УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.2025 Справа №607/13585/25 Провадження №1-кс/607/3790/2025

м. Тернопіль

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області клопотання прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001070 від 04.06.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна, -

ВСТАНОВИВ:

01.07.2025 прокурор Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області в рамках кримінального провадження за №0001070 від 04.06.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України про накладення арешту, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування на банківську картку, яка відкрита у АТ КБ «ПриватБанк» за номером НОМЕР_1 та поміщена в спеціальне упакування CRI1238113.

Клопотання мотивоване тим, що в ході проведення досудового розслідування встановлено, що 04.06.2025 на адресу Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області надійшло повідомлення від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що 03.06.2025 о 21:23 год. невідома особа, діючи в умовах воєнного стану в державі, який введено відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022, таємно, шляхом вільного доступу, здійснила крадіжку грошових коштів із банківської картки НОМЕР_2 , яка відкрита у АТ КБ «ПриватБанк» шляхом зняття їх з банкомату, що розташований за адресою: м. Тернопіль, вул. В`ячеслава Чорновола, буд. 17, чим спричинила матеріальну шкоду ОСОБА_4 на суму 5800 гривень.

04.06.2025 внесено відомості в Єдиний реєстр досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001070 від 04.06.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Як зазначає прокурор, 30.06.2025 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видав працівникам поліції банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_1 , яку він отримав від невідомої особи, яка разом із ним перебувала поблизу залізничного вокзалу, що розташований за адресою: м. Тернопіль, Привокзальний майдан, 1, та в подальшому викрала банківську карту потерпілого, яка відкрита у АТ КБ «ПриватБанк» за номером НОМЕР_2 та зняла із вказаної банківської картки грошові кошти у розмірі 5800 гривень у банкоматі «ПриватБанк», що розташований за адресою: м. Тернопіль, вул. В`ячеслава Чорновола, 17.

01.07.2025 банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_1 , за постановою слідчого СВ Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області визнано речовим доказом.

Враховуючи вище викладене, а також те, що зазначена в клопотанні тимчасово вилучена річ, а саме: банківська картка, яку визнано речовим доказом у кримінальному проваджені №0001070 від 04.06.2025, має значення для встановлення істини у кримінальному провадженні, з метою її збереження, прокурор просить клопотання задовольнити.

В судове засідання прокурор Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 не з`явився, однак подав заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримує та просить задовольнити.

Власник майна ОСОБА_4 про час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином, однак в судове засідання не з`явився, що у відповідності до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши клопотання та додані до нього копії документів, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку:

04.06.2025 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001070, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, зокрема за фактом того, що 04.06.2025 на адресу Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області надійшло повідомлення від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що 03.06.2025 о 21:23 год. невідома особа, діючи в умовах воєнного стану в державі, який введено відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022, таємно, шляхом вільного доступу, здійснила крадіжку грошових коштів із банківської картки НОМЕР_2 , яка відкрита у АТ КБ «ПриватБанк» шляхом зняття їх з банкомату, що розташований за адресою: м. Тернопіль, вул. В`ячеслава Чорновола, буд. 17, чим спричинила матеріальну шкоду ОСОБА_4 на суму 5800 гривень.

Як вбачається із протоколу добровільної видачі від 30.06.2025, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 добровільно видав банківську карту «Для виплат» АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка вилучена та поміщена в сейф-пакет CRI1238106.

Відповідно до протоколу огляду від 30.06.2025, слідчим СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 проведено огляд спеціального упакування CRI1238106 в яке поміщено банківську картку, яка відкрита у АТ КБ «ПриватБанк» за номером НОМЕР_1 , після чого вказану банківську карту разом із спеціальним упакуванням CRI1238106 поміщено у спеціальне упакування CRI1238113.

Постановою слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 від 01.07.2025, банківську карту, яка відкрита у АТ КБ «ПриватБанк» за номером 796161 та поміщена в спеціальне упакування CRI1238113, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0001070 від 04.06.2025.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згід з ч.1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1, 3 ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

Відповідно до ч. 7 ст. 237 КПК України, вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Згідно вимог ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. і такий допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Слідчий суддя звертає увагу, що з урахуванням положень ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, задля збереження речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Доданими до клопотання документами прокурор довів, що вказане у клопотанні майно, зберегло на собі сліди кримінального правопорушення та може бути використане як доказ обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, та у випадку не накладення арешту на вказане майно, може призвести до подальшого його відчуження або до інших наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя доходить висновку, що клопотання прокурора про арешт тимчасового вилученого майна підлягає задоволенню з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, так як незастосування арешту може призвести до відчуження або знищення такого майна.

Також згідно з п. 5 ч. 2, ч. 4 ст. 173 ЦПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Враховуючи, що для встановлення обставин, що мають значення у даному кримінальному провадження, необхідним є проведення в подальшому ряду судових експертиз, кількість та види яких на даній стадії досудового розслідування визначити неможливо, слідчий суддя доходить висновку про необхідність накладення арешту з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування даним майном.

Доходячи такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що у даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження, а обставини кримінального провадження станом на час прийняття процесуального рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Одночасно роз`яснюю, що згідно ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 167, 170, 172, 173, 174 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001070 від 04.06.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна задовольнити.

Накласти арешт, шляхом заборони користування, розпоряджання та відчуження, на майно добровільно видане 30.06.2025 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зокрема, на:

-банківську картку, яка відкрита у АТ КБ «ПриватБанк» за номером НОМЕР_1 та поміщена в спеціальне упакування CRI1238113.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим та прокурором у цьому кримінальному провадженні.

Копію ухвали вручити/направити прокурору ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою при оголошенні ухвали протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської областіОСОБА_1