справа № 235/4294/24
№ провадження 1-кп/208/251/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2025 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Кам`янського у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю прокурорів - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , потерпілої ОСОБА_9 , представника потерпілої ОСОБА_10 ,

розглянувши у судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0000178 від 09.03.2024 року відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Мала Цвіля, Новоград-Волинського району, Житомирської області, має середню освіту, одружений, зареєстрований та фактично мешкає: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.286-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Приблизно о 20 годині 45 хвилин, ІНФОРМАЦІЯ_4 в темний час доби, водій ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп?яніння, керуючи технічно справним транспортним засобом - автомобілем марки Volkswagen Transporter 4 реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по проїжджій частині автодороги М-04 сполученням «Знам`янка-Луганськ-Ізварине» зі сторони м. Покровська в напрямку м. Дніпро на території Покровської ОТГ Покровського району Донецької області, та проїжджаючи територію блокпосту 3С-006, що розташований на перехресті з проїзною частиною, що веде до с. Кам`янка, діючи в порушення вимог ст.ст. 9, 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст.ст. 14, 16 Закону України «Про дорожній рух», п.2.9 (підпункт «а»), п.2.10 (підпункти «а, б, в, г, І, д, е, є»), п.12.3, п. 12.9 (підпункт «б») Правил дорожнього руху, порушуючи дорожні знаки 3.29 «Обмеження максимальної швидкості», 3.41 «Контроль» розділу 33 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року, проявляючи кримінальну протиправну самовпевненість, не передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, не маючи перешкод технічного характеру, адекватно не реагуючи на зміну дорожньої обстановки, рухався із перевищенням максимально допустимої швидкості руху встановленої дорожнім знаком (понад 50 км/год), ігноруючи вимоги дорожнього знаку 3.41 «Контроль» не зупиняючись, продовжив рух по самовпевненість, не передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, не маючи перешкод технічного характеру, адекватно не реагуючи на зміну дорожньої обстановки, рухався із перевищенням максимально допустимої швидкості руху встановленої дорожнім знаком (понад 50 км/год), ігноруючи вимоги дорожнього знаку 3.41 «Контроль» не зупиняючись, продовжив рух по території блокпосту «3006» та маючи можливість виявити в полосі свого руху пішохода - ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_2 , своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки керованого ним транспортного засобу, в результаті чого скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_11 , який знаходився в статичному положенні в межах території блокпоста та виконував покладені на нього службові обов?язки, в результаті чого пішохід отримав тілесні ушкодження у вигляді сполученої травми тіла з множинними переломами кісток мозкового та лицевого черепу, крововиливами під м?які Мозкові оболонки головного мозку, осередками забою речовини головного мозку, множинними двобічними переломами ребер, забоєм легень, серця, розривом селезінки з кровотечою в черевну порожнину (1100 мл крові), лівої нирки, розтрощенням м?яких тканин лівої гомілки в верхній третині, уламковим переломом кісток лівої гомілки, що стали причиною його смерті на місці ДТП, та після скоєння даної дорожньо-транспортної пригоди молодший сержант ОСОБА_12 , не вжив належних заходів, по збереженню слідів пригоди, не повідомивши відповідні органи про подію, місце скоєння дорожньо-транспортної пригоди покинув. Таким чином, ОСОБА_7 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України - порушення правил пеки дорожнього руху, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп?яніння, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_11 .

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 суду зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_4 о 20:00 годин, святкуючи свято, випив близько 250 грам алкоголю. Керуючи автомобілем «Volkswagen Transporter 4» під`їхавши до блокпосту, зазначає, що поліцейського не бачив, оскільки було темно, ближнє світло було увімкнене, швидкість була 50 км на годину, було зовнішнє освітлення блокпосту, був знак обмеження швидкості, коли збив поліцейського почув удар, не пам`ятає чому було так. Вказує, що відволікся на телефон, був у шоковому стані, тому поліцейському не допоміг, поїхав з місця ДТП, злякався тому що наїхав на людину, проїхав 3 км. Після наїзду, повернувся сам до блок посту, заклеював фари оскільки діяв підсвідомо на автоматі. Приїхав сам на блокпост назад, пройшов огляд на стан сп`яніння в той же вечір. Обвинувачений усвідомлював, що із за його порушення правил дорожнього руху загинула людина, цивільний позов визнає, у повному обсязі, готовий відшкодувати в подальшому витрати, щиро кається у скоєному та щиро вибачається перед потерпілою Просить винести мінімальне покарання.

Потерпіла ОСОБА_9 суду зазначила, що з обвинуваченим раніше не знайома, свідком події безпосередньо не була, про смерть чоловіка вона дізналась по телефону від його друга, що ОСОБА_13 загинув. Зазначила, що переносить великі моральні страждання від загибелі чоловіка, оскільки із загиблим вели спільне господарство з 2005 року, дітей не було, тому вирішили не укладати офіційний шлюб. Мати загиблого перебуває на тимчасово окупованій території, батько помер. Похованням займалася особисто. Обвинувачений не надавав матеріальної допомоги для відшкодовування завданої шкоди. Покарання просить найсуворіше, в межах статті 10 років позбавлення волі. Цивільний позов просить задовольнити у повному обсязі.

Крім показань обвинуваченого, потерпілої, вина ОСОБА_7 підтверджується письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні, а саме:

- витяг з ЄРДР від 09.03.2024 року, як підстави початку досудового слідства, з правовою кваліфікацією за ч.3 ст. 286-1 КК України, з фабулою що ІНФОРМАЦІЯ_4 приблизно о 20:45 годині, водій ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (військовослужбовець ЗСУ), перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки Volkswagen Transporter 4, рухаючись автодорогою «Знам`янка-Луганськ-Ізварине», з боку м.Покровськ в бік м.Дніпро, в межах блок поста 3С 006, здійснив наїзд на працівника форменому одязі, на службі), після чого на вказаному автомобілі з місця пригоди зник, та поїхав у бік м.Дніпро. В результаті вказаної події, ОСОБА_11 , загинув на місці події;

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від ІНФОРМАЦІЯ_4 із планом-схемою та фото-таблицею до нього, яким зафіксовано відомості про місце скоєння злочину, обставини вчиненого кримінального правопорушення, згідно з яким місцем вчинення дорожньо-транспортної пригоди є автодорога Знам`янка-Луганськ-Ізварине в межах блокпосту ЗС 006, по напрямку руху зі сторони м.Покровськ в сторону м.Дніпро на території Донецької області, транспортний засіб з місця ОТП зник.

- протоколом огляду, згідно з яким було оглянуто труп ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , при огляді трупа зафіксовані тілесні ушкодження, відкрита черепно-мозкова травма;

- висновком експерта № 134 про проведення з 09.03.2024 по 28.03.2024 судово-медичної експертизи за фактом смерті ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно з висновками якої:

- При судово-медичній експертизі трупа гр. ОСОБА_14 , 1982р.н., виявлені: забиті рани чола справа, правої брови, області спинки носу, підборіддя справа, слизової нижньої губи, потиличної ділянки голови, садка та поверхневі різані рани обличчя навколо забитих ран, садно потиличної ділянки голови, синці внутрішнього кута верхньої повіки правого ока. повік лівого ока. лівої вушної раковини, забиті рани лівої вушної раковини, садно завушної області зліва, крововиливи в м`які покрови голови в області чола та тім`яно-потиличної області голови, множинні розриви твердої мозкової оболонки головного мозку, багато-уламковий вдавлений перелом кісток носу та кістки верхньої щелепи, багато-уламковий перелом області півникового гребеня та верхніх стінок очниць, лінійні переломи лобної кістки справа, крил основної кістки справа, потиличної кістки в центрі та справа, крововиливи під м`які мозкові оболонки головного мозку в області лобних долей, по конвекситальним поверхням тім`яних долей, боковим поверхням скроневих долей та потиличних долей на всьому протязі, осередки забою речовини головного мозку в області верхівок лобних долей, крововиливи в стовбуровому відділі головного мозку; садна шиї зліва; садна передньої повені грудної клітини справа, перелом 3 ребра справа по середній ключичній лінії прямого характеру, перелом 4-6,8 ребер зліва по передній пахвовій лінії та 5-8 ребер зліва по лопатковій лінії прямого характеру з розшаруванням м`яких тканин навколо переломів кров`ю, обширі крововиливи в області коренів легень, забій задньої поверхні лівої легені, забій серця в області верхівки; садна поперекової ділянки, області крила тазу зліва, обширі розриви селезінки з кровотечою в черевну порожнину (1100 мл крові) відрив лівої нирки від судинної ніжки з кровотечою в заочеревинний простір зліва, крововилив в області малої кривизни шлунку; синці тилу лівої кисті, зовнішньої поверхні лівого стегна, переднє-зовнішньої поверхні лівої гомілки в верхній третині, садна на тилі та пальцях лівої кисті, на переднє-зовнішній поверхні лівого стегна в верхній третині, на передній поверхні лівого стегна в нижній третині, на передній поверхні лівої гомілки в верхній третині, на переднє-внутрішній поверхні правої гомілки, розтрощення м`яких тканин з утворенням кишені заповненої кров`ю, на передній та частковій зовнішній малогомілкової кістки в колінному суглобі, уламковий перелом лівої великогомілкової кістки в верхній третині.

- Всі вище перелічені тілесні ушкодження утворились прижиттєво, в короткий проміжок часу, незадовго до настання смерті, за механізмом удару та тертя, від дії тупих предметів, якими могли бути виступаючі частили транспортного засобу та дорожнє покриття, за механізмом ковзання від дії гострих предметів, якими могли бути дрібні уламки скла, за умов дорожньо-транспортної події, викладеній в фабулі даної постанови, які, згідно пункту 2.1.3 (б,в,л) «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.95р., мають ознаки ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя та знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Виявлений при експертизі його трупа перелом грудини на рівні 2 міжреберного простору утворився за механізмом тиснення в посмертний період, найбільш ймовірно при спробі надання невідкладної допомоги.

- Причиною смерті гр. ОСОБА_14 , 1982р.н., стала сполучена травма тіла з множинними переломами кісток мозкового та лицевого черепу, крововиливами під м`які мозкові оболонки головного мозку, осередками забою речовина головного мозку, множинними двобічними переломами ребер, забоєм легень, серця, розривом селезінки з кровотечою в черевну порожнину (1100мл крові), лівої нирки, розтрощенням м`яких тканин лівої гомілки в верхній третині, уламковим переломом кісток лівої гомілки, що ускладнилося розвитком явищ травматичного шоку.

- Згідно міри розвитку трупних явищ, смерть гр. ОСОБА_14 , 1982р.н., настала за 12-16 годин до моменту дослідження його трупу в морзі (09.03.2024р. 12.00).

- Первинний контакт з предметом травмуючої дії надійшов в переднє-зовнішню поверхню лівої гомілки гр. ОСОБА_14 , 1982р.н.

- В момент наїзду гр. ОСОБА_14 , І982р.н., був звернутий передньою та частково лівою боковою поверхнями свого тіла до травмуючих поверхонь транспортного засобу.

- При судово-медичній експертизі трупа гр. ОСОБА_14 1982р.н., не були виявлені тілесні ушкодження, які б свідчили про волочіння, переміщення та переїзд його тіла транспортним засобом.

- при судово-токсикологічному дослідженні крові і сечі від його трупа не виявлені: метиловий, етиловий, ізопропіловий, пропілів, ізобутиловий, бутиловий, ізоаміловий, спирти. В нирці, печінці з жовчним міхуром, шлунку з вмістом не виявлені: похідні барбітурової кислоти, фенотіазіну, 1,4-бензоідіазепіну, піразолону, саліцилової кислоти, фенілалкіламіну; морфін, кодеїн, мета дон, димедрол, трамадол, амітриптилін, клозапін.

- При судово-імунологічному дослідженні крові та його трупа встановлено, що кров відноситься до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0.

- при судово-токсикологічному дослідженні в доставленому зразку сечі від громадянина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлений етиловий сприт у концентрації 2,44 %.

-висновком експерта від 15.04.2024 № СЕ-19/113-24/2083-ІТ про проведення судової інженерно-транспортної експертизи, згідно з висновками якої:

- На момент огляду автомобіля «Volkswagen Transporter 4», номерний знак НОМЕР_1 , робоча гальмівна система та система рульового керування знаходилась у працездатному стані.

- висновком експерта №КСЕ-19/104-24/17952 про проведення з 30.05.2024 по 10.06.2024 комплексної судової транспортно - трасологічної експертизи та авто-технічної, згідно з висновками якої:

- Шість фрагментів полімерного матеріалу (пластику) чорного кольору під цифрами «1», «2», «3», «4», «5», «6», розмірами 360х202х4 мм, 450х280х4 мм, 202х220х4 мм, 220х196х4 мм, 252х167х4 мм, 264х50х4 мм, вилучених 09.03.2024, в ході огляду місця дорожнього-транспортної події на проїжджій частині на території блокпосту ЗС 006 та передній бампер з автомобіля марки «Volkswagen Transporter 4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , вилучений 02.04.2024, на території спеціалізованого майданчику тимчасового тримання транспортних засобів, за адресо: Донецька область, м.Покровськ, пр.Захисників України, 31-6 до розлому складали єдине ціле;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 09.03.2024 за участю свідка ОСОБА_15 , з компакт-диском з відеофайлом слідчого експерименту, проведеного з метою перевірки та уточнення відомостей на місці ДТП;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 09.03.2024 за участю свідка ОСОБА_16 , з компакт-диском з відеофайлом слідчого експерименту, проведеного з метою перевірки та уточнення відомостей на місці ДТП;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 09.03.2024 за участю свідка ОСОБА_17 , з компакт-диском з відеофайлом слідчого експерименту, проведеного з метою перевірки та уточнення відомостей на місці ДТП;

- висновком експерта від 11.03.2024 № СЕ-19/105-24/1726-ІТ про проведення судової авто технічної експертизи, згідно з висновками якої:

- ОСОБА_7 , для забезпечення безпеки дорожнього руху, повинен був в темний час доби, обирати таку швидкість руху автомобіля, щоб мати можливість зупинитися в межах видимості дороги, на вимоги дорожніх знаків 3.29 та 3.41 розділу 33 ПДР, знизити швидкість руху та зупинити автомобіль перед блок постом та з моменту виникнення перешкоди для руху (в момент об`єктивного виявлення пішоходів на проїзній частині) вжиті заходи до зниження швидкості аж до зупинки транспортного засобу, або безпечно маневруючи об`їхати перешкоду, тобто він повинен був діяти відповідно до вимог п.12.2 та п.12.3 Правил дорожнього руху.

Вибрана водієм ОСОБА_7 , швидкість руху автомобілю на момент ДТП, яка дорівнювала 100км/г, є безпечною для даних дорожніх умов по умовам видимості, й тому в його діях не убачається невідповідностей з вимогами п.12.2 Правил Дорожнього руху.

- 3 технічної точки зору, у дорожній обстановці що склалася, водій автомобіля марки Volkswagen Transporter 4, реєстраційний номер НОМЕР_1 - ОСОБА_7 . Діючи відповідно до вимог п.12.3 ПДР України, мав у своєму розпорядженні технічну можливість запобігти настання даної ДТП шляхом застосування гальмування автомобілю.

- технічної точки зору, в даній дорожній ситуації, дії водія автомобіля марки Volkswagen Transporter 4, (реєстраційний номер НОМЕР_1 ) - ОСОБА_7 , які не відповідали вимогам п. 12.3 ПДР, та вимогам дорожніх знаків 3.29 та 3.41 розділу 33 ПДР, знаходились у причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди, оскільки водій ОСОБА_7 , виконуючи вимоги вищезгаданих пунктів Правил дорожнього руху, мав технічну можливість запобігти дану ДТП шляхом своєчасного застосування гальмування та зупинки автомобіля до блокпоста та місця наїзду на пішохода.

- протоколом проведення слідчого експерименту від 09.03.2024 за участю обвинуваченого ОСОБА_7 , з флеш носієм з відеофайлом слідчого експерименту, проведеного з метою перевірки та уточнення відомостей на місці ДТП.

- висновком експерта від 14.05.2024 № СЕ-19/113-24/2620-ІТ про проведення судової інженерно-транспортної експертизи, згідно з висновками якої:

У дорожньо-транспортній ситуації, що досліджено, водію автомобілю «Volkswagen Transporter 4», номерний знак НОМЕР_1 слід було керуватися технічними вимогами пунктів 12.2, 129(б) Правил дорожнього руху та вимогами дорожніх знаків 3.29 «Обмеження максимальної швидкості 70», 3.29 «Обмеження максимальної швидкості 50», 3.29 «Обмеження максимальної швидкості 30», 3.41 «Контроль».

У дорожньо-транспортній ситуації, що досліджується, технічна можливість запобігти ДТП для водія автомобілю «Volkswagen Transporter 4», номерний знак НОМЕР_1 визначалася виконанням вимог пункту 12.9 б) та вимогами Правил дорожнього руху та вимогами дорожніх знаків 3.29 «Обмеження максимальної швидкості 70», 3.29 «Обмеження максимальної швидкості 50», 3.29 «Обмеження максимальної швидкості 30», 3.41 «Контроль», для чого він не мав будь-яких перешкод технічного характеру.

У дорожньо-транспортній ситуації, що досліджується, в діях водія автомобілю «Volkswagen Transporter 4» номерний знак НОМЕР_1 вбачаються невідповідності вимогам пункту 12.9 б) Правил дорожнього руху та вимогам дорожніх знаків 3.29 «Обмеження максимальної швидкості 70». 3.29 «Обмеження максимальної швидкості 50», 3.29 «Обмеження максимальної швидкості 30», 3.41 «Контроль». Невідповідність вимогам дорожнього знаку 3.41 «Контроль» Правил дорожнього руху, в діях водія автомобілю «Volkswagen Transporter 4» номерний знак НОМЕР_1 з технічної точки зору перебуває у причинному зв?язку з подією пригоди. Механізм розвитку дорожньо-транспортної ситуації, заснований на показах та слідчому експерименті з підозрюваним ОСОБА_7 . 1. У дорожньо-транспортній ситуації, що досліджується, водію автомобілю «Volkswagen Transporter 4» номерний знак НОМЕР_1 слід було керуватися технічними вимогами пунктів 12.2, 12.9 (б) Правил дорожнього руху та вимогами дорожніх знаків 3.29 «Обмеження максимальної швидкості 70», 3.29 «Обмеження максимальної швидкості 50», 3.29 «Обмеження максимальної швидкості 30», 3.41 «Контроль», а після поновлення руху вимогами дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості 30» та технічними вимогами пункту 12.3 Правил дорожнього руху.

- довідкою щодо аналізу абонентського номеру НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_7 , згідно з аналізом деталізації абонентського номеру НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_7 , встановлено маршрут руху за вищевказаний період часу, а саме: з 12:00 до 19:42 ІНФОРМАЦІЯ_4 абонент був зафіксований у м. Мирнограді Донецької обл.., після чого о 19:50 починає рух до Дніпропетровської області через м.Покровськ. О 20:50 абонент був зафіксований в зоні БС с. Слов`янка, яка обслуговує блокпост ЗС-006 між Донецькою та Дніпропетровською областями. О 21:44 абонент був зафіксований в зоні БС смт. Петропавлівка Дніпропетровської області. Після чого, о 21:50 абонент починає повертатись зворотнім шляхом до блокпосту ЗС-006 між Донецька та Дніпропетровською областями, де о 23:20 було зафіксовано останнє з`єднання в зоні дії БС с. Кам`янка Донецької області, яка обслуговує вищевказаний блокпост.

Аналізуючи досліджені докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та їх взаємозв`язку, суд вважає, що вина ОСОБА_7 в судовому засіданні встановлена та підтверджена, а його дії вірно кваліфіковано за ч.3 ст. 286-1 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть.

Вина обвинуваченого в ДТП що спричинило смерть ОСОБА_11 , підтверджується допитом ОСОБА_7 , відеоматеріалами, протоколом їх огляду, схемою до місця події, слідчими експериментами та висновками судово-медичної і авто технічної експертиз.

До того ж, сам обвинувачений повністю визнає свою вину.

Враховуючи викладене, суд вважає, що саме версія подій викладена в обвинувальному акті, є єдиною розумною та доведеною на підставі належних та допустимих доказів.

Будь-яке інше розумне пояснення подій, які є предметом цього розгляду, крім того, що інкримінований злочин було вчинено ОСОБА_7 , і поза розумним сумнівом є винним у його вчиненні, судом виключається.

У відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд підстав не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, не встановлено.

Обставин, які б пом`якшували чи обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , судом не встановлено.

Питання про призначення покарання при постановленні вироку суд вирішує в залежності від доведеності винуватості особи у вчиненні злочинних дій за обставин, пред`явлених в обвинуваченні, з урахуванням вимог статей 50, 65 КК України.

Відповідно до ст. 50 КК України, рішення суду про призначення покарання має на меті не тільки кару, з-поміж інших завдань, повинно досягти мети виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Вчинення злочину передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України карається позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до десяти років.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому виду та міри покарання, суд враховує характер скоєного ним кримінального правопорушення, яке визначено законодавством як тяжкий, особу обвинуваченого, який вину визнав, є раніше не судимим, скарг на його поведінку за місцем мешкання не надходило, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

У рішенні по справі «Ізмайлов проти Росії» ЄСПЛ зазначає, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Враховуючи наведене, позиції державного обвинувачення та потерпілої сторони, принцип індивідуалізації покарання, суд вважає, що адекватним покаранням обвинуваченому, яке б не становило диспропорції між встановленими обставинами справи та його видом і розміром, буде призначення йому покарання у виді позбавлення волі строком на 8 роки, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 10 роки.

На думку суду, зазначене покарання є законним, справедливим та цілком достатнім для подальшого виправлення обвинуваченого, попередження вчиненням нових злочинів.

Розглядаючи позовні вимоги цивільного позивача ОСОБА_9 , до обвинуваченого про відшкодування матеріальної, моральної шкоди та витрати за надання правничої допомоги, судом встановлено наступне.

Злочин тягне за собою ряд юридичних наслідків, з яких для потерпілого найважливішим є відновлення його порушеного права, яке досягається за допомогою цивільного позову. У відповідності зі ст. 128 КПК України фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано збитків, має право під час кримінального провадження, проте виключно до суду, пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК України. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Стаття 1166 ЦК України, якою визначені загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду встановлює, що така шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Враховуючи обставини справи та досліджені докази, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_9 , у відшкодуванні завданої матеріальної шкоди законними, повністю обґрунтованими та такими, що підлягають повному задоволенню.

Розглядаючи цивільний позов ОСОБА_9 , в частині стягнення з ОСОБА_7 , моральної шкоди, суд встановив наступне.

Так, у відповідності до Постанови Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода полягає, зокрема у моральних переживаннях у зв`язку з настанням для особи негативних наслідків, душевним стражданням, емоційним дискомфортом тощо, психотравмувальною ситуацією для потерпілого, у даному випадку за умов вчинення злочину щодо її близької людини.

Судом встановлено, що внаслідок смерті її чоловіка звичайний спосіб життя потерпілої ОСОБА_9 , порушено в наслідок чого вона зазнала страждань.

Стаття 1167 ЦК України визначає підстави відповідальності за завдану моральну шкоду та встановлює, що така шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Вина обвинуваченого, причинний зв`язок між злочинними діями, заподіянням моральної шкоди, у судовому засіданні беззаперечно встановлено.

Суд вважає, що враховуючи вимоги розумності та справедливості, позовні вимоги ОСОБА_9 , в цій частині підлягають задоволенню, з стягненням на її користь з ОСОБА_7 , 550 000 гривень.

Стаття 1166 ЦК України, якою визначені загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду встановлює, що така шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

У відповідності з вимогами ст. 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу», під похованням померлого слід розуміти комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству. Влаштування поминального обіду є багатовіковою традицією українців, і практично є витратами на поховання.

Враховуючи обставини справи та досліджені докази, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_9 , в частині відшкодування завданої майнової шкоди у сумі 15 000 грн., законними, повністю обґрунтованими та такими, що підлягають повному задоволенню.

Розглядаючи позовні вимоги в частині стягнення витрат на правову допомогу адвоката, суд встановив наступне.

В постанові Великої Палати у справі № 910/12876/19, суд зауважив, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини.

Разом з тим чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно, суд зазначив, що процесуальним законодавством передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Суд вважає, що враховуючи дійсність витрат, їх обґрунтованість та адекватність обставинам справи по якій надається правова допомога, позовні вимоги в цій частині підлягають повному задоволенню у розмірі 15 000 гривень.

Цивільний позов обвинувачений ОСОБА_7 , визнав у повному обсязі.

Доля речових доказів вирішується судом відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати по проведенню судових експертиз, згідно ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373-374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст. 286-1 КК України та призначити йому покарання у виді 8 років позбавлення волі з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 10 років.

Початок строку відбуття призначеного ОСОБА_7 покарання рахувати з 29.03.2024 року.

Запобіжний захід ОСОБА_7 залишити тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_7 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, правової допомоги, задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 моральну шкоду у розмірі 550 000(П`ятсот п`ятдесят тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 матеріальну шкоду у розмірі 15 000 (П`ятнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 за надання правничої допомоги у розмірі 15 000 (П`ятнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_7 процесуальні витрати по проведенню судової експертизи в сумі 14 388(Чотирнадцять тисяч триста вісімдесят вісім) гривень 32 копійки.

Речові докази по справі:

- автомобіль «Volkswagen Transporter 4», номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , який знаходиться за адресою: Донецька область, м.Покровськ, вул.Захисників України, 31Б, знявши арешт, - повернути власнику;

- ключ запалювання автомобіля «Volkswagen Transporter 4» номерний знак НОМЕР_1 ; мобільний телефон «Redmi», IMEIL: НОМЕР_4 із встановленою в ньому sim-картою мобільного оператора ПрАТ «КИЇВСТАР», з номером НОМЕР_2 , знявши арешт, - повернути власнику;

- Змив потожирової речовини з зовнішньої ручки відкривання водійських дверей, поміщений у паперовий конверт та опечатаний пломбою NPU-0437443; Змив потожирової речовини з склопідйомників водійської двері, поміщений у паперовий конверт та опечатаний пломбою NPU-0437447; Змив потожирової речовини з внутрішньої ручки відкривання водійських дверей, поміщений у паперовий конверт та опечатаний пломбою NPU-0437446; Змив потожирової речовини з лівого підрульового перемикача, поміщений у паперовий конверт та опечатаний пломбою NPU-0437437; Змив потожирової речовини з правого підрульового перемикача, поміщений у паперовий конверт та опечатаний пломбою NPU-0437445; Змив потожирової речовини з рульового колеса, поміщений у паперовий конверт та опечатаний пломбою NPU-0437438; Змив потожирової речовини з важелю КПП, поміщений у паперовий конверт та опечатаний пломбою NPU-0437441; Змив речовини бурого кольору з передньої лівої стійки кузова, поміщений у паперовий конверт та опечатаний пломбою NPU-0437442; Змив речовини бурого кольору з передньої частини авто під лівою фарою, поміщений у паперовий конверт та опечатаний пломбою NPU-0437444; фрагмент скотча, поміщений у паперовий конверт та опечатаний пломбою NPU-0437440; Змив потожирової речовини з важілю увімкнення фар, поміщений у паперовий конверт та опечатаний пломбою NPU-0437439 долучити до матеріалів кримінального провадження №0000178 від 09.03.2024 в якості речових доказів, які зберігаються у камері зберігання речових доказів Покровського РУП ГУНП в Донецькій області, знищити.

Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду, через Заводський районний суд міста Кам`янського, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Законної сили вирок суду набирає після закінчення строку його оскарження.

Копія вироку після його проголошення негайно вручити захиснику в порядку абз.6 ч.3 ст.323 КК України та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1