Справа № 944/3486/22
Провадження №1-в/944/14/25
04.07.2025 рокум.Яворів
Яворівський районний суд Львівської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Яворові, подання начальника Олександрівського районного сектору філії ДУ «Центр пробації» у Запорізькій області ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, українця, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , не працевлаштованого, засудженого 10.08.2022 Яворівським районним судом Львівської області за ч.1 ст.369 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі у виді штрафу у розмірі 1000 тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн,
начальник Олександрівського районного сектору філії ДУ «Центр пробації» у Запорізькій області ОСОБА_3 звернулася до суду з поданням про звільнення від відбування покарання ОСОБА_4 у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.
У поданні вказано, що вирок Яворівського районного суду Львівської області від 10.08.2022 надійшов на виконання до Олександрівського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області 30.11.2022 року, заведено особову справу № 05/2022. За місцем проживання ОСОБА_4 неодноразово направлялись повідомлення із роз`ясненнями щодо сплати штрафу, наслідками у разі його несплати та здійснювались виходи інспектором відділу пробації. Так, строк давності виконання обвинувального вироку закінчився 10.09.2024 року, що свідчить про недоцільність виконання даного обвинувального вироку, у зв`язку із спливом строків його виконання через втрату карального і превентивного впливу, а тому вважає, що наявні підстави для задоволення подання.
Учасники кримінального провадження в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду подання повідомлялися, причини неявки суду не повідомили.
Враховуючи положення ч.5 ст. 539 КПК України, суд вважає за можливе розглянути подання без їх участі.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що вироком Яворівського районного суду Львівської області від 10.08.2022 затверджено угоду про визнання винуватості від 09.08.2022 між підозрюваним ОСОБА_4 , з участю його захисника ОСОБА_5 , та прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_6 . ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, призначено йому покарання у виді штрафу у розмірі 1000 тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,0 грн. Вказаний вирок набрав законної сили 10.09.2022.
Також, цим же вироком роз`яснено ОСОБА_4 , що у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду про скасування вироку.
21.08.2024 ухвалою Яворівського районного суду Львівськоїобласті розстрочено призначений штраф засудженому ОСОБА_4 на 10 місяців, зі сплатою рівними частинами по 1700 грн щомісячно.
Доказів добровільної сплати засудженим суми штрафу за вироком суду не надано.
Згідно із положеннями ст. 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 7-1, 13-1, 13-4, 14 частини першої статті 537 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в строк два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.
Окрім того, частиною третьою статті 80 КК України передбачено положення щодо зупинення перебігу строку давності у разі, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання, а строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.
За таких обставин застосування статті 80 КК передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.
Отже, строк давності виконання обвинувального вироку починає спливати з моменту набрання вироком законної сили і триває весь час, доки вирок не виконується з причин, не пов`язаних з ухиленням особи від його виконання.
Поряд із цим, відповідно до ч.1 ст. 472 КПК України, в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), умови часткового звільнення підозрюваного, обвинуваченого від цивільної відповідальності у вигляді відшкодування державі збитків внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, умови застосування спеціальної конфіскації, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.
Згідно з ч.1 ст.476 КПК України у разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.
Частиною 3 даної статті передбачено, що суд своєю ухвалою скасовує вирок, яким затверджена угода, якщо особа, яка звернулася з відповідним клопотанням, доведе, що засуджений не виконав умови угоди. Наслідком скасування вироку є призначення судового розгляду в загальному порядку або направлення матеріалів провадження для завершення досудового розслідування в загальному порядку, якщо угода була ініційована на стадії досудового розслідування.
З аналізу наведених норм закону вбачається, що ОСОБА_4 погодився з розглядом справи в порядку, передбаченому ст. 474 КПК України, та ухваленням вироку на підставі угоди про визнання винуватості лише за умови призначення йому узгодженої сторонами міри покарання, передбаченою угодою. При цьому останньому вироком суду було роз`яснено, що у разі невиконання ним умов угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор вправі упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку, у разі задоволення такого клопотання, кримінальне провадження підлягає розгляду в загальному порядку, передбаченому КПК України, з наданням стороні захисту усіх передбачених прав.
При цьому, виходячи з положень ст.476 КПК України право ініціювання скасування вироку на підставі угоди про визнання винуватості у зв`язку з порушенням умов угоди, зокрема й порушення умов сплати штрафу, наділений прокурор, з яким була укладена угода.
Тому невиконання засудженим ОСОБА_4 умов укладеної угоди з прокурором, якою сторонами було узгоджено призначене йому покарання у виді штрафу, яке ним належним чином не виконується, може бути підставою для скасування такого вироку, відповідно до ст. 476 КПК України.
Натомість умисне невиконання угоди є підставою для притягнення засудженого до відповідальності, встановленої законом відповідно до ст.389-1 КК України, про що також було роз`яснено ОСОБА_4 .
Такий висновок узгоджується з постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №13 від 11.12.2015 «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод», де в п. 23 зазначено, що відповідно до ч. 1ст. 476 КПК України у разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право в межах встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Суд здійснюючи розгляд таких клопотань, має чітко відмежовувати невиконання угоди (ч. 1ст. 476 КПК), яке тягне за собою скасування вироку, постановленого на підставі угоди, від умисного невиконання угоди (ч. 5ст. 476 КПК), яке, окрім скасування вироку, є підставою для притягнення особи до кримінальної відповідальності заст. 389-1 КК України.
Тобто, у цьому випадку, при порушенні засудженим вимог угоди, в силу положень ст. 476 КПК України, має бути застосований спеціальний порядок, який полягає не у направленні до суду клопотання щодо вирішення питання про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку, а ґрунтується на зверненні прокурора, з яким була укладена угода до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.
Лише після відмови суду у скасуванні угоди є можливим направлення звернення у загальному порядку.
Таким чином, засуджений ОСОБА_4 не виконує покарання у виді штрафу, що призначене йому на підставі угоди про визнання винуватості, а тому суд вважає передчасним звернення із поданням про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, оскільки матеріали особової справи не містять даних щодо вирішення питання невиконання угоди.
Ураховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що в задоволенні подання органу пробації слід відмовити, оскільки ОСОБА_4 добровільно укладаючи угоду про визнання винуватості зобов`язувався виконати її умови, а також враховуючи те, що укладення угоди про визнання винуватості покладає на нього додаткову відповідальність за її невиконання.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-372, 376, 537, 539 КПК України, суд,
у задоволенні подання начальника Олександрівського районного сектору філії ДУ «Центр пробації» у Запорізькій області ОСОБА_3 про звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку -відмовити.
Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_7