Справа № 183/7920/25
№ 1-кп/183/2143/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2025 року м. Самар

Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в приміщенні Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області у порядку спрощеного провадження кримінальне провадження №0000063 від 12 квітня 2025 року стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сніжне Донецької області, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за мобілізацією, в посаді сержанта із матеріального забезпечення ремонтного роти автомобільної техніки ремонтно-відновлювального батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший сержант», раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченогоч. 1 ст. 125 КК України,

встановив:

Відповідно до обвинувального акту обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, повністю згодний із встановленими органом досудового розслідування обставинами скоєного ним проступку, в присутності захисника ОСОБА_4 ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження, передбаченими ч. 2 ст. 302 КПК України, подав письмову заяву про розгляд обвинувального акту відносно нього у порядку спрощеного провадження, без судового розгляду у судовому засіданні за його відсутності.

В тексті обвинувального акту викладене клопотання прокурора про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Потерпіла ОСОБА_5 не заперечувала проти такого розгляду, про що надала відповідну заяву, в якій зазначила, що ознайомлена з обмеженням права на апеляційне оскарження.

За результатами спрощеного провадження судом встановлено, що 24 липня 2023 року наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 1132-рс (по стройовій частині), старшого сержанта ОСОБА_3 призначено на посаду сержанта із матеріального забезпечення ремонтного роти автомобільної техніки ремонтно-відновлювального батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Старший сержант ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем, обізнаним з порядком зберігання, використання та носіння холодної зброї відповідно до вимог ст.ст. 11, 16, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, зобов`язаний суворо дотримуватись у своїй службовій діяльності вимог законів України, Статутів Збройних Сил України (далі - Статут), бути взірцем виконання службового обов`язку, свято і непорушно додержуватися Конституції України, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

14 березня 2025 року, приблизно о 13 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 знаходився у приміщенні бару «Джемісон», який розташований за адресою: вул. Лісна, 12 с. Черкаське, Самарівський район, Дніпропетровська область, де також знаходилася раніше йому знайома ОСОБА_5 . У вказаний час між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник словесний конфлікт, внаслідок чого у ОСОБА_3 виник умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій прямий умисел, ОСОБА_3 , 14 березня 2025 року приблизно о 13 годині 01 хвилин, знаходячись у приміщенні бару «Джемісон», який розташований за адресою: вул. Лісна, 12 с. Черкаське, Самарівський район, Дніпропетровська область, діючи умисно, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, коли ОСОБА_5 знаходилася за баром схопив останню за одяг та намагався витягти із-за бару. Потім ОСОБА_3 зайшов за бар та схопив ОСОБА_5 за волосся, хапав за шию та за ліву руку, а також ногою наносив удари у ліве стегно намагаючись витягти останню із-за бару. Після чого донька потерпілої неповнолітня ОСОБА_6 викликала працівників поліції та ОСОБА_3 припинив свої противоправні дії.

Внаслідок умисних противоправних дій ОСОБА_3 , потерпілій ОСОБА_5 спричинив тілесні ушкодження у виді синця на передній поверхні шиї у верхній третині зліва та справа, на правій бічній поверхні шиї, на задній поверхні нижньої третині шиї, на задній поверхні від верхньої до середньої третини лівого плеча, на зовнішній поверхні середньої третини лівого плеча, на передній поверхні середньої третини лівого стегна, у своїй сукупності та кожне окремо, відносяться до легкого ступеню тяжкості.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, не оспорюються учасниками судового провадження, про що свідчать додані до обвинувального акта їх письмові заяви.

З урахуванням наведеного, вивчивши матеріали кримінального провадження надані органом досудового розслідування, керуючись кримінальним та кримінальним процесуальним законом та оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що подія кримінального правопорушення (проступку) мала місце, винуватість ОСОБА_3 , у вчиненні умисного легкого тілесного ушкодження при обставинах встановлених органом досудового розслідування доведена повністю, поза розумним сумнівом, а дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України.

Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Щире каяття ОСОБА_3 визнається судом обставиною, що пом`якшує його покарання.

Обставин, що обтяжують покарання згідно з ст. 67 КК України судом не встановлено.

Також судом враховується, що ОСОБА_3 за місцем проходження служби та місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

З урахуванням даних про особу обвинуваченого, обставин вчиненого кримінального проступку, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його конкретним обставинам, обставинам, що пом`якшують покарання та обтяжують його, даним про особу обвинуваченого.

Призначаючи покарання суд, виходячи з вимог ст. 50 КК України, враховує, що призначення покарання у виді штрафу буде необхідним та достатнім для виправлення засудженого і запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Керуючись статтями 369, 370, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд,

ухвалив:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На вирок суду учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, а саме: вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суддя ОСОБА_1