УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2025 року м.Володимир

Володимирський міський суд Волинської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Володимирського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, -

встановив:

17.07.2025 року слідчий С.В Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно.

В обґрунтування клопотання покликається на ту обставину, що слідчими СВ Володимирського РВП ГУНП у Волинській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному № 0000567 від 17.07.2025 року, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

16.07.2025 близько 16 год. 00 хв. ОСОБА_2 , 2010 р.н., рухаючись по вул. Шевченка , с. Рогожани, Володимирського р-н, на мотоциклі Ліфан моделі SR 200 д.н.з. НОМЕР_1 у напрямку с. Бортнів не врахував дорожню обстановку, та біля буд. 43 впав із мотоциклом, внаслідок чого зазнав тілесних ушкоджень у вигляді травматичної ампутації лівої стопи. Госпіталізований ВОКЛ.

16.07.2025 у ході проведення огляду місця на вулиці Шевченка с. Рогожани Володимирського району виявлено та вилучено змив речовини бурого кольору ззовні схожу на кров, яка поміщена у паперовий конверт та мотоцикл Ліфан моделі SR 200 д.н.з., НОМЕР_2 , який на праві власності згідно документів належить ОСОБА_4 .

Вилучені змиви речовини бурого кольору ззовні схожу на кров, яка поміщена у паперовий конверт та мотоцикл Ліфан моделі SR 200 д.н.з., НОМЕР_2 , який на праві власності згідно документів належить ОСОБА_4 , відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу для речових доказів, оскільки зберегли на собі сліди злочину та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Таким чином, є достатні підстави вважати, що вилучені під час огляду вищевказані речі відповідають критеріям, зазначеним у ч. 1 ст. 98 КПК України, та з метою збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження є необхідність у накладені арешту на вищевказане майно.

У судове засідання слідчий ОСОБА_3 не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, клопотання про арешт майна підтримав, просив його задовольнити з викладених у ньому підстав.

Володілець майна ОСОБА_5 яка придбала у ОСОБА_4 вищевказаний мотоцикл, в судове засідання не з?явилась, подала заяву в якій не заперечила щодо арешту майна та просила судове засідання проводити у її відсутності.

Перевіривши матеріали справи, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слід задовольнити з наступних підстав.

Як вбачається з витягу з ЄРДР №0000567 від 17.07.2025 року, 16.07.2025 близько 16 год. 00 хв. ОСОБА_2 , 2010 р.н., рухаючись по вул. Шевченка , с. Рогожани, Володимирського р-н, на мотоциклі Ліфан моделі SR 200 д.н.з. НОМЕР_1 у напрямку с. Бортнів не врахував дорожню обстановку, та біля буд. 43 впав із мотоциклом, внаслідок чого зазнав тілесних ушкоджень у вигляді травматичної ампутації лівої стопи. Госпіталізований ВОКЛ.

17.07.2025 року відомості про дане кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000567 з попередньою кваліфікацією за ч. 1 ст. 286 КК України.

16.07.2025 у ході проведення огляду місця на вулиці Шевченка с. Рогожани Володимирського району виявлено та вилучено змив речовини бурого кольору ззовні схожу на кров, яка поміщена у паперовий конверт та мотоцикл Ліфан моделі SR 200 д.н.з., НОМЕР_2 , який на праві власності згідно документів належить ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 7 ст. 237 КПК України, вказані речі вважаються тимчасово вилученим майном.

Згідно ч. 1, 2 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;?

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі його сліди вчинення кримінального правопорушення, або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України, у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 КПК, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Враховуючи те, що вилучені змиви речовини бурого кольору ззовні схожу на кров, яка поміщена у паперовий конверт та мотоцикл Ліфан моделі SR 200 д.н.з., НОМЕР_2 , мають значення речового доказу і на даний час у провадженні є необхідність у проведенні за їх участю ряду судових експертиз та слідчих дій, що дозволить об`єктивно встановити обставини, які мають значення для кримінального провадження, тому є достатні підстави вважати, що вони відповідає критеріям, зазначеним у ч. 1 ст. 98 КПК України і підлягає арешту із забороною користування, відчуження та розпорядженням даним майном.

За таких обставин справи приходжу до висновку, що клопотання слід задовольнити.

На підставі ст.ст.40, 131, 132, 170, 171 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на тимчасове вилучене майно під час проведення огляду від 16.07.2025, а саме: змив речовини бурого кольору ззовні схожу на кров, яка поміщена у паперовий конверт та мотоцикл Ліфан моделі SR 200 д.н.з., НОМЕР_2 , який на праві власності згідно документів належить ОСОБА_4 і яким користується ОСОБА_6 , із забороною користування, відчуження і розпоряджання.

Ухвалу слідчого судді належить виконати негайно.

Арешт майна є тимчасовим, до скасування у встановленому КПК України порядку заходом забезпечення кримінального провадження. Слідчі (процесуальні) дії, в тому числі із використанням арештованого майна проводяться у розумні строки .

Відповідно до ст.174 ч.1 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Згідно ч.2 ст.174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її постановлення.

Слідчий суддя ОСОБА_7