Справа № 635/4419/25
Провадження № 1-кс/635/1020/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2025 року сел. Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Покотилівка Харківського району Харківської області клопотання прокурора Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000552 від 06 червня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, про арешт майна,-

в с т а н о в и в:

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.

09 червня 2025 року до Харківського районного суду Харківської області надійшло клопотання прокурора Харківської окружної прокуратури ОСОБА_3 за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000552 від 06 червня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, про арешт майна, в якому прокурор просить накласти арештна майно із забороною відчуження, користування та розпорядження, яке вилучено під час огляду місця події 05.06.2025 за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Високий, вул. Новоселищна, поблизу будинку 30 за координатами 49,57996, 36,07737, а саме на: автомобіль марки Cherry QQ, д.н.з. НОМЕР_1 сірого кольору, власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 14.08.2020 є ОСОБА_4 , але фактично ним користується ОСОБА_5 .

Встановлені обставини досудового розслідування із посиланням на докази.

Клопотання прокурора обґрунтовано тим, що в провадженні СВ ВП № 3 Харківського РУП № 1 ГУ Національної поліції в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування за № 0000552 від 06.06.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

Встановлено, що 05.06.2025 до відділу поліції № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення про те, що, за адресою: Харківська область, Харківський район, смт. Високий, вул. Новоселищна, водій авто Chery QQ, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_5 умисно не виконує рішення суду, згідно якого останнього було позбавлено права керувати транспортними засобами. 05.06.2025 слідчим СВ ВП № 3 ХРУП № 1 ГУ НП в Харківській області проведено огляд місця події в період часу з 16:18 по 17:37 за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Високий, вул. Новоселищна, поблизу будинку 30, у ході проведення огляду виявлено транспортний засіб автомобіль марки Cherry QQ, д.н.з. НОМЕР_1 сірого кольору. Авто стоїть на чотирьох колесах. На момент огляду колеса під тиском. Пошкоджено ЛФП по всьому кузову автомобіля. Значні сліди вм`ятин, сколів та тріщин по всьому кузову автомобіля. Задня частина автомобіля замазана шаром шпаклівки, заднє скло зафарбоване фарбою білого та чорного кольорів у хаотичному порядку, у верхній лівій частині скла знаходиться наліпка у формі черепу білого кольору, відсутній задній двірник. Внизу мається металева таблиця д.н.з. на якому маються ділянки, зафарбовані чорною фарбою. Лівіше від таблиці мається ознаки механічного пошкодження бамперу у вигляді тріщини. Кришка бензобака не зачиняється. Заднє ліве крило має пошкодження у вигляді деформації, а саме: вм`ятина. Скло задньої лівої двері зафарбовані фарбою чорного та білого кольору в хаотичному порядку. Скло передньої лівої двері приспущене. Лівий поріг автомобіля має пошкодження у виді відсутності металевих шматків. Також лівий поріг та нижні частини дверей мають іржу. Заглянувши через вікно передньої лівої двері автомобіля, виявляємо відсутність кнопки подачі звукового сигналу на кермі, магнітофону та звукових колонок. На задніх сидіннях знаходиться пуста пляшка. На передньому лівому крилі автомобілі мається пошкодження у вигляді вм`ятин. На місці протитуманних фар відповідні фари відсутні, також навколо місця, де повинна перебувати фара, по колу знаходяться потертості. Капот автомобіля має пошкодження у виді потертості та тріщини. Таблиця номерного знаку частково зафарбована фарбою чорного кольору. Переднє лобове скло має тріщини в правій та лівій частинах. Права частина бамперу має механічні пошкодження та спаяна з частинами іншого бамперу та склеєно скотчем. Скло правої передньої двері приспущене. Скло задньої правої двері зафарбоване фарбою чорного та білого кольорів у хаотичному порядку. Праві двері автомобіля мають потертості, тріщини та наліт іржі. Диски автомобіля металеві, чорного кольору з потертостями. Під час огляду вилучено: автомобіль марки Cherry QQ, д.н.з. НОМЕР_1 сірого кольору.

Власником транспортного засобу, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 14.08.2020 є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . Фактично транспортний засіб використовує ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , м.т. НОМЕР_3 .

Вказані предмети, відповідно до постанови слідчого від 06.06.2025, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000552 від 06.06.2025, за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України та можуть в подальшому мати доказове значення у кримінальному провадженні, що сприятимуть розкриттю вказаного кримінального правопорушення та притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності, а також для встановлення істини під час досудового розслідування.

З метою повного, об`єктивного та всебічного розслідування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, проведення судових експертизи, збереження речових доказів, запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, передачі, відчуження зазначеного майна, та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, прокурор прохає накласти арешт.

Позиція учасників кримінального провадження.

У судове засідання власник майна, ОСОБА_4 не з`явилась.

Особа, стосовно якого розглядається клопотання про арешт майна, ОСОБА_5 в судове засідання повідомлений про час, дату та місце розгляду клопотання - не з`явився. Згідно довідки про доставку повідомлення у додаток «Viber», судову повістку на судове засідання призначене на 10 червня 2025 року, останній отримав 09 червня 2025 року о 09 годині 32 хвилини.

Прокурор Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд клопотання за її відсутності також у заяві зазначила, що клопотання підтримує та просила його задовольнити.

Мотиви, з яких виходив слідчий суддя при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання та матеріали долучені до клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання, приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню.

Згідно пункту 7 частини другої статті 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до частини п`ятої статті 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог пункту 2 частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом частини третьої статті 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно частини одинадцятої статті 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Разом з тим, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно статей 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину і достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

В силу вимог статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норму закону.

У відповідності до пункту 1 частини другої статті 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна є видом втручання у право на мирне володіння майном, що закріплено у статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини втручання у це право має мати законні підстави та мету, а також бути пропорційним публічному інтересу. Зазначені вимоги у контексті застосування заходів забезпечення кримінального провадження вимагаються визначення статусу суб`єкта, майно якого підлягає арешту у кримінальному провадженні та законної мети здійснення такого обмеження відповідного права.

Згідно до вимог статей 7 та 16 КПК України загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (частина перша статті 173 КПК України).

В ході судового розгляду клопотання про арешт майна, встановлено що СВ ВП № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000552 від 06 червня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.3,4 ч.2 ст.170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст.170 КПК України); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст.170 КПК України); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема і арешту майна, можливе за таких умов: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням (ч.3 ст.132 КПК України).

Згідно частини першої статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Також суд зазначає, що склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, є умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню.

Основний безпосередній об`єкт злочину - інтереси правосуддя в частині забезпечення повного і своєчасного виконання судового рішення. Додатковий безпосередній об`єкт злочину становлять конституційні права та основні свободи і законні інтереси людини та юридичних осіб, авторитет судових і правоохоронних органів, а також міжнародний авторитет держави.

Предмет злочину, передбаченогоч.1 ст.382 КК України, - це судовий акт (вирок, рішення, ухвала чи постанова, що набрали законної сили), який було прийнято в установленому законом порядку суддею (суддями) суду загальної юрисдикції або Конституційного Суду України.

Тобто, предметом злочину може бути будь-який судовий акт органів правосуддя незалежно від: юрисдикції (загальної чи спеціалізованої); інстанції (першої, апеляційної чи касаційної); категорії судових справ (цивільних, господарських, адміністративних, кримінальних).

У клопотанні прокурора відсутнє покликання на будь-які докази, які є предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України.

Згідно припису ч.1 ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При цьому, п.5 ч.2 ст.173 КПК України визначає, що слідчий суддя, при вирішенні питання про арешт майна, серед іншого, повинен враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Так, прокурором в порушення вимог статті 173 КПК України не доведено, що зазначене майно відповідає критеріям, визначеним в статті 98 КПК України, та не доведено необхідність збереження вказаного транспортного засобу, як речового доказу, зокрема, що автомобіль марки Cherry QQ, д.н.з. НОМЕР_1 сірого кольору, який на праві власності належить ОСОБА_4 , та на який прокурор просить накласти арешт, відповідає встановленим законом критеріям речового доказу у зазначеному кримінальному провадженні та може бути використаний для доведення будь-яких фактів чи обставин з приводу умисного невиконання судового рішення, а також не приведено інших підстав для арешту відповідного майна.

За вказаних обставин, прокурором у клопотанні не наведено беззаперечних доказів, які б підтвердили необхідність накладення арешту на вилучений автомобіль, виключно для збереження речових доказів, власником якого являється інша особа.

З огляду на вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що арешт майна може призвести до необґрунтованого порушення конституційних прав володільця, що є неприпустимим, тому клопотання не підлягає задоволенню.

Відповідно до частини третьої статті 172 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 167, 168, 170, 171, 172, 173 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

В задоволенні клопотання прокурора Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000552 від 06 червня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, про арешт майна відмовити.

Тимчасово вилучене майно в ході огляду місця події 05 червня 2025 року підлягає негайному поверненню власнику.

Копію ухвали видати володільцю майна ОСОБА_4 та прокурору Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , а також негайно направити старшому слідчому СВ Харківського ВП № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 .

На підставі ч.3 ст.169 КПК України, слідчий, прокурор після отримання судового рішення про відмову в задоволенні або про часткове задоволення клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, судового рішення про повне або часткове скасування арешту тимчасово вилученого майна повинні негайно вжити заходів щодо виконання судового рішення та направити повідомлення про його виконання слідчому судді.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та оголошено 10 червня 2025 року

Слідчий суддя - ОСОБА_1