Провадження №1-кс/463/6809/25
УХВАЛА

слідчого судді

06 серпня 2025 року місто Львів

Слідча суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника власника майна адвоката ОСОБА_3 , детективаа ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові об`єднане в одне судове провадження із присвоєнням єдиного унікального номера судової справи №463/11348/25 клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні за № 0000045 від 03.12.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204 КК України, -

встановила :

адвокат ОСОБА_3 в інтересах KRZYSZTOF STANISLAW PONIKOWSKI 08 травня 2025 року звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова з клопотанням в порядку ст. 174 КПК України про скасування арешту на тимчасово вилучене майно, накладеного ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 12 грудня 2024 року, у кримінальному провадженні № 0000045 від 03.12.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204 КК України, про накладення арешту, в обґрунтування якого зазначив наступне.

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 12 грудня 2024 року було задоволено клопотання старшого детектива Підрозділу детективів (на правах самостійного Управління) ТУ БЕБ у Львівській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами БЕБ України Львівської обласної прокуратури ОСОБА_7 про накладення арешту на майно та накладено арешт на майно, яке вилучене 03.12.2024 в ході проведення огляду місця події на території міжнародного пункту пропуску «Рава-Руська-Хребенне» митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці, за адресою: с. Рата, вул. Гребінського, 28, Львівської області, а саме: транспортний засіб марки «VOLVO» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , з причепом марки «SCHMITZ» з реєстраційним номером НОМЕР_2 , що полягає у позбавленні права на відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном.

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах KRZYSZTOF STANISLAW PONIKOWSKI посилається на те, що арешт накладений слідчим суддею з метою дослідження інформації та збереження речових доказів. Проте, вилучений транспортний засіб марки «VOLVO» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , з причепом марки «SCHMITZ» з реєстраційним номером НОМЕР_2 , не має жодного відношення до кримінального провадження. Окрім цього, зазначив, що з моменту накладення арешту на вказане майно по час подачі заяви про скасування арешту майна, детективами Підрозділу детективів (на правах самостійного Управління) ТУ БЕБ у Львівській області жодні слідчі дії не проводилсь. Вважає, що жодних ризиків пошкодження чи втрати цього майна не існує, особливо з огляду на те, що згаданий автомобіль не може бути навіть дотичним до предмету доказування у цій справі, а тим більше підлягати конфіскації.

Водночас, органом досудового розслідування не доведено, що вилучений в ході огляду транспортний засіб марки «VOLVO» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , з причепом марки «SCHMITZ» з реєстраційним номером НОМЕР_2 , містять в собі інформацію про будь яку незаконну діяльність, зберіг на собі сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні подане клопотаня підтримав, просив таке задовольнити.

Детектив ОСОБА_8 в судовому засіданні проти поданого клопотання заперечив, просив у задоволенні такого відмовити, оскілька потреба у такому не відпала..

Слідча суддя, вивчивши клопотання про скасування арешту майна та дослідивши долучені до нього документи, оглянувши матеріали кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

Згідно з ч.1 ст. 174 КПК підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та /або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб,конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.2 ст.173 ПК України, при вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя, суд повинен врахувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт накладався у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння,що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт накладається у випадках, передбачених п.3, 4 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 5) розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого,третіх осіб.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно із ст.1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Встановлено, що Підрозділом детективів (на правах самостійного Управління) ТУ БЕБ у Львівській області здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000045 від 03.12.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в ході досудового розслідування встановлено, що надійшли матеріали оперативно-розшукового відділу НОМЕР_3 прикордонного загону ДПС України про те, що 01.12.2024 в міжнародний пункт пропуску для автомобільного сполучення «Рава-Руська» Львівської області на «в`їзд» в Україну прибув вантажний транспортний засіб марки «Volvo» з реєстраційним номером НОМЕР_1 із причепом з реєстраційним номером НОМЕР_4 із наявним у ньому вантажем.

Відповідно до відомостей, вказаних у товарно-супровідних документах, які було подано на митне оформлення встановлено, що відправником вантажу є P.W.PROPAK W. P OLCZYK, Варшава, отримувачем фізична особа-підприємець ОСОБА_9 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: АДРЕСА_1 , опис вантажу: обладнання для пакування товару: фасувальна лінія YB3000 2006 року виробництва, бувша у використанні, не робоча (потребує ремонту), укомплектована на 80 %, складається з 2-х станків, які утворюють готову лінію, постачання (перевезення) вантажу здійснюється у розібраному стані для зручності перевезення. При цьому згідно наявної інформації встановлено, що у вказаному транспортному засобі здійснюється переміщення обладнання (в розібраному стані) для незаконного виготовлення підакцизних товарів тютюнових виробів.

Крім того, надійшло повідомлення Львівської митниці про те, що під час здійснення митного контролю проведено митний огляд товару який переміщувався у транспортному засобі з реєстраційним номером LU275FT/LU8772X, в ході якого встановлено, що товар являє собою вживане обладнання, яке складається із двох станків, будь-які ідентифікаційні таблички на вказаному обладнанні відсутні, у зв`язку із чим встановити призначення, назву, виробника, модель обладнання не можливо. Водночас в ході огляду на вказаному обладнані виявлено декілька пачок із сигаретами, які знаходилися на робочих елементах більшого станка, а також сигарети, які знаходилися у проміжках між робочими елементами обладнання, що свідчить про використання вказаного обладнання для виготовлення (пакування) сигарет.

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 12 грудня 2024 року було задоволено клопотання старшого детектива Підрозділу детективів (на правах самостійного Управління) ТУ БЕБ у Львівській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами БЕБ України Львівської обласної прокуратури ОСОБА_7 про накладення арешту на майно та накладено арешт на майно, яке вилучене 03.12.2024 в ході проведення огляду місця події на території міжнародного пункту пропуску «Рава-Руська-Хребенне» митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці, за адресою: с. Рата, вул. Гребінського, 28, Львівської області, а саме: транспортний засіб марки «VOLVO» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , з причепом марки «SCHMITZ» з реєстраційним номером НОМЕР_2 , що полягає у позбавленні права на відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов,за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Слідчою суддею при розгляді даного клопотання враховується практика Європейського суду з прав людини, зокрема правова позиція ЄСПЛ у справі «AKSHIN GARAYEV v. AZERBAIJAN» від 02.02.2023, заява №30352/11. Власник приватної компанії скаржився на те, що постійне і тривале утримання майна, що належить його компанії, в якості речових доказів у кримінальному провадженні, порушувало його право на мирне володіння своїм майном. У цій справі ЄСПЛ зазначив, що оскільки утримання майна Заявника як доказу є заходом, який тимчасово обмежує користування та розпорядження майном, цей захід має бути передбачений національним законодавством, переслідувати законну мету та бути їй пропорційним. Водночас також повинно існувати розумне співвідношення пропорційності між засобами, що застосовуються, і метою, яку прагнуть досягти будь-які заходи, що застосовуються державою, в тому числі заходи, спрямовані на контроль за використанням майна приватної особи. Ця вимога виражається в понятті "справедливого балансу", який повинен бути досягнутий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав особи. Для того, щоб визначити пропорційність відповідного заходу, необхідно враховувати його тривалість, а також його необхідність з огляду на хід кримінального провадження, наслідки його застосування для відповідної особи та рішення, прийняті органами влади у зв`язку з цим. У справі Заявника Суд взяв до уваги, що кримінальне провадження залишалося призупиненим без проведення активних слідчих дій та без можливості переоцінити подальшу необхідність збереження речових доказів. При цьому Суд врахував значну вартість цього майна. Як наслідок, ЄСПЛ констатував, що у цій справі не було досягнуто справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та інтересами Заявника, оскільки він був зобов`язаний нести надмірний тягар внаслідок тривалого утримання його майна як доказу.

Беручи до уваги вищевикладене, слідча суддя приходить до висновку, що арешт на майно заявника був накладений обґрунтовано, хоча необхідність яка б виправдовувала подальше втручання держави у право на мирне володіння власником належним йому майном відсутня, а тому таке підлягає до часткового задоволення.

При цьому, слідча суддя вважає за необхідне роз`яснити адвокату ОСОБА_3 в інтересах KRZYSZTOF STANISLAW PONIKOWSKI, що часткове скасування арешту в даному конкретному випадку полягає у передачі на відповідальне зберігання без можливості розпорядження даним майном, та попередити останнього про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України.

Також обґрунтованим є покладення на KRZYSZTOF STANISLAW PONIKOWSKI обов`язків по зберіганню вказаного майна до скасування його арешту у встановленому КПК України порядку та, в разі необхідності, за першою вимогою надання вказаного майна слідчому, прокурору, експерту з метою його огляду та проведення слідчих дій.

Ухвали слідчого судді про відмову в скасуванні арешту майна, і про повне або часткове скасування арешту майна відповідно до положень п. 9 ч. 1 ст. 309 КПК України у взаємозв`язку зі статтями 170, 173, 174 КПК України апеляційному оскарженню не підлягають.

Такий висновок зробила об`єднана палата Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду в постанова ОП ККС від 20 травня 2024 року у справі № 712/191/23 (провадження № 51-3208кмо23)

Керуючись вимогами ст. ст.170, 171, 173, 174, 309 КПК України, слідчий суддя

постановила:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні за № 0000045 від 03.12.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204 КК України задовольнити частково.

Скасувати арешт майна, що полягає у позбавленні права на володіння та користування, накладений ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 12.12.2024 у справі №463/11348/24 (провадження №1-кс/463/9757/24) в межах кримінального провадження № 0000045 від 03.12.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204 КК України, а саме на: транспортний засіб марки «VOLVO» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , з причепом марки «SCHMITZ» з реєстраційним номером НОМЕР_2 .

Повернути ОСОБА_5 на відповідальне зберігання під гарантійну розписку транспортний засіб марки «VOLVO» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , з причепом марки «SCHMITZ» з реєстраційним номером НОМЕР_2 ,, на яку було накладено арешт відповідно до ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 12.12.2024 у справі №463/11348/24 (провадження №1-кс/463/9757/24) в межах кримінального провадження № 0000045 від 03.12.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204 КК України.

Попередити ОСОБА_5 про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України, про необхідність збереження арештованого майна та зобов`язати ОСОБА_5 , на вимогу експерта, слідчого, прокурора, суду чи інших уповноважених осіб представити для огляду транспортний засіб марки «VOLVO» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , з причепом марки «SCHMITZ» з реєстраційним номером НОМЕР_2 /

В решті вимог клопотання відмовити.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено 07 серпня 2025 року о 12 год. 00 хв.

Слідча суддя ОСОБА_1