Єдиний унікальний номер справи 181/1175/20
Провадження № 1-кп/185/66/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2025 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглядаючи в період воєнного стану у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.368, ч.1 ст.366 КК України, -

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисників адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 (дистанційно),

обвинуваченого ОСОБА_3 (дистанційно), -

В С Т А Н О В И В :

11.12.2024 року в провадження вказаного вище складу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшов вищевказаний обвинувальний акт після задоволення заяви захисника про відвід судді.

Ухвалою суду від 11.12.2024 року було призначено підготовче судове засідання, в підготовче судове засідання викликані сторони кримінального провадження.

В підготовче судове засідання з`явився прокурор; обвинувачений, захисник ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_6 приймають участь дистанційно.

02.12.2024 року захисником ОСОБА_6 подане письмове клопотання про повернення обвинувального акту прокурору у зв`язку з невідповідністю вимогам ч.2 ст.291 КПК України /т.6 а.п.40-47/. В обґрунтування вимог захисником зазначено, що в обвинувальному акті:

- відсутня інформація про анкетні відомості викривача (п.3-1 ч.2 ст.291 КПК України),

- відсутня інформація про розмір пропонованої винагороди викривачу (п.8-1 ч.2 ст.291 КПК України),

- відсутня інформація про розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням (п.7 ч.2 ст.291 КПК України),

- відсутня інформація про підстави застосування заходів кримінально-правого характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими (п.7-1 ч.2 ст.291 КПК України);

- відсутній виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення (п.5 ч.2 ст.291 КПК України).

ОСОБА_3 висунуто обвинувачення у вчиненні зокрема корупційного злочину. В обвинувальному акті вказано на наявність в кримінальному провадженні викривача: ОСОБА_7 , представника СФГ «Кондратюк», яка звернулась з заявою про злочин. Відомості про викривача обвинувальний акт не містить. В обвинувальному акті зазначено, що на користь обвинуваченого СФГ «Кондартюк» були перераховані грошові кошти у розмірі 250 000 грн., таким чином є очевидним наявність шкоди для даної особи. Проте обвинувальний акт не містить відомостей про розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисники ОСОБА_5 , ОСОБА_6 підтримали письмове клопотання захисника ОСОБА_6 про повернення обвинувального акту прокурору, наполягали на його задоволенні.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні просить відмовити в клопотанні захисника про повернення обвинувального акту прокурору, вважає, що під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги КПК України, підстав для повернення йому обвинувального акту прокурор не вбачає. Сторона захисту навмисно вводить суд в оману, спотворюючи обставини кримінального провадження. В обґрунтування повернення обвинувального акту, сторона захисту долучила заяву ОСОБА_7 про те, що вона надає кошти, для документування протиправної діяльності ОСОБА_3 , викриття його протиправної діяльності. В той же час, обвинувачений ОСОБА_3 та його захисники навмисно приховали від суду окрему заяву ОСОБА_7 від 26.06.2019 про повідомлення правоохоронний орган про скоєння злочину саме ОСОБА_3 . Після надходження заяви, повідомлення про скоєння злочину, обов`язково вносяться відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Станом на 26.06.2019 в КПК України не було поняття «викривача». Кримінальне провадженням №0000403 було внесене до ЄРДР 26.06.2019. В КПК 17.10.2019 були внесені зміни, на підставі Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про запобігання корупції» щодо викривачів корупції. Особа, за її бажанням, може набути статус «викривача» лише коли така особа звернулась до правоохоронних органів із заявою або повідомленням про корупційне кримінальне правопорушення до органу досудового розслідування станом на 17.10.2019. Після внесення змін до КПК України з наведених вище підстав, законодавцем не було зобов`язано сторону обвинувачення по кримінальним провадженням вже розпочатим в корупційній сфері в обов`язковому порядку всіх заявників визнавати «викривача», та повідомляти про це Національне агентство з питань запобігання корупції, без їх власного бажання та волевиявлення заявників. Враховуючи положення Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про запобігання корупції» щодо викривачів корупції, то обов`язковою вимогою до викривачів - це бажання особи набути такого статусу у виді «викривача» з метою отримання матеріальної вигоди для себе за факт повідомлення, надання інформації про скоєння або готування вчинення корупційного злочину, з подальшим внесення відомостей про таку особу до реєстру викривачів та отримання певних гарантій від держави для осіб, які повідомили про факт скоєння корупційного злочину. ОСОБА_7 після набуття змін 17.10.2019 до КПК не заявляла клопотання про визнання її «викривачем». В межах кримінального провадження ОСОБА_7 було роз`яснено про зміни в КПК України, що стосувались поняття «викривача». Відповідно до заяви ОСОБА_7 від 20.11.2020 вона не забажала набути статус «викривача», а бажала зберегти статус «заявника». ОСОБА_7 станом на 26.06.2019 вже повідомила правоохоронні органи про факт вчинення корупційного злочину, станом на 17.10.2019 вже були проведені слідчі та процесуальні дії, які викрили ОСОБА_3 у скоєнні злочинів, вже були проведенні НСРД, обставини скоєння злочину було вже задокументовано. ОСОБА_3 вже було повідомлено про підозру за ч.3 ст. 368, ч.1 ст.366 КК України. Сторона захисту в підготовчу засіданні, намагається в супереч волі заявника вирішити її правовий статус в даному кримінальну провадженні, намагається дослідити докази. Викладені захисником обставини для повернення обвинувального акту є предметом дослідження під час судового розгляду. В підтвердження викладеної позиції прокурор надав копії заяв ОСОБА_7 та копію витягу з ЄРДР.

Вислухавши сторони кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт з додатками, заявлене клопотання захисника та заперечення прокурора, суд встановив наступне.

Згідно із ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні, суд має право прийняти такі рішення, зокрема п.3) повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу .

Відповідно до п.13 ч.1 ст.3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку встановленому цим Кодексом.

Згідно з ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Ухвалою Межівського районного суду Дніпропетровської області від 19.11.2021 року обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.368 та ч.1 ст.366 КК України, був повернутий прокурору як такий, що не відповідає положенням КПК України. Однієї з підстав повернення обвинувального акту прокурору, згідно з вказаним рішенням суду, було - «формулювання у обвинувальному акті не містять повного викладу, відповідно до зазначеної кваліфікації інкримінованих діянь» /т.3 а.п.42-49/.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 24.01.2022 року ухвала Межівського районного суду Дніпропетровської області від 19.11.2021 року про повернення обвинувального акту прокурору відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.368 та ч.1 ст.366 КК України, була скасована. За рішенням суду апеляційної інстанції «в даному кримінальному провадженні вимоги ст.291 КПК України дотримано: викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті), як це визначено в п.5 ч.2 ст.291 КПК України» /т.3 а.п.82-83/.

Слушним є позиція прокурора щодо відсутності статусу «викривача» у свідка ОСОБА_7 .

Відомості про кримінальне провадження №0000403 було внесене до ЄРДР 26.06.2019. В у витязі з ЄРДР про кримінальне провадження №0000403 від 26.06.2019 року /т.4 а.п.115/ в графі «ПІБ потерпілого, заявника» відомості про ОСОБА_7 відсутні.

Згідно копії заяви ОСОБА_7 , що була зареєстрована 26.06.2019 року при зверненні останньої до УЗЕ в Дніпропетровській області зазначено, що ОСОБА_7 звертається до поліції з заявою про злочин за фактом вимагання неправомірної вигоди.

Таким чином, на момент звернення ОСОБА_7 набула статусу «заявника», поняття про який визначено в ст.60 КПК України. Відомості про заявника не вноситься до обвинувального акту.

В подальшому після внесення змін до КПК України частину І статті 3 було доповнено пунктом 16-2, в якому визначено, що «викривач» - це фізична особа, яка за наявності переконання, що інформація є достовірною, звернулася із заявою або повідомленням про корупційне кримінальне правопорушення до органу досудового розслідування.

В подальшому згідно копії заяви ОСОБА_7 від 26.11.2020, остання відмовилась від статусу «викривача» в кримінальному провадженні.

Особа, за її бажанням, може набути статусу «викривача» лише коли така особа звернулась до правоохоронних органів із заявою або повідомленням про корупційне кримінальне правопорушення до органу досудового розслідування.

Заявлені захисником підстави для повернення обвинувального акту прокурору, а саме: відсутність інформації про викривача, про розмір пропонованої винагороди викривачу, про розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, інформації про підстави застосування заходів кримінально-правого характеру щодо юридичної особи та відсутність викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правової кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, - є предметом дослідження під час судового розгляду. Крім того, судом 19.11.2021 року вже приймалось рішення про повернення обвинувального акту прокурору в даному кримінальному провадженні щодо невідповідності викладення прокурором фактичних обставин кримінального провадження правовій кваліфікації інкримінованих дій обвинуваченому ОСОБА_3 , яке було скасовано в апеляційній інстанції.

В обвинувальному акті прокурором вказано, що в кримінальному провадженні потерпілі відсутні. Виходячи з даних реєстру матеріалів досудового розслідування, ОСОБА_7 є свідком в кримінальному проваджені. Будь-яких заяв від вказаної особи стосовно залучення її потерпілою або представником потерпілого на адресу суду не надходило. Інших заяв від свідка ОСОБА_7 на адресу суду не надходило.

Встановлення фактичних обставин кримінального правопорушення відбувається під час судового слідства, а не в підготовчому судовому засіданні.

Верховний Суд в своїй постанові від 29.09.2021 року в справі № 409/1465/16-к (провадження № 51-7157км18) зазначає, що кримінальний процесуальний закон не надає повноважень суду до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи перевіряти правильність визначення прокурором обсягу обвинувачення, зобов`язувати його змінювати цей обсяг, у тому числі й у сторону збільшення, повертати за наслідком підготовчого судового засідання обвинувальний акт у зв`язку з неправильною кваліфікацією дій обвинуваченого тощо. Визначення обсягу обвинувачення під час направлення обвинувального акта до суду належить виключно до повноважень прокурора.

Стаття 291 КПК України визначає вимоги до змісту та форми обвинувального акту. Частиною другою вказаної статті визначений певний перелік відомостей, які мають бути зазначені в обвинувальному акті.

Наданий до суду обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.368, ч.1 ст.366 КК України, відповідає вимогам ст.291 КПК України: викладені необхідні відомості, передбачені в цій статті закону, в тому числі викладені фактичні обставини кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими та правову кваліфікацію кримінальних правопорушень з посиланням на положення закону і статті, як це визначено в п.5 ч.2 ст.291 КПК України. Крім того, необхідно врахувати, що в процесі судового розгляду прокурор вправі уточнити обвинувачення чи сформулювати нове, змінивши попереднє.

До того ж, суд зазначає, що під час підготовчого судового засідання суд не проводить судове слідство, не встановлює певних обставин інкримінованих кримінальних правопорушень, не допитує свідків або інших учасників кримінального провадження. Вичерпний перелік можливих прийнятих рішень визначений в ст.314 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 314 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 про повернення обвинувального акту прокурору відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1