Справа № 357/5509/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2025 року слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту в кримінальному провадженні № 0000693 від 18.03.2025, за ознаками скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ч.1 ст.263, ч.4 ст.296 КК України, щодо підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мелаурі Самтредіа Республіки Грузія, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні трьох неповнолітніх дітей, фізичної особи-підприємця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

У С Т А Н О В И В:

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.

До слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту в кримінальному провадженні № 0000693 від 18.03.2025, за ознаками скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ч.1 ст.263, ч.4 ст.296 КК України щодо підозрюваного ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що всупереч вимогам законодавства України, ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що не має передбаченого законом дозволу на придбання та зберігання вогнепальної зброї та бойових припасів, за невстановлених обставин, часу, місці та даті, у невстановлений спосіб придбав вогнепальну зброю: а саме бойовий пістолет (невстановленої моделі) та не менше 4 бойових пістолетних патронів калібру 9 x l8 мм до самозарядної вогнепальної зброї під патрон калібру 9 x l8 мм, що виготовлена саморобним способом або способом переробки.

Усвідомлюючи, що вказані предмети є вогнепальною зброєю та бойовими припасами, всупереч встановленому Законом порядку, ОСОБА_5 незаконно без передбаченого законом дозволу їх зберігав до 11 години 04 хвилини 18 березня 2025 року та використав, для спричинення потерпілому ОСОБА_6 тілесних ушкоджень у виді ушкодження лівої стегнової вени та правої передньої великої гомілкової артерії, переломів лівої стегнової кістки та правої великої гомілкової кістки, ран на нижніх кінцівках.

Крім того, 18 березня 2025 року, близько 11 години, ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_7 , перебуваючи в торгово-розважальному центрі «Вега» за адресою: Київська обл., м Біла Церква, вул.Героїв Небесної Сотні, 2А, зайшли до приміщення спортивного залу «Atlant Spоrt», що розташований на 4-му поверсі вказаного торгово-розважального центру.

Близько 11 години 04 хвилини, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , перебуваючи у приміщенні спортивного залу підійшли до ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , які тренувались. ОСОБА_7 запропонував ОСОБА_9 відійти в іншу частину спортивного зала та поспілкуватись, щоб їм ніхто не заважав, на що останній погодився, а ОСОБА_8 та ОСОБА_10 залишились на місці. У вказаний час між ОСОБА_8 та ОСОБА_11 розпочалась розмова, в ході якої ОСОБА_5 спровокував конфлікт з останнім, прагнучі показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитись за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству та державі. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 в присутності сторонніх осіб, які також перебували в спортивному залі, висловлював нецензурну лайку на адресу ОСОБА_6 .

Продовжуючи свої хуліганські дії, ОСОБА_5 , не реагуючи на присутніх осіб, які в цей час перебували у вищевказаному спортивному залі, з особливою зухвалістю, яка виразилася в нахабному поводженні, протиставлячи себе оточуючим та суспільству, проявляючи свою зверхність, дістав та привів в бойову готовність самозарядну вогнепальну зброю під патрон калібру 9 x l8 мм, який заздалегідь приготував, взявши із собою та здійснив у потерпілого ОСОБА_12 не менше 4 прицільних пострілів, в наслідок чого потерпілий ОСОБА_6 від отриманих тілесних ушкоджень впав на підлогу.

Протиправними діями ОСОБА_5 грубо порушено громадський порядок та спокій громадян, а потерпілому ОСОБА_6 завдано тяжких тілесних ушкоджень.

Крім того, 18 березня 2025 року, близько 11 години, ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_7 , перебуваючи в торгово-розважальному центрі «Вега», за адресою: Київська обл., М. Біла Церква, вул. Героїв Небесної Сотні, 2А, зайшли до приміщення спортивного залу «Atlant Sport», що розташований на 4-му поверсі вказаного торгово-розважального центру.

Того ж дня, приблизно об 11 годині 04 хвилини, ОСОБА_7 та ОСОБА_13 , перебуваючи у приміщенні спортивного залу, підійшли до ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , які тренувались. ОСОБА_7 запропонував ОСОБА_9 відійти та поспілкуватись, щоб їм ніхто не заважав, на що останній погодився, а ОСОБА_5 та ОСОБА_6 залишились на місці. У вказаний час між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 розпочалась розмова, в ході якої ОСОБА_5 спровокував конфлікт з останнім, під час якого у ОСОБА_5 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , діючи умисно ,усвідомлюючи протиправність своїх дій та передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, діючи з метою заподіяння тілесних ушкоджень останньому, тримаючи у руці самозарядну вогнепальну зброю під патрон калібру 9 х 18 мм ,умисно здійснив у потерпілого ОСОБА_6 не менше 4 пострілів з вказаної вогнепальної зброї, в наслідок чого потерпілий ОСОБА_6 від отриманих тілесних ушкоджень впав на підлогу.

Внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_5 потерпілому завдано тілесних ушкоджень у виді ушкодження лівої стегнової вени та правої передньої великої гомілкової артерії, переломів лівої стегнової кістки та правої великої гомілкової кістки, ран на нижніх кінцівках, що відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя в момент заподіяння.

18.03.2025 ОСОБА_5 затримано за підозрою у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

19.03.2025 ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ч.1 ст.263, ч.4 ст.296 КК України.

20.03.2025 ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

06.05.2025 ОСОБА_5 вручено зміну раніше повідомленої підозри у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ч.1 ст.263, ч.4 ст.296 КК України.

06.05.2025 ОСОБА_5 змінено запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ч.1 ст.263, ч.4 ст.296 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Водночас, на даний час не відпали та продовжують існувати у тому самому обсязі ризики, передбачені пп.1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, які були враховані слідчим суддею при обранні запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_5

06.05.2025 в порядку ст.290 КПК України прокурором в кримінальному провадженні повідомлено про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування стороні захисту, а отже з цього часу строки досудового розслідування є зупиненими.

З урахуванням всіх встановлених обставин, обсягу та складності матеріалів кримінального провадження, з якими стороні захисту належить ознайомитись, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного під час виконання вимог ст.290 КПК України, забезпечення виконання цілей кримінального провадження та дотримання прав підозрюваного, прокурор вважає можливим продовжити строк дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту на 60 днів.

Позиція учасників судового розгляду.

Прокурор в судовому засіданні просив продовжити строк дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту в певний період доби, посилався на наявність обґрунтованої підозри, ризиків, передбачених пп. 1,2,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України та неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Захисник та підозрюваний в судовому засіданні заперечували проти задоволення вказаного клопотання, вважали, що застосування більш м`якого запобіжного заходу зможе забезпечити дієвість кримінального провадження та виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Мотиви, з яких виходив слідчий суддя при постановленні ухвали та правове обґрунтування рішення.

СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000693 від 18.03.2025, за ознаками скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ч.1 ст.263, ч.4 ст.296 КК України.

Ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20.03.2025 щодо підозрюваного ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 16.05.2025, без визначення розміру застави, з утриманням підозрюваного у ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06.05.2025 клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту задоволено.

Змінено щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати житло, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 23 години 00 хвилин до 05 години 00 хвилин наступного дня, строком до 16 травня 2025 року включно за виключенням прослідування до укриття цивільного захисту із покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

06.05.2025 підозрюваному ОСОБА_5 та його захиснику адвокату ОСОБА_4 було повідомлено про завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів, до яких надано доступ з 07.05.2025.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ).

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У відповідності до ч.6 ст.181 КПК України, у разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.199 цього Кодексу.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, слідчий суддя враховує таке.

Згідно з рішеннями ЄСПЛ у справах «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити злочин.

У справах «Феррарі-Браво проти Італії», «Мюррей проти Сполученого Королівства», «Чеботарь проти Молдови» ЄСПЛ зазначив, що для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення. При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування і на даному етапі провадження суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчинені кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.

19.03.2025 ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ч.1 ст.263, ч.4 ст.296 КК України.

06.05.2025 ОСОБА_5 вручено зміну раніше повідомленої підозри у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ч.1 ст.263, ч.4 ст.296 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 (з урахуванням зміни) у скоєнні вказаних кримінальних правопорушень на цій стадії кримінального провадження підтверджується доданими до клопотання матеріалами, а саме: витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, рапортами, протоколом огляду місця події від 18.03.2025, протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 18.03.2025, протоколом огляду документів від 18.03.2025, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 18.03.2025, протоколом огляду приміщення від 18.03.2025, протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 18.03.2025, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.03.2025, протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 18.03.2025, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.03.2025, протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 19.03.2025, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.03.2025, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 18.03.2025, протоколом допиту свідка ОСОБА_18 від 19.03.2025, протоколом допиту свідка ОСОБА_19 від 19.03.2025, протоколом допиту свідка ОСОБА_20 від 19.03.2025, протоколами проведення слідчих експериментів від 19.03.2025 та 23.04.2025, які в своїй сукупності підтверджують можливу причетність саме ОСОБА_5 до скоєння вищезазначених кримінальних правопорушень.

З огляду на викладене, оцінивши сукупність і вагомість наявних на цій стадії провадження доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для вирішення питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя вважає, що вони доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у скоєнні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ч.1 ст.263, ч.4 ст.296 КК України, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити ці правопорушення.

Разом з тим слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до положень ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Аналізуючи обставини, які підлягають врахуванню при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу відповідно до положень ст.178 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про доведеність існування ризиків, передбачених п.п. 1,3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Надаючи оцінку ступеню ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні тяжких кримінальних правопорушень, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 8 років. Усвідомлення можливості настання вказаних вкрай несприятливих для ОСОБА_5 наслідків може спонукати його змінювати місце проживання, переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

При наданні оцінки ступеню ризику, передбаченого п.2 ч.1 ст. 177 КПК України, суд вважає доводи захисту в цій частині слушними, що такий ризик, як знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення втратив свою актуальність, оскільки у кримінальному провадженні зібрані під час досудового розслідування докази вже визнані прокурором (слідчим) достатніми для складання обвинувального акту, так як 06.05.2025 підозрюваному ОСОБА_5 та його захиснику адвокату ОСОБА_4 було повідомлено про завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів, до яких надано доступ з 07.05.2025. З цих підстав, при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу слідчий суддя цей ризик не враховує.

Оцінюючи ступінь ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя виходить з тих обставин, що показання свідків мають суттєве значення для цього кримінального провадження. При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно, шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України). Тобто, ризик впливу на свідків, існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й в подальшому на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Щодо можливого незаконного впливу підозрюваного на потерпілого, про що зазначено в клопотанні прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу, то на втрату актуальності цього ризику наголошував слідчий суддя при постановленні ухвали про зміну запобіжного заходу від 06.05.2025.

Ризик вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, на який посилається прокурор у клопотанні про продовження строку дії запобіжного заходу, слідчий суддя не враховує, оскільки такий ризик виключений слідчим суддею при обранні підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою - 20.03.2025.

Окрім цього, під час розгляду клопотання про продовження строку запобіжного заходу, слідчий суддя бере до уваги, що підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Мелаурі Самтредіа Республіки Грузія, громадянин України, з повною загальною середньою освітою, одружений, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , фізична особа-підприємець, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

Отже, підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання та утримує трьох неповнолітніх дітей.

При цьому, з моменту зміни запобіжного заходу підозрюваний виконував покладені на нього обов`язки, з`являвся до органу досудового розслідування для проведення слідчих та процесуальних дій за його участі, визнав винуватість у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях.

Таким чином, слідчим суддею встановлено наявність обґрунтованої підозри у скоєнні підозрюваним інкримінованих йому кримінальних правопорушень, а також наявність ризиків, передбачених пп.1,3 ч.1 ст.177 КПК України.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу, необхідного для запобігання існуючим ризикам, слідчий суддя враховує таке.

Відповідно до ч.1,2 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ст.196 КПК України, в ухвалі про застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, зазначаються конкретні обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України, що покладаються на підозрюваного, обвинуваченого, та у випадках, встановлених КПК України, строк, на який їх покладено.

Частиною 3 ст.176 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

З огляду на викладене, враховуючи тяжкість інкримінованих злочинів, спосіб їх скоєння та наслідки, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, конкретні обставини кримінального провадження та характер інкримінованих йому дій, дані про особу підозрюваного, а саме: його вік, стан здоров`я, соціальні зв`язки, спосіб життя взагалі, слідчий суддя дійшов висновку про наявність достатніх правових підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт, оскільки стороною обвинувачення не доведено, що запобігти існуючим ризикам, окрім як застосуванням запобіжного заходу у виді домашнього арешту в певний період доби, неможливо.

Положеннями ст.179 КПК України передбачено, що особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Згідно з ч.7 ст.194 КПК України обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців.

Таким чином, слідчий суддя, вважає, що, незважаючи на підозру у скоєнні тяжких злочинів та передбачене за них покарання, вірогідність ухилення підозрюваного від виконання процесуальних обов`язків не є надто високою, у зв`язку з чим до нього може бути застосований інший, більш м`який запобіжний захід, а саме особисте зобов`язання з покладенням певних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, що зможе запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам та забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і належної процесуальної поведінки. Саме такий запобіжний захід, на думку слідчого судді, буде відповідати тяжкості кримінальних правопорушень та даним про особу підозрюваного, а також буде пропорційним тим ризикам, які об`єктивно існують.

Окрім того, 06.05.2025 в порядку ст.290 КПК України прокурором в кримінальному провадженні повідомлено про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування стороні захисту.

Відповідно до ч.5 ст.219 КПК України строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строк досудового розслідування.

Отже, станом на 07.05.2025 до закінчення строку досудового розслідування залишилось 13 (тринадцять) днів, тому слідчий суддя при визначенні строку дії покладених на підозрюваного обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, вважає можливим встановити їх строком на 1 (один) місяць, в межах строку досудового розслідування, який не перевищує 13 (тринадцяти) днів, з моменту закінчення ознайомлення підозрюваним та стороною захисту з матеріалами кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-179, 183, 193-196, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту в кримінальному провадженні № 0000693 від 18.03.2025, за ознаками скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ч.1 ст.263, ч.4 ст.296 КК України щодо підозрюваного ОСОБА_5 відмовити.

Обрати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 строком на 1 (один) місяць, в межах строку досудового розслідування, який не перевищує 13 (тринадцяти) днів, з моменту закінчення ознайомлення підозрюваним та стороною захисту з матеріалами кримінального провадження, такі процесуальні обов`язки:

1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

2) не відлучатися із Київської області та міста Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на нього процесуальних обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням покладених обов`язків покласти на слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_24 .

Копію ухвали про обрання запобіжного заходу негайно вручити учасникам процесу після її проголошення.

Відповідно до ст.205 КПК України ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 21.05.2025 о 08 год. 30 хв.

Суддя: ОСОБА_1