Справа № 629/5500/25
Провадження № 1-кс/629/1459/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2025 року слідчий суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000025 від 02.05.2025 року ч. 3 ст. 368 КК України відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Барвінкове Харківської області, громадянина України, не працюючого, одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

в с т а н о в и в:

Старший слідчий СВ Лозівського РВП ГУ НП в Харківській області, капітан поліції ОСОБА_6 звернувся до суду з зазначеним клопотанням, в обґрунтування якого зазначено наступне.

Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом директора КНП «Лозівське ТМО» Лозівської міської ради Харківської області № 414 від 04.12.2024 «Про затвердження переліку лікарів, які мають право проводити оцінювання повсякденного функціонування особи у складі експертних команд з оцінювання повсякденного функціонування особи, та Переліку адміністраторів, що забезпечують роботу експертних команд з оцінювання повсякденного функціонування особи» лікаря-хірурга стаціонарного відділення №1 включено до переліку лікарів, які мають право проводити оцінювання повсякденного функціонування особи у складі експертних команд з оцінювання повсякденного функціонування особи в КНП «Лозівське ТМО» Лозівської міської ради Харківської області.

Відповідно до п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 1338 від 15.11.2024 про «Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи», з 1 січня 2025 року експертиза щодо встановлення інвалідності відповідно до законодавства для повнолітніх осіб проводиться експертними командами з оцінювання повсякденного функціонування особи, сформованими відповідно до Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи.

Згідно п. 3 вказаної Постанови у закладах охорони здоров`я, в яких організовується проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, у строк до 3 грудня 2024 року визначається та затверджується наказом керівника такого закладу охорони здоров`я перелік лікарів, які мають право проводити оцінювання повсякденного функціонування особи у складі експертних команд, а також перелік адміністраторів для забезпечення роботи таких команд.

Окрім цього, з моменту припинення повноважень, прав і обов`язків медико-соціальних експертних комісій щодо проведення медико-соціальної експертизи встановлення інвалідності повнолітнім особам, здійснення інших повноважень, прав і обов`язків, визначених Положенням про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого цією постановою, здійснюється експертними командами відповідно до Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого цією постановою.

Відповідно до п. 3 Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1338 від 15.11.2024, перелік лікарів, які мають право проводити оцінювання повсякденного функціонування особи та входити до складу експертних команд, затверджується керівником закладу охорони здоров`я, та підлягає оновленню не менш як один раз на рік.

Згідно п. 9 Положення експертні команди встановлюють групи (підгрупи) інвалідності, фіксують причини та час її настання відповідно до підтверджувальних документів.

Відповідно до п. 17 Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1338 від 15.11.2024, оцінювання проводиться за електронним направленням, що сформоване в електронній системі лікарем.

Згідно п. 21 Порядку до електронного направлення додаються електронні копії документів, у тому числі, медичні документи, що стосуються захворювання чи стану здоров`я, відповідно до якого особу направлено на проведення оцінювання. У разі надання медичної допомоги в умовах стаціонару, що пов`язано з діагнозом або станом здоров`я, відповідно до якого особу направлено на оцінювання, - виписка з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого за формою, затвердженою МОЗ.

З огляду на наведене, лікар-хірург стаціонарного відділення №1 КНП «Лозівське ТМО» Лозівської міської ради Харківської області ОСОБА_7 , який також є членом експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи КНП «Лозівське ТМО» Лозівської міської ради Харківської області, постійно обіймає посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, тобто є службовою особою відповідно до примітки 1 до статті 364 КК України та до ч. 3 ст. 18 КК України.

Таким чином, ОСОБА_7 , будучи службовою особою, наділеною організаційно-розпорядчими функціями, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, в невстановлені в ході досудового розслідування дату, час та місці, але не пізніше 04.09.2025, у ОСОБА_7 виник умисел на одержання неправомірної вигоди від третіх осіб за вчинення дій, пов`язаних з його професійною та службовою діяльністю, щодо прийняття відповідного рішення про встановлення групи інвалідності, продовження строку, на який встановлено інвалідність, тощо.

Реалізуючи свій кримінальний протиправний умисел, ОСОБА_7 , з метою конспірації та приховування своєї злочинної діяльності, вирішив залучити до вчинення кримінального правопорушення раніше знайомого ОСОБА_5 , який надав свою згоду на одержання неправомірної вигоди від третіх осіб для себе та ОСОБА_7 .

У подальшому, ОСОБА_5 , реалізуючи спільний злочинний умисел групи, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з корисливого мотиву, з метою наживи, у невстановлені в ході досудового розслідування дату, час та місці, але не пізніше 04.09.2025, виконав свою частину об`єктивної сторони, та підшукав осіб, яким необхідно продовжити строк, на який встановлено інвалідність, а саме мешканців Ізюмського району Харківської області ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Далі, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію спільного кримінального протиправного умислу групи, достовірно розуміючи, що ОСОБА_7 є службовою особою та отримує неправомірну вигоду за вчинення дій в інтересах третіх осіб, використовуючи своє службове становище, виконав свою частину обєктивної сторони, та у невстановлені в ході досудового розслідування дату, час та місці, але не пізніше 04.09.2025, одержав для себе та ОСОБА_7 від ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 2000 доларів США, що згідно курсу Національного банку України станом на 04.09.2025 становить 82743,8 гривень, та від ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 1800 доларів США, що згідно курсу Національного банку України станом на 04.09.2025 становить 74469,42 гривень, на загальну суму 3800 доларів США, що згідно курсу Національного банку України станом на 04.09.2025 становить 157213,22 гривень.

У подальшому, ОСОБА_5 , 04.09.2025, приблизно об 11:40, прийшов до будівлі КНП «Лозівське ТМО» Лозівської міської ради Харківської області, за адресою: Харківська обл., м. Лозова, м-н 4, буд. 25, піднявся на 3-й поверх, де зустрівся з ОСОБА_7 .

Продовжуючи реалізацію спільного кримінального протиправного умислу, діючи за попередньою змовою групою осіб, з метою конспірації своєї протиправної діяльності, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , цього ж дня, об 11:48, зайшли до кабінету № 303 КНП «Лозівське ТМО» Лозівської міської ради Харківської області, розташованого за вищевказаною адресою.

Перебуваючи у вищезазначеному кабінеті, ОСОБА_5 , надав ОСОБА_7 медичну документацію на ОСОБА_9 та розповів про її зміст. ОСОБА_7 , в свою чергу, підтвердив, що вказана документація є належною, про що зробив запис на клаптику паперу, записавши дату та час проходження ОСОБА_9 медичної комісії. Після чого, ОСОБА_5 , об 11:56, передав ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 1800 доларів США.

ОСОБА_7 , реалізуючи спільний кримінальний протиправний умисел, діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з корисливого мотиву, з метою наживи, одержав від ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 1800 доларів США, що згідно курсу Національного банку України станом на 04.09.2025 становить 74469,42 гривень, за вчинення дій в інтересах ОСОБА_9 , використовуючи своє службове становище, які полягають у продовженні останньому ІІІ групи інвалідності.

Продовжуючи реалізацію спільного кримінального протиправного умислу групи, ОСОБА_5 , об 11:57, надав ОСОБА_7 медичну документацію на ОСОБА_8 та розповів про її зміст. ОСОБА_7 , в свою чергу, підтвердив, що вказана документація є належною, про що зробив запис на клаптику паперу, записавши дату та час проходження ОСОБА_8 медичної комісії. Після чого, ОСОБА_5 , об 11:58, передав ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 2000 доларів США.

ОСОБА_7 , продовжуючи реалізацію спільного кримінального протиправного умислу, діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з корисливого мотиву, з метою наживи, одержав від ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 2000 доларів США, що згідно курсу Національного банку України станом на 04.09.2025 становить 82743,8 гривень, за вчинення дій в інтересах ОСОБА_8 , використовуючи своє службове становище, які полягають у продовженні останньому ІІІ групи інвалідності.

Таким чином, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою групою осіб, отримали від ОСОБА_9 та ОСОБА_8 неправомірну вигоду на загальну суму 3800 доларів США, що згідно курсу Національного банку України станом на 04.09.2025 становить 157213,22 гривень, тобто неправомірну вигоду у значному розмірі, за вчинення ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_9 та ОСОБА_8 дій з використанням службового становища.

За даним фактом внесено відомості до ЄРДР за № 0000025 від 02.05.2025 року ч. 3 ст. 368 КК України.

05.09.2025 року о 12:04 годині ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Прокурор у судовому засіданні наполягав на задоволенні клопотання, враховуючи встановленим існування ризиків, передбачених п. 1,3,4 ч.1 ст. 177 КПК України.

Підозрюваний не заперечував проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник, не зважаючи на позицію підозрюваного, вважала за можливе застосувати до нього домашній арешт в нічний час доби, зазначила, що ризики на даний час не існують, крім того, підозрюваний має сталі соціальні зв`язки.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників справи, дослідивши докази, надані в обґрунтування клопотання, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Так, у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду справи по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності, належності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, тому слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_10 до вчинення злочину, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для обрання щодо нього запобіжного заходу.

Слідчий суддя враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, зокрема, згідно якої тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини.

Окрім цього, для запобігання вищевказаним ризикам необхідно враховувати суспільний інтерес, що полягає у виконанні завдань, які передбачені ст. 2 КПК України, зокрема, у захисті особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Вирішуючи питання про обрання підозрюваному запобіжного заходу, слідчий суддя приходить до висновку про наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 4 ст. 177 КПК України.

Так, з метою уникнення покарання за вчинені кримінальні правопорушення підозрюваний може переховуватися від суду, оскільки зазначене кримінальне правопорушення є тяжким корупційним злочином та передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від 5 до 10 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

Також підозрюваний може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, оскільки має право ознайомлюватися з матеріалами кримінального провадження, крім того йому надані копії матеріалів, які долучаються до клопотання про застосування запобіжного заходу, серед яких є протоколи допитів свідків, а отже є всі достатні підстави вважати, що перебуваючи на свободі, останній може впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, схиляючи останніх надати необхідні йому покази, або змінити надані ними викривальні свідчення.

Ризик вчинення інших кримінальних правопорушень підтверджується тим, що досудовим розслідуванням встановлені обставини тривалої злочинної діяльності ОСОБА_5 , наполегливість останнього при досягненні злочинної мети свідчить про завзятість його злочинних намірів і схильність до подальшого вчинення аналогічних кримінальних правопорушень, а тому, перебуваючи на свободі, останній може продовжити свою злочинну діяльність, тобто вчинити інше кримінальне правопорушення.

Враховуючи викладене, а також, що застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнє для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, слідчий суддя задовольняє клопотання слідчого та обирає запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою. При цьому враховується, що підозрюваний не є особою, щодо якої не може бути застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України.

Частиною 3 статті 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Враховуючи вимоги ст. 182 ч. 4,5 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

У зв`язку з викладеним суд вважає за необхідне визначити заставу у сумі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. 177,182,183,194,369-372,395 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» строком на шістдесят днів включно, а саме до 02.11.2025.

Визначити суму застави у розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 90840 гривень, які необхідно внести на розрахунковий рахунок UA0006674, , банк отримувача ДКС України м.Київ, отримувач ТУ ДСА України у Харківській області, до сплину терміну тримання під вартою.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_5 з-під варти звільнити.

У разі внесення застави, відповідно до ст. 194 ч. 5 КПК України, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: 1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду за першою вимогою; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

З моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо особи, яка не тримається під вартою, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, а також з моменту звільнення підозрюваного, обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Копію даної ухвали негайно вручити підозрюваному.

Копію даної ухвали негайно направити начальнику Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» для виконання, слідчому та прокурору для відома.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня оголошення ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_11