Справа №504/2920/25
Провадження №1-кп/504/680/25
УХВАЛА

06.08.2025с-ще Доброслав

Доброславський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 ,

захисника-адвоката ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в с-щі Доброслав клопотання прокурора Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000213 від 18.04.2025р. за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Луцьк Волинської області, громадянина України, освіта вища, неодруженого, непрацюючого, інваліда 2-ї групи, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого

ст.286 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Доброславського районного суду Одеської області надійшло клопотання прокурора Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілою на підставі ст.46 КК України.

Згідно клопотання формулювання підозри полягає в наступному.

ОСОБА_5 , будучи особою, яка у встановленому законодавством порядку набула права керування транспортними засобами та який 31.05.2005 отримав посвідчення водія НОМЕР_1 з категорією «В», близько 09.20 год. (точний час не встановлено) 18.04.2025 керуючи технічно справним автомобілем «RENAULT-DUSTER», реєстраційний номер НОМЕР_2 , здійснював рух у денний час доби по ґрунтовому сухому дорожньому покриттю автодороги між селами Любопіль і Визирка в Одеському районі Одеської області, зі сторони села Любопіль у напрямку автодороги М-14 сполученням «Одеса-Мелітополь-Новоазовськ», і в салоні цього автомобіля, на місці переднього пасажира, перевозив свою матір ОСОБА_6 .

Наблизившись до нерегульованого перехрестя з автомобільною дорогою загального користування міжнародного значення М-14 сполученням «Одеса-Мелітополь-Новоазовськ», в районі її 49 км + 80 м, що має відповідне обладнання дорожнього покриття та придорожньої зони, на якій організований двосторонній рух і проїзна частина має по одній, місцями по дві, смуги для руху у протилежних напрямках, що позначені горизонтальною дорожньою розміткою 1.1. (вузька суцільна лінія, які поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено), 1.5. (розділяє транспортні потоки протилежних напрямків на дорогах, що мають дві смуги руху в обох напрямках і де дозволено виїжджати на смугу зустрічного руху; позначає межі смуг руху за наявності двох і більше смуг, призначених для руху в одному напрямку), яка є головною дорогою на цьому перехресті нерівнозначних доріг, про що водіїв інформували дорожні знаки пріоритету 2.1. «Дати дорогу», установлені з обох боків дороги «Любопіль-Визирка», перед виїздом на автодорогу М-14, а також явно виражена горизонтальна дорожня розмітка 1.13 (позначає місце, де водій повинен у разі потреби зупинитися і дати дорогу транспортним засобам, що рухаються по перехрещуваний дорозі), водій ОСОБА_5 , перед виїздом на автодорогу М-14, зупинився першим у смузі свого напрямку руху і почав пропускати транспорт, що рухався по головній дорозі, оскільки мав намір перетнути це перехрестя у прямому напрямку, проте, заходів, що виключають виникнення і розвиток аварійної ситуації, не вжив, вкрай уважним не був, за дорожньою обстановкою постійно не стежив та відповідним чином не відреагував на її зміну, чим свідомо створив небезпеку як для себе, так для інших учасників дорожнього руху, проявив кримінальну протиправну недбалість, тобто не передбачав можливість настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді спричинення тілесних ушкоджень іншій особі, як наслідку своєї дії, що утворювала реальну загрозу для життя і здоров`я цієї особи, хоча повинен був і міг передбачити ці наслідки, якщо б діяв більш обачливо.

У той самий час, по автодорозі М-14, зі сторони міста Одеси у напрямку міста Миколаїв прямолінійно у смузі свого напрямку руху зі швидкістю близько 90 км/год, до цього перехрестя наближався автомобіль «RENAULT-DOKKER», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_7 .

Виїжджаючи на головну дорогу на нерегульованому перехресті і перетинаючи його у прямому напрямку, водій ОСОБА_5 , рухаючись в умовах необмеженої видимості, керуючи джерелом підвищеної небезпеки, за відсутності будь-яких перешкод технічного або іншого характеру, які б заважали йому своєчасно виявити автомобіль «RENAULT-DOKKER», не дав дорогу його водієві, не утримався від небезпечного маневру, зі швидкістю близько 10 км/год (фактична швидкість не встановлена), виїхав на автодорогу М-14 у напрямку протилежного узбіччя, одночасно повністю перекриваючи її обидві смуги для руху, чим створив аварійну ситуацію водієві ОСОБА_7 , який, з моменту виявлення небезпеки в русі у вигляді автомобіля «RENAULT-DUSTER»», застосував екстрене гальмування і відворіт керма праворуч.

Як наслідок, в результаті грубого порушення водієм ОСОБА_5 вимог пунктів: 1.5; 2.3. б); 10.1; 16.11 та розділу 33 «Дорожні знаки» «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, що зобов`язують водія:

п. 1.5. «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

п. 2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) «Бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

п. 10.1. «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;

п. 16.11. «На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху»;

Розділ 33. «Дорожні знаки»

2.1 «Дати дорогу». Водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, а за наявності таблички 7.8 транспортним засобам, що рухаються по головній дорозі», відбулось зіткнення у смузі руху автомобіля «RENAULT-DOKKER», його передньою лівою частиною з правою бічною частиною автомобіля «RENAULT-DUSTER», під кутом близько 85-95 градусів, з подальшим виїздом автомобіля «RENAULT-DOKKER», у некерованому стані, за межі проїзної частини на праве за ходом його руху узбіччя.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажиру автомобіля «RENAULT-DUSTER» ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому правої ключиці зі зміщенням уламків, множинних садна кінцівок і тулуба, що складають єдиний морфологічний комплекс, оцінюються разом, і за критерієм тривалого розладу здоров`я строком понад 21 день, відносяться до тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОЇ тяжкості.

Отже, водій ОСОБА_5 , шляхом належного виконання вимог пунктів: 1.5.; 2.3 б); 10.1.; 16.11. та дорожнього знаку 2.1. «Дати дорогу» Правил дорожнього руху, гарантовано мав технічну можливість запобігти дорожньо-транспортній пригоді і його фактичні дії знаходяться у причинному зв`язку з настанням події цієї пригоди, а також настанням суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення потерпілій ОСОБА_6 тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Зазначені дії ОСОБА_5 органами досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.286 КК України за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілою та, відповідно, закриття провадження у справі.

Перед направленням до суду клопотання про звільнення підозрюваного від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням винного з потерпілою, прокурор ознайомив з ним підозрюваного, потерпілу, про що є відповідні розписки.

У підготовчому судовому засіданні суд роз`яснив сторонам нереабілітуючі підстави звільнення від кримінальної відповідальності. Підозрюваний ОСОБА_5 , не оспорюючи провину в оголошеній йому підозрі у вчинені ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, прохав звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням з потерпілою.

Захисник-адвокат ОСОБА_4 також підтримала клопотання прокурора.

Потерпіла ОСОБА_6 заявила про свою згоду на звільнення підозрюваного ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням, пояснивши що претензій до нього не має, завдана шкода була повністю відшкодована.

На запитання суду підозрюваний, потерпіла відповіли, що клопотання не обумовлене примусом, обманом, чи погрозами їм чи членам їх сім`ї, клопотання є проявом доброї волі і усвідомленим кроком.

Процесуальні наслідки закриття кримінального провадження на підставі ст.46 КК України, судом роз`яснено, та сторонам кримінального провадження зрозумілі.

Судом роз`яснено обвинуваченому положення ст. 62 Конституції України, положення ст. 6 Конвенції, які йому зрозумілі, проте, ОСОБА_5 зазначив, що визнає свою вину у вчиненні злочину, який передбачено ч.1 ст.286 КК України, розуміє, що він має право на повноцінний розгляд кримінального провадження впродовж розумного часу, що може як підтвердити пред`явлене йому обвинувачення, так і спростувати його, таким чином, встановивши його невинуватість у вчиненні злочину, проте, він наполягає на закритті кримінального провадження на підставі положень ст.46 КК України.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо задоволення клопотання, обґрунтовуючи своє рішення наступним.

Згідно п.2 ч.3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення щодо закриття кримінального провадження у випадку встановлення підстав, передбачених п.п. 4- 8, 10 ч.1 або ч. 2 ст. 284 КПК України.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.44 КК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Згідно ст.46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Так, ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Санкція ч.1 ст.286 КК України передбачає покарання у виді штрафу від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Згідно ч.4 ст.12 КК України, нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Згідно положень ст.25 КК України вказаний злочин відноситься до злочинів, вчинених з необережності.

Отже, враховуючи санкцію ч.1 ст.286 КК України, та положення ч.2 ст. 12, ст. 25 КК України, злочин, у якому підозрюється ОСОБА_5 , а саме, - злочин, передбачений ч.1 ст. 286 КК України, відноситься до необережного нетяжкого, що дає підстави застосувати суду в даному кримінальному провадженні положення ст.46 КК України, - звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілою.

Що стосується тієї обставини, що ОСОБА_5 вчинив злочин вперше, то даний факт підтверджується вимогою УІАП ГУНП в Одеській області від 17.07.2025р., яка міститься в матеріалах справи, з якої вбачається, що станом на час вчинення злочину, який передбачений ч.1 ст. 286 КК України, підозрюваний ОСОБА_5 не притягувався до кримінальної відповідальності, раніше не судимий.

Висновком щодо результату медичного огляду ОСОБА_5 №000928 від 18.04.2025р. встановлено, що в останнього ознак сп`яніння не виявлено, був тверезим.

Наступною передумовою звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення злочину є те, що завдана шкода та збитки, заподіяні потерпілій, відшкодовані. Даний факт підтверджується поясненнями самої потерпілої ОСОБА_6 , яка в судовому засіданні підтвердила, що завдана шкода, відшкодована підозрюваним в повному обсязі.

Вказане кримінальне правопорушення, згідно діючого КК України, до категорії корупційних злочинів не відноситься.

Крім того, в судовому засіданні перевірено, та встановлено, що факт примирення з боку потерпілої є результатом її добровільного волевиявлення, - що підтверджується її згодою та поясненнями в судовому засіданні.

Судом достеменно встановлено, що в даному випадку відсутній неправомірний вплив на потерпілу як з боку слідчого, прокурора чи судді, так і з боку особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, чи його оточення, відсутній факт залякування потерпілої чи її близьких, відсутні погрози на їх адресу, відсутні інші негативні чинники, які могли б вплинути на добровільність волевиявлення потерпілої, що дає змогу в даному випадку застосувати положення ст.46 КК України.

Отже, положення ст.46 КК України передбачає обов`язкове і безумовне звільнення підозрюваного від кримінальної відповідальності за наявності зазначених вище передумов та підстав такого звільнення, при чому, процесуальний порядок такого звільнення передбачений Параграфом 2, Глави 24 КПК України.

Згідно ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч.2 ст.286 КПК України, встановивши на стадії досудового розслідування підстави для звільнення від кримінальної відповідальності та отримавши згоду підозрюваного на таке звільнення, прокурор складає клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та без проведення досудового розслідування у повному обсязі надсилає його до суду.

Згідно ч.2 ст.288 КПК України суд зобов`язаний з`ясувати думку потерпілого щодо можливості звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Згідно ч.3 ст.288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно, суд в даному випадку вбачає підстави для звільнення підозрюваного ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за скоєння злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, у зв`язку з примиренням підозрюваного з потерпілою, на підставі ст. 46 КК України.

В зв`язку з тим, що дане кримінальне провадження має бути закрито на підставі нереабілітуючих обставин, суд приходить до висновку щодо стягнення з ОСОБА_5 витрат на залучення експерта для проведення судових експертиз під час досудового розслідування по даному кримінальному провадженню.

Згідно ч.4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

У зв`язку із цим, арешт на майно, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Южного міського суду Одеської області від 24.04.2025р., а саме на: автомобіль марки «Renault Duster» д.н.з. НОМЕР_2 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 з ключами від нього; автомобіль марки «Renault Dokker» н/з НОМЕР_3 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_5 , з ключами до нього необхідно скасувати.

Речові докази по справі, а саме: автомобіль марки «Renault Duster» д.н.з. НОМЕР_2 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 з ключами від нього; автомобіль марки «Renault Dokker» н/з НОМЕР_3 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_5 , з ключами до нього, які зберігаються на штраф-майданчику за адресою: Одеська область Одеський район с.Міжлиманське вул.Квіткова, 46 необхідно повернути власникам.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 12, 25, 44, 46, 286 КК України, ст.ст.7, 9, 100, 285, 286, 288, 369, 370, 372 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілою задовольнити.

ОСОБА_5 звільнити від кримінальної відповідальності передбаченої ст.286 ч.1 КК України, на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням із потерпілою.

Кримінальне провадження - закрити.

Арешт на майно, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Южного міського суду Одеської області від 24.04.2025р., а саме на: автомобіль марки «Renault Duster» д.н.з. НОМЕР_2 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 з ключами від нього; автомобіль марки «Renault Dokker» н/з НОМЕР_3 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_5 , з ключами до нього скасувати.

Речові докази по справі, а саме: автомобіль марки «Renault Duster» д.н.з. НОМЕР_2 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 з ключами від нього; автомобіль марки «Renault Dokker» н/з НОМЕР_3 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_5 , з ключами до нього, які зберігаються на штраф-майданчику за адресою: Одеська область Одеський район с.Міжлиманське вул.Квіткова, 46 повернути власникам.

Стягнути із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_6 , процесуальні витрати на залучення експерта з проведення криміналістичних експертиз в сумі 14 418 (чотирнадцять тисяч чотириста вісімнадцять) грн. 72 коп., на користь держави.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1