Миколаївський районний суд Одеської області
Справа № 508/356/25
Номер проведження 1-кп/508/33/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2025 року Миколаївський районний суд Одеської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000060 від 22.04.2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Петрівки Миколаївського району Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , офіційно непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.390-1 КК України, суд

установив:

Рішенням Миколаївського районного суду Одеської області від 17.04.2025 року щодо ОСОБА_3 видано обмежувальний припис (справа № 508/301/25) строком на три місяці та встановлено такі заборони:

- заборонити ОСОБА_3 перебувати в місці спільного проживання (перебування) поряд з ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 ;

- заборонити наближатися ближче, ніж на 100 метрів до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування ОСОБА_4 ;

- заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_4 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися нею;

- заборонити вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_4 , або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Про видачу вказаного обмежувального припису Миколаївським районним судом Одеської області повідомлено ВПД № 1 Березівського РВП ГУНП в Одеській області для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, - ОСОБА_3 на профілактичний облік.

Працівниками ВПД № 1 Березівського РВП ГУНП в Одеській області 18.04.2025 року ОСОБА_3 під підпис ознайомлено з вищевказаним рішенням Миколаївського районного суду Одеської області від 17.04.2025 року про видачу обмежувального припису та встановленими заходами тимчасового обмеження.

Незважаючи на це, ОСОБА_3 , який був належним чином ознайомлений із указаним обмежувальним приписом, знехтував обов`язковими приписами та обмеженнями суду, переслідуючи умисел, спрямований на порушення нормальної діяльності органів правосуддя по забезпеченню виконання рішення суду, всупереч вимог ч.4 ст.350-6 ЦПК України, відповідно до яких видача обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання, умисно не виконав обмежувальний припис.

Так, 22.04.2025 року близько 13-52 годині ОСОБА_3 прибув до місця проживання ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 , зайшов в одну з кімнат будинку, відмовлявся її покидати та вчинив сварку з ОСОБА_4 , чим умисно не виконав обмежувальний припис, що виразилось у порушенні заборони перебувати в місці спільного проживання поряд з ОСОБА_4 .

Дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ст. 390-1 КК України, - умисне невиконання обмежувального припису.

Прокурор звернувся до суду із клопотанням про розгляд зазначеного обвинувального акту у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, оскільки під час досудового розслідування встановлено, що підозрюваний у присутності захисника беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності.

До обвинувального акту додано письмову заяву обвинуваченого, яка складена за участі захисника ОСОБА_5 , у котрій ОСОБА_3 зазначає, що свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.390-1 КК України, він беззаперечно визнає; згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами; йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини; згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному проваджені без проведення судового розгляду в судовому засіданні без його участі.

У вказаній заяві захисником підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності.

Положеннями ч.2 та ч.3 ст.381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, суд вважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.390-1 КК України, доведена повністю.

Дії обвинуваченого суд вважає за необхідне кваліфікувати за ст.390-1 КК України, як умисне невиконання обмежувального припису.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», та враховує позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання, як втручання держави в приватне життя особи, повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, воно має бути законним, тобто несвавільним, пропорційним, тобто не становити надмірного тягаря для особи, виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відноситься до кримінальних проступків, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується незадовільно, одружений, має на утриманні неповнолітніх дітей 2010 та 2013 року народження, не працює, на обліку лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, раніше не судимий в силу ст.89 КК України.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд відносить щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

За вище встановлених обставин, виходячи із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає, що для виправлення ОСОБА_3 та попередження нових кримінальних правопорушень слід призначити покарання у виді пробаційного нагляду в межах санкції ст.390-1 КК України, із покладенням обов`язків, передбачених ч.2 ст.59-1 КК України.

Таке покарання, на переконання суду, відповідатиме особі обвинуваченого та меті покарання, визначеній у ч.2 ст.50 КК України, є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374, 376, 381-382 КПК України, суд

постановив:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.390-1 КК України, та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на один рік.

На підставі ч.2 ст.59-1 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислюється з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не обирати.

Відповідно до ч.4 ст.382 КПК України, копію вироку суду не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати всім учасникам судового провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Вирок суду може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії, з урахуванням особливостей, передбачених ч.1 ст.394 КПК України.

Роз`яснити учасникам судового провадження, що вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 і 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суддя ОСОБА_6