Справа №461/4641/25
Провадження №1-кп/461/518/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.06.2025 м.Львів

Галицький районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові кримінальне провадження, внесене 01.06.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001038, про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, неодруженого, офіційно не працюючого, інваліда III групи, невійськовозобов`язаного, раніше судимого: вироком Галицького районного суду м. Львова від 26.09.2018 за ч.2 ст.289, ст.395, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, вироком Галицького районного суду м. Львова від 24.06.2019 за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді штрафу розміром 50 н.м.д.г., що становить 850 грн, на підставі ст.71 КК України повністю приєднано невідбуту частину покарання за вироком Галицького районного суду м. Львова від 26.09.2018 у виді позбавлення волі строком 5 років, та постановлено покарання у виді штрафу розміром 50 н.м.д.г. виконувати самостійно, звільнений 09.10.2023 по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 Кримінального кодексу України,

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 31.05.2025 о 01.43 год., будучи раніше судимим за умисні злочини, перебуваючи в центральній частині м. Львова на вулиці Староєврейській, 22, діючи з прямим умислом, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, з метою власного безпідставного збагачення, вважаючи, що його дії є непомітними для сторонніх осіб, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та його наслідки, бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, таємно викрав велосипед марки «Kona Lava Dome L», серійний номер: IN22020841, жовто-фіолетового кольору, який належить ОСОБА_5 .

Своїми умисними діями, ОСОБА_3 заподіяв матеріальну шкоду ОСОБА_5 на загальну суму 28550 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.4 ст.185 КК України, визнав повністю, не заперечив фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті. Пояснив, що 31.05.2025 у нічний час прогулювався на сусідній від свого дому вулиці, побачив велосипед, взяв його та завіз в під`їзд свого будинку, де і залишив. Через декілька днів до нього прийшли працівники поліції, яким він повернув велосипед, який так і стояв у під`їзді будинку. Надав пояснення про те, що вчинив кримінальне правопорушення у зв`язку із необдуманістю свого вчинку, не може пояснити що на нього найшло і навіщо він взяв цей велосипед. Дуже шкодує про вчинене, просить вибачення в потерпілого та суспільства за свої неправомірні дії. Запевнив, що в майбутньому такого більше не повториться, щиро розкаюється у вчиненому та дуже просить дати йому можливість виправитись. Готовий нести покарання за вчинене та просить визначити йому іспитовий строк, обіцяє виправитись. Крім того, просив суд визнати недоцільним дослідження доказів, що до тих обставин, які ним не оспорюються по справі. При цьому вказав, що розуміє зміст цих обставин. Зміст ст.349 КПК України йому зрозумілий.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначив, що шкода йому відшкодована шляхом повернення викраденого, потерпілий вибачився перед ним та він прийняв його вибачення. При призначенні покарання просить визначити обвинуваченому іспитовий строк та надати можливість виправитися. Крім того, вважає недоцільним дослідження доказів, що до тих обставин, які ним та обвинуваченим не оспорюються. При цьому вказав, що розуміє зміст цих обставин. Зміст ст.349 КПК України йому зрозумілий.

За згодою сторін, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів, зібраних в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів в добровільності їх позицій, а також фактичні обставини справи ніким не оспорюються. При цьому судом сторонам було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Тому суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу.

Оцінивши показання обвинуваченого, які він надав вільно, без примусу та тиску, будучи ознайомленим із правилами ст. ст. 349, 394 КПК України, і які узгоджуються між собою та не суперечать обвинувальному акту, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 4 ст. 185 КК України.

Його дії органом досудового розслідування вірно кваліфіковано за ч.4 ст.185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану.

Відповідно до ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України є тяжким злочином.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання,суд враховує дані про особу обвинуваченого, його вік, він з середньою спеціальною освітою, офіційно не працюючий, підробляє різноробочим, має визначене та зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання у м. Львові, неодружений, є інвалідом III групи, не перебуває на обліку КНП ЛОР «Львівський обласний клінічний психоневрологічний диспансер» та КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень», із незадовільним станом здоров`я після отриманих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди травм,раніше судимий, покарання відбуте, звільнений 09.10.2023 по закінченню терміну відбування покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд, відповідно до ст. 66 КК України, визнає його щире каяття, яке полягало в критичному ставленні до своєї злочинної поведінки, її осуді, у тому числі шляхом повного визнання вини і готовності нести кримінальну відповідальність, що виглядало перед судом правдиво та досить переконливо; активне сприяння розкриттю вчиненого злочину, яке полягало в наданні визнавальних показів з самого початку досудового розслідування злочину, добровільній видачі викраденого майна.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд, відповідно до ст. 67 КК України, визнає рецедив злочинів.

Враховуючи вищенаведене та конкретні обставини, за яких вчинене діяння, розмір заподіяної шкоди, яка відшкодована шляхом повернення викраденого майна, беручи до уваги дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , наявність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, та обставини, яка обтяжує покарання, останньому слід визначити основне покарання на рівні мінімальної межі санкції ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі.

Приймаючи до уваги вищенаведене, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який є інвалідом III групи, та інші фактичні обставини справи, відшкодування заподіяної шкоди, шляхом повернення викраденого, ставлення обвинуваченого до вчиненого, який в судовому засіданні щиро розкаявся та обіцяв не допускати в подальшому протиправної поведінки, враховуючи позицію та думку прокурора та потерпілого, які при призначенні покарання просили суд звільнити обвинуваченого від призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк, суд вважає за можливе, застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 статтю 75 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України, так як його виправлення можливе без реального відбування покарання.

Саме таке покарання, на думку суду, дасть можливість обвинуваченому оцінити свої дії, стати на шлях виправлення, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а також не буде становити «особистий надмірний тягар для особи», відповідатиме тяжкості злочину та справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 у виді особистого зобов`язання обраний ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 05.06.2025 слід до вступу вироку у законну силу - залишити без змін.

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Арешт на майно не накладався. Процесуальні витрати відсутні. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання - 5 /п`ять/ років позбавлення волі.

Звільнити ОСОБА_3 на підставі ст.75 КК України від призначеного покарання з випробовуванням, встановивши іспитовий строк 3 /три/ роки, та згідно із ст.76 КК України покласти на нього наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до ч.1 ст.165 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у виді особистого зобов`язання, до вступу вироку у законну силу - залишити без змін.

Речові докази:

-DVD-R диск з камер відео спостереження, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження - залишити при таких;

- велосипед марки «Kona», який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_5 залишити по-приналежності ОСОБА_5 .

Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1