнного стану на території України, з корисливих мотивів, ОСОБА_5 пересуваючись по торгівельній залі повз стелажі з електронними приладами, підійшов до вказаного вище стелажу з товарами та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх караність, скориставшись тим, що його злочинні дії були не помітні для оточуючих, взяв зі стелажу коробку із портативним зарядним пристроєм марки та моделі «KLGO KP-21», потужністю 20000 mAh, вартістю 588,00 гривень, яку сховав під верхній одяг.

Доводячи до завершення свій злочинний умисел ОСОБА_5 , утримуючи викрадене при собі, оминаючи касову зону та не сплативши за обраний ним товар, загальною вартістю 744,67 гривень, попрямував на вихід з приміщення магазину «Аврора», тим самим виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак, з причин, які не залежали від його волі, не зміг розпорядитись викраденим майном на власний розсуд, у зв`язку з тим, що був затриманий співробітником охорони магазину.

Вказані дії органами досудового розслідування та публічним обвинуваченням кваліфіковані за частиною 2 статті 15 частиною 4 статті 185 Кримінального Кодексу України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, у період воєнного стану.

Положення закону, якими керувався суд під час постановлення ухвали.

Щодо суті питання про закриття кримінального провадження

І……Відповідальність за діяння, що є предметом розгляду в межах цього кримінального провадження, є врегульованою таким чином.

1. Частина 1 статті 185 Кримінального Кодексу України встановлює кримінальну відповідальність за

Таємне викрадення чужого майна (крадіжку)

Частина 2 статті 185 Кримінального Кодексу України встановлює кримінальну відповідальність за

Таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно …

Частина 4 статті 185 Кримінального Кодексу України встановлює кримінальну відповідальність за

Таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену … в умовах воєнного … стану

2. Стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення /в редакції Закону України № 1449-VI від 04 червня 2009 року, що діяла на момент вчинення злочину обвинуваченим/ передбачала адміністративну відповідальність за вчинення, зокрема, крадіжки майна, вартість якого на момент вчинення правопорушення не перевищувала 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким у статтю 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення були внесені зміни.

Відповідно до статті 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення /в редакції Закону України № 3886-ІХ від 09 серпня 2024 року адміністративна відповідальність за вчинення крадіжки настає у разі, якщо вартість її предмету /вилученого майна/ на момент вчинення правопорушення не перевищувала 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян..

3. Об`єднана Палата Касаційного Кримінального Суду у Постанові від 07 жовтня 2024 року у справі № 278/1566/21 зробив такі висновки про застосування відповідних частин статей 185, 190, 191 КК з урахуванням положень Закону № 3886-IX

-Закон № 3886-IX, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП.

-Зміни, внесені Законом № 3886-IX, мають зворотну дію в часі.

-У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозд. 1 розд. ХХ та пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розд. IV Податкового кодексу України.

-Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом № 3886?IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.

ІІ……Відповідно до пункту 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового Кодексу України

Якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до підпункту 169.1.1. пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового Кодексу України

сума податкової соціальної пільги встановлюється у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» з 1 січня цього року прожитковий мінімум для працездатної особи встановлювався у сумі 2.684 грн.

Щодо можливості розгляду питання про закриття провадження за відсутності обвинуваченого.

1. Відповідно до статті 8 Кримінального Процесуального Кодексу України

Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

/частина 1/

Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

/частина 2/

2. Відповідно до статті 2 Кримінального Процесуального Кодексу України

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

При цьому Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 31 серпня 2022 року у справі № 756/10060/17 розтлумачив, що

Послідовність викладення в диспозиції [цієї] правової норми наведених вище завдань дає підстави для висновку, що застосування належної юридичної процедури є не самоціллю, а важливою умовою досягнення результатів кримінального судочинства, визначених законодавцем як пріоритетні, захисту особи, суспільства та держави від злочинних посягань, охорони прав і свобод людини, забезпечення оперативного й ефективного розкриття кримінальних правопорушень і справедливого судового розгляду.

3. Відповідно до Резолюції Комітету Міністрів Ради Європи (75)11 від 19 січня 1973 року «Про критерії, які регламентують розгляд, що проводиться у відсутність обвинуваченого» Розгляд може бути проведений у відсутності обвинуваченого за таких умов:

-своєчасного повідомлення особи про проведення розгляду і надання йому достатнього часу для підготовки захисту;

-наявності підтвердження про фактичне отримання такого повідомлення;

-проведення розгляду в загальному порядку і наданні захисту права втручатися в цей процес;

-забезпечення надання особі судового рішення, прийнятого за наслідками розгляду, і обчислення термінів на оскарження з моменту вручення такого рішення;

-надання особі права на оскарження судового рішення;

-забезпечення права особи на повторне проведення розгляду в загальному порядку, якщо його відсутність була викликана наявністю поважних причин, про які він не міг повідомити уповноважені органи.

4. Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 132 Кримінального Процесуального Кодексу України

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, [зокрема] що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

Під час вирішення питання про наявність підстав для подальшого розгляду цього кримінального провадження

1. Станом на 2023 рік вартість майна, крадіжка якого утворює склад кримінального правопорушення, має перевищувати 2.684 грн.

Вартість же майна, про спробу вилучення якого ОСОБА_5 05 жовтня 2023 року йдеться в обвинувальному акті, цієї суми не досягає.

2. Вийти за межі висунутого обвинувачення, зокрема, в частині вартості викраденого майна, суд в силу процитованих вище приписів статті 337 Кримінального Процесуального Кодексу України не вправі.

3. У надісланому ОСОБА_5 повідомленні йому було роз`яснено, що він має право заперечувати проти закриття провадження у справі, а також що у разі його неявки у судове засідання та ненаправлення ним заперечень у визначений судом строк суд вважатиме, що проти закриття провадження у справі у зв`язку із декриміналізацією вказаного в обвинувальному акті діяння він не заперечує.

Таке дозволяє прийти до висновку про те, що обвинувачений шляхом неявки до суду висловив свою позицію у справи, яка полягає ні в чому іншому, як у тому, що він не заперечує проти закриття провадження у справі в зв`язку з декриміналізацією вказаного в обвинувальному акті діяння.

Відповідно до процитованих вище приписів частини 3 статті 4792 Кримінального Процесуального Кодексу України за такого провадження у цій справі слід закрити, що унеможливлює подальший розгляд цього кримінального провадження.

Під час вирішення питання про можливість закриття кримінального провадження за відсутності обвинуваченого

ОСОБА_6 …Вирішуючи питання про наявність необхідних умов для розгляду справи за відсутності обвинуваченого, суд відзначає таке.

1. В цьому випадку обвинувачений був своєчасно повідомленим про час та місце розгляду питання про закриття провадження у справі.

2. Як доведено вище, в цьому випадку закриття провадження у справі відповідає позиції обвинуваченого.

3. Далі, питання про закриття провадження у справі було розглянуте у відкритому судовому засіданні у загальному порядку.

При цьому про час та місце проведення судового засідання обвинувачений був повідомлений у встановленому законом порядку, отже - мав можливість «втрутитись» у процес судового розгляду та своєю позицією впливати на судове рішення.

4. Далі, обвинуваченому буде надано судове рішення по суті розглянутого питання, та він буде мати можливість його оскаржити у встановленому порядку, зокрема - із використанням засобів зв`язку.

Таке доводить, що в цьому випадку судом дотримані усі вимоги щодо забезпечення справедливого розгляду справи за відсутності обвинуваченого.

ІІ……Приймаючи рішення про закриття провадження у справі за відсутності обвинуваченого, суд враховує й таке.

1. Ця справа перебуває в провадженні суду з жовтня 2023 року; протягом цього періоду обвинувачений у судові засідання не з`являвся, рухом кримінального провадження не цікавився.

2. В цьому випадку будь-які підстави для твердження про наявності в його діях складу кримінального правопорушення є відсутніми, адже такі твердження не відповідають вимогам кримінального закону.

Відповідно ж до процитованих приписів пункту 1 частини 3 статті 132 Кримінального Процесуального Кодексу України за таких обставин застосування до нього заходів примусу є відсутніми.

Таке доводить, що в цьому випадку суд вжив усі можливі заходи для забезпечення явки обвинуваченого у судове засідання.

ІІІ……Суд враховує й таке.

1. Розгляд справи за відсутності обвинуваченого в обставинах, що склались в межах цього кримінального провадження, дійсно прямо законом не передбачений.

2. В той же розгляд справи за відсутності обвинуваченого, як доведено вище, відповідає міжнародним стандартам справедливого судового розгляду та не призведе до порушення його /обвинуваченого/ прав.

3. За таких обставин навіть якщо пристати на позицію про те, ніби в умовах цього кримінального провадження розгляд справи за відсутності обвинуваченого є порушенням певної процедури, таке порушення матиме наслідком забезпечення інтересів ефективного судового провадження, а також визначення навіть для потерпілої належної процедури захисту її прав.

4. Продовження ж здійснення кримінального провадження за таких обставин призведе лише до безпідставного затягування вирішення питань кримінального судочинства та безпідставного й беззмістовного продовження судового розгляду без реальної можливості його завершення задля самого лише формального дотримання процедури.

Наведене у сукупності дозволяє в умовах цього кримінального провадження вирішити питання про закриття провадження у справі за відсутності обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 369-372; 376 Кримінального Процесуального Кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 15 - частиною 4 статті 185 Кримінального Кодексу України закрити.

Ухвала може бути оскарженою до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд міста Миколаєва протягом 7 днів.

Головуючий суддя = ОСОБА_7 =