Справа № 645/1611/24
Провадження № 1-кп/645/155/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2025 року м. Харків

Немишлянський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання прокурора Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000247 від 19.02.2024 обвинуваченому:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Чугуєва, Харківської області, громадянина України, не працюючому, дітей на забезпеченні не має, з неповною середньою освітою, який зареєстрований та фактично проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий, останній раз 21.11.2019 року Чугуївським міським судом Харківської області за ч. 1 ст. 185, ч. 1, 2 ст. 289, ч. 1, 4 ст. 70 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, 10.09.2020 року Апеляційним судом Харківської області вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 21.11.2019 року переглянуто та останнього засуджено за ч. 1, ч. 2 ст. 289, ч. 1, ч. 4 ст. 74 КК України до 6 років позбавлення волі та звільнено 10.09.2021 року та на даний час утримується в ДУ «Харківський слідчий ізолятор»,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Немишлянського районного суду м. Харкова перебуває вищевказане кримінальне провадження.

31.07.2025 року до суду надійшло клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу на більш м`який, або скасування запобіжного заходу у виді тримання під вартою. В обгрунтування клопотання обвинувачний вказує на недоведеність прокурором вини ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення. Також вказує, що знаходячись удома він матиме доступ до компютера, інтернету та телефону, завдяки чому у нього буде можливість відшукати забезпечити привід свідків сторони захисту. Окрім того, у нього з`явиться можливість пройти ВЛК та за надобності надати суду письмову згоду командира частини.

У судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченого, та у свою чергу, звернувся до суду із клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання сторона обвинувачення посилалася на те, що попередньо встановлені судом ризики, передбачені п.п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, до теперішнього часу не змінилися та продовжують існувати, а також на те, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, що є тяжким злочином. На думку прокурора, слід враховувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 та особисті обставини, які можуть свідчити на користь збільшення ризиків переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. Зокрема, прокурор зазначив, що ОСОБА_5 схильний до вчинення корисливих злочинів, про що свідчить наявність інших кримінальних проваджень відносно останнього. Окрім того, вказав, що ОСОБА_5 перебував у розшуку, оголошеному Чугуївським міським судом Харківської області у кримінальному провадженні за ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 190 КК України, тому застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу до обвинуваченого є неможливим, оскільки він не забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та не може запобігти вищевказаним ризикам.

Обвинувачений та його захисник проти клопотання прокурора заперечували, наполягали на задоволенні клопотання ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу. Захисник ОСОБА_4 просила змінити ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий арешт, посилаючись на необгрунтованість ризиків, вказаних у клопотанні прокурора, та зазначила, що ОСОБА_5 бажає служити у ЗСУ.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, надав заяву про слухання справи за його вісутністю.

Заслухавши позицію сторони обвинувачення та сторони захисту, дослідивши клопотання сторін, суд приходить до наступного.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19.03.2024 р. ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» на 60 (шістдесят) днів - до 17 травня 2024 року включно із застосуванням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 242240,00 гривень - до сплину терміну тримання під вартою.

Ухвалами Немишлянського (Фрунзенського) районного суду м. Харкова від 11.04.2024 р., 30.05.2024 р., 17.07.2024, 10.09.2024, 22.10.2024, 10.12.2024, 30.01.2025, 13.03.2025, 05.05.2025, 16.06.2025 ОСОБА_5 було продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» на 60 (шістдесят) днів - до 14 серпня 2025 року включно із застосуванням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 242 240,00 гривень - до сплину терміну тримання під вартою.

Дія запобіжного заходу, застосованого до обвинуваченого ОСОБА_5 закінчується 14.08.2025 р., що стало підставою звернення сторони обвинувачення до суду з клопотанням про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до вимог ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Під час розгляду клопотання про продовження строків застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про, зокрема, наявність достатніх підстав вважати, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою (п.1 ч.3 ст. 199 КПК України).

Суд вважає встановленим продовження існування ризиків, передбачених п. 1, п. 4, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Як ризики, які дають достатнi пiдстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, варто розцінювати те, що ОСОБА_5 згідно ч. 5 ст. 12 КК України обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, у разі визнання його винуватим йому може бути призначене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої, за віком та станом здоров`я обвинуваченого відсутні протипоказання для застосування до нього такого запобіжного заходу як тримання під вартою; у разі не застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 через тяжкiсть вчиненого ним кримінального правопорушення та покарання, яке може йому загрожувати, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, залишити/змінити своє фактичне місце проживання. Окрім того, обвинувачений не одружений, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, офіційно не працював, тобто міцні соціальні зв`язки у нього відсутні.

Також, ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню iншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення (враховуючи, що обвинувачений має судимість за ч.ч. 1, 2 ст. 289 КК України).

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що військова агресія РФ проти України, є обставиною (ризиком), яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку.

Враховуючи те, що положення кримінального процесуального законодавства не розкриває зміст ризику втечі, передбачений ч. 1 ст. 177 КПК України, суддя, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, при оцінці вказаного ризику враховує практику ЄСПЛ, яка розкриває зміст такого ризику.

Так, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Суворість покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти або повторного вчинення злочинів («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховуватися від суду. Зазначена обставина може бути мотивом та підставою для обвинуваченого переховуватися від суду. При цьому, ризик втечі повинен оцінюватися й у світлі інших факторів, а тому суд, вирішуючи питання щодо продовження застосування запобіжного заходу, враховує тяжкість злочину, в якому обвинувачується ОСОБА_5 у сукупності з іншими обставинами.

Суд також враховує особу обвинуваченого, який неодноразово судимий за корисливі злочини, перебував у розшуку, оголошеному ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 30.01.2024 р. у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 190 КК України. Наразі вказане кримінальне провадження розгядається Чугуївським міським судом Харківської області (суддя ОСОБА_6 ).

На підставі викладеного встановлено наявність обставин, передбачених пунктами 1 та 2 частинами ст. 194 КПК України, а саме: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує прокурор.

Застосування iнших, більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Суд не ігнорує ті аргументи, які наводяться стороною захисту, проте в даному конкретному випадку суд приходить до переконання, що ці аргументи не переважують вимог громадського інтересу, який полягає у встановленні істини у справі, недопущенні перешкоджанню цьому, забезпеченні належної процесуальної поведінки обвинуваченого і виконання ним процесуальних рішень у справі.

Розглядаючи можливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених ознак, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого на даній стадії судового провадження.

Отже, враховуючи продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин передбачених ст. 178 КПК України, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, за таких обставин клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із застосуванням альтернативного запобіжного заходу - застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 242 240,00 гривень, з покладенням на обвинуваченого обов`язків, визначених ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19.03.2024 р., передбачені частиною 5 статті 194 КПК України, є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Так, під час судового засідання судом не встановлено підстав для зміни розміру застави, визначеної ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19.03.2024 р.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 199, 331 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу - відмовити.

Клопотання прокурора Немишлянської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» на 60 (шістдесят) днів - до 09 жовтня 2025 року включно із застосуванням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 80 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних громадян, що становить 242 240,00 гривень - до сплину строку тримання під вартою.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_5 з-під варти звільнити.

У разі внесення застави у визначеному судом розмірі вважається, що до обвинуваченому обрано запобіжний захід у виді застави.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент часу внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу протягом дії ухвали.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з - під варти внаслідок внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язки, визначені ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19.03.2024 р., передбачені частиною 5 статті 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до прокурора або суду;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілими по справі;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити обвинуваченому, що у випадку внесення застави, оригінал документів з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок ТУДСА України коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Відповідно до вимог ст. 182 КПК України роз`яснити обвинуваченому, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.

Роз`яснити заставодавцю, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, максимальне покарання за яке передбачене законом у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, та попередити його про обов`язки із забезпечення належної поведінки обвинуваченого та його явки за викликом до суду, а також про наслідки не виконання цих обов`язків.

Покласти на заставодавця наступні обов`язки: забезпечувати належну поведінку обвинуваченого; забезпечувати явку, належно повідомленого обвинуваченого до суду; повідомляти суд про причини неявки обвинуваченого.

Зобов`язати заставодавця забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків щодо повідомлення суда про зміну свого місця проживання або перебування, обов`язку не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду.

Попередити заставодавця, що в разі невиконання покладених на нього та самого обвинуваченого обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.

Встановити строк дії ухвали до 09.10.2025 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченим в той же строк, але з моменту отримання копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали складено 11.08.2025.

Суддя ОСОБА_1