Справа № 210/6814/24
Провадження № 1-кс/177/14/25
У Х В А Л А

26.05.2025 Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі матеріали справи за заявою обвинуваченого ОСОБА_2 , про відвід головуючого судді ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0001394 від 01.11.2024 за ч. 2 ст. 345 КК України щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні судді Криворізького районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_3 перебуває справа № 210/6814/24, із розгляду кримінального провадження № 0001394 від 01.11.2024 за ч. 2 ст. 345 КК України щодо ОСОБА_2 .

Під час судового засідання з розгляду вказаної справи 21.05.2025 обвинуваченим ОСОБА_2 заявлено відвід головуючому судді ОСОБА_3 , який мотивовано тим, що суддя ОСОБА_3 є упередженою. Заявник зазначає, що головуючим суддею порушуються його права на захист, суддя безпідставно відмовляє в задоволенні його клопотань, своєчасно не забезпечує участь кваліфікованого адвоката. Також просив замінити адвоката ОСОБА_5 через неналежне виконання останнім професійних обов`язків.

У судове засідання ОСОБА_2 не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Причини неявки суду не відомі.

Інші учасники процесу, будучи належними чином повідомленими про день, час та місце судового засідання, правом на участь у судовому розгляді не скористалися. Заяв, клопотань із процесуальних питань, зокрема, про відкладення судового засідання з поважних причин не подали.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 КПК України, у разі заявлення відводу судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому ч. 3 ст. 35 цього Кодексу.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи від 21.05.04.2025, для розгляду зазначеної заяви визначено суддю Криворізького районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 .

Суд вважав за можливе провести розгляд заяви про відвід за відсутності учасників процесу, що не суперечить ч. 3 ст. 81 КПК України, у зв`язку з чим, згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування процесу за допомогою технічних засобів не здійснювалося.

Розглянувши заяву та дослідивши долучені до неї матеріали, суд дійшов до такого висновку.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією України і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Як визначено ст. 15 Кодексу суддівської етики, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Вказане випливає з принципу об`єктивності, визначеному у Бангалорських принципах поведінки судді, відповідно до якого об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання своїх обов`язків.

Для забезпечення вимог процесуальної форми щодо недопущення сторонніх впливів на прийняття процесуальних рішень у кримінальному процесі України законодавцем закріплено інститут самовідводу, відводу, який передбачає інструменти для усунення упередженої службової особи від здійснення розслідування та судового розгляду кримінального провадження, сприяє підвищенню рівня довіри громадськості до суду та винесених ним рішень. При цьому, наявність безсторонності повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію слід визначити, чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Підстави для відводу судді викладенні у ст. 75 КПК України.

Відповідно до ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого ч. 3 ст. 35 КПК України порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Згідно зі ст. 80 КПК України, відвід повинен бути вмотивованим.

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суддя зобов`язаний своєчасно, справедливо та безсторонньо розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства, додержуватися присяги судді та дотримуватися правил суддівської етики.

Суд зазначає, що обґрунтування, наведені обвинуваченим ОСОБА_2 у заяві про відвід, не можуть розцінюватись як беззаперечна підстава для відводу судді в справі, оскільки вони не містять обставин, що викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності судді ОСОБА_3 при розгляді зазначеного кримінального провадження. Достатніх, належних, допустимих та переконливих доказів на підтвердження викладених у заяві обставин, заявником не надано.

Так, переглядом та прослуховуванням журналу судового засідання № 4566991 від 21.05.2025 у справі № 210/6814/25 (провадження № 1-кп/177/14/25) встановлено, що після виконання головуючим в справі, суддею ОСОБА_3 , вимог ст. 342-344 КПК України, головуючим оголошено та роз`яснено обвинуваченому його права та обов`язки, передбачені ст. 42 КПК України, оскільки після отримання пам`ятки про права та обов`язки, обвинувачений вказав, що вони йому незрозумілі. Зокрема, головуючий роз`яснив право на захист, у тому числі й за рахунок держави, яке обвинуваченим було реалізоване та для участі в розгляді кримінального провадження останнього забезпечено захисником за призначенням через центр із надання безоплатної вторинної правничої допомоги, спочатку адвокатом ОСОБА_6 , а потім, адвокатом ОСОБА_7 . Головуючий зауважив, що обвинуваченому та захисникові надавалася можливість конфіденційного спілкування для узгодження позиції захисту. Окрім того, головуючим роз`яснено обвинуваченому право самостійного залучення захисника, на підставі договору. У подальшому обвинувачений ОСОБА_2 зазначив про порушення адвокатом ОСОБА_8 адвокатської етики, вказував на агресивну поведінку адвоката щодо нього, небажання останнього спілкуватися з ним для узгодження позиції, у зв`язку з чим, обвинувачений звернувся зі скаргою на дії адвоката до КДКА. У свою чергу адвокат ОСОБА_9 заперечував вказані обвинуваченим факти та просив внести до журналу зауваження на дії обвинуваченого. Обвинувачений почав висловлювати образи на адресу адвоката, а після зауважень головуючого та попередження за порушення порядку в судовому засіданні, заявив головуючому відвід з підстав постійної відмови в задоволенні його клопотань та незабезпечення кваліфікованим адвокатом.

Аналізуючи дані журналу судового засідання, слід дійти висновку про відсутність упередженого ставлення головуючого судді ОСОБА_3 як до обвинуваченого ОСОБА_2 , так і до інших учасників процесу. А доводи заявника щодо відводу зводяться виключно до незгоди останнього з процесуальними діями та рішеннями головуючого судді під час судового розгляду кримінального ппровадження.

Розглядаючи заявлені доводи заявника щодо відводу, суд виходить із того, що при визначенні існування в даній справі законних підстав сумніватися в неупередженості судді ОСОБА_3 , позиція учасника, який заявляє відвід, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому має наявність фактів, що дають можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими.

Сумнів у неупередженості судді повинен бути розумним, інакше будь-який судовий процес можна було б перетворити у безкінечний ланцюг недовіри до суду та, відповідно, зміну його складу.

Суд наголошує, що незгода обвинуваченого ОСОБА_2 із процесуальними діями та рішеннями судді ОСОБА_3 не є підставою для її відводу, оскільки суд не вправі розглядати та давати оцінку законності та обґрунтованості процесуальним рішенням та діям судді, який розглядає кримінальне провадження, як суд першої інстанції. Всі питання щодо наявності порушення суддею вимог процесуального закону вирішуються згідно з розділом V КПК України.

Згідно з п. 66 Висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень, судді повинні мати незаперечну свободу вирішувати справи безсторонньо, керуючись власним сумлінням та тлумаченням фактів, а також у відповідності до чинного законодавства (Рекомендація № R (94) 12, Принцип I (2)(d)).

Відтак, виходячи з наведених вище мотивів про незаперечну свободу судді вирішувати справи безсторонньо, керуючись власним сумлінням та тлумаченням фактів, а також у відповідності до чинного законодавства, рішення головуючого не можуть оцінюватися як ознака упередженості.

Також, як випливає з норм чинного КПК, суддя, який розглядає заяву про відвід, не здійснює перевірку та оцінку рішень, які приймаються суддею, якому заявлено відвід.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 48 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», суддя в своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про незалежність судової влади» від 13.06.2007 № 8, процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом.

А тому, відповідно, незгода сторони з прийнятими суддею процесуальними рішенням, а так само, із вчиненими суддею процесуальними діями, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком реалізацію права сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Отже, надаючи оцінку доводам обвинуваченого про відвід судді ОСОБА_3 , не встановлено жодних правових підстав, передбачених ст. ст. 75, 76 КПК України для відводу головуючого в даному кримінальному провадженні, а тому заява про відвід судді Криворізького районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_3 задоволенню не підлягає.

Щодо доводів обвинуваченого ОСОБА_2 у частині заміни захисника, суд зауважує, що під час розгляду заяви про відвід головуючого судді, він не наділений повноваженнями заміни захисника в кримінальному провадженні, оскільки безпосередньо таке кримінальне провадження суддею не розглядається. Водночас, таке клопотання обвинуваченого, за наявності правових підстав, має бути вирішено судом під час судового розгляду кримінального провадження, у порядку ст. 54 КПК України.

Керуючись ст. ст. 75, 76, 80, 81, 371, 376 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_2 про відвід головуючого судді ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0001394 від 01.11.2024 за ч. 2 ст. 345 КК України щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та підписано 27.05.2025

Суддя: ОСОБА_1