Провадження № 1-кс/643/4349/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.08.2025 слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Харківської обласної прокуратури ОСОБА_7 про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001560 від 30.11.2023 за підозрою:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, освіта вища, не працює, одруженого, має малолітню дитину-інваліда, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1; ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 366; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 366-2, ч. 1 ст. 209 КК України, -

установив:

ОСОБА_6 підозрюється органом досудового розслідування у тому, що будучи службовою особою, обіймаючи посаду завідуючого міжрайонної Слобідської МСЕК Комунального закладу охорони здоров`я «Обласний центр медико-соціальної експертизи», залучивши співорганізатора ОСОБА_8 - медичну сестру Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Малоданилівської селищної ради - організував і очолити злочинну організацію, яка представляє собою внутрішнє та зовнішнє стійке ієрархічне об`єднання чотирнадцяти осіб: ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 які, діючи умисно, із корисливих мотивів, попередньо зорганізувались для вчинення тяжких злочинів, які виразилися в перешкоджанні законній діяльності Збройних Сил України в особливий період, сприянні в незаконному переправленні осіб через державний кордон України, за єдиним злочинним планом та з розподілом функцій учасників злочинної організації, спрямованих на досягнення цього плану, який був відомий та погоджений її учасниками.

У період з листопада 2023 року до 03.10.2024 створена ОСОБА_6 та ОСОБА_8 злочинна організація безпідставно встановила групу інвалідності 67 військовозобов`язаним особам, внаслідок чого ці особи безпідставно отримали відстрочку від призиву на військову службу під час мобілізації що призвело до штучного створення перешкод законної діяльності територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки щодо виконання обов`язків з питань мобілізаційної підготовки та мобілізації, функціонування системи військового обліку призовників, призову громадян на військову службу, підготовки та проведення в особливий період мобілізації людських ресурсів.

04.10.2024 ОСОБА_6 затриманий в порядку ст.ст. 208, 615 КПК України та того ж дня йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1; ч.ч. 3, 4 ст. 358 КК України.

06.10.2024 слідчим суддею Київського районного суду м. Харкова до ОСОБА_6 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор», строком на 60 днів, до 02.12.2024, без права внесення застави.

20.11.2024 постановою заступника керівника Харківської обласної прокуратури строк досудового розслідування у цьому провадженні продовжено до 3-х місяців, тобто до 03.01.2025.

В наступному ухвалами слідчих суддів Київського та Салтівського районних судів міста Харкова ОСОБА_6 неодноразово продовжувався строк дії запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою, в останнє ухвалою слідчого судді Салтівського районного суду міста Харкова від 17.07.2025 строком до 10.08.2025.

25.03.2025 ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 10 (десяти) місяців, а саме до 03.08.2025.

10.07.2025 ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 255 (створення злочинної організації та керівництво такою організацією, вчинене службовою особою з використанням службового становища); ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України (перешкоджання законній діяльності Збройних сил України в особливий період, вчинене злочинною організацією); ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України (внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, вчинене злочинною організацією); ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 332 КК України (сприяння незаконному переправленню осіб через державний кордон України наданням засобів та усуненням перешкод, вчинене з корисливих мотивів, злочинною організацією) ч. 1 ст. 366-2 КК України (умисне внесення суб`єктом декларування завідомо недостовірних відомостей до декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції», якщо такі відомості відрізняються від достовірних на суму від 500 до 2000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб).

Прокурор зазначає, що підозра ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому злочинів обґрунтовано підтверджується зібраними доказами, а саме відомостями, зафіксованими в протоколах за результатами проведення негласних слідчих розшукових дій (огляд і виїмка кореспонденції, зняття інформації з електронних комунікаційних мереж, аудіо, - відеоконтроль особи), висновками розширеної експертної комісії КЗОЗ «Обласний центр медико-соціальної експертизи», якими скасовані рішення про встановлення групи інвалідності певним особам, висновками медико-соціальної експертизи «Центральної медико-соціальної експертної комісії» Міністерства охорони здоров`я України, якими встановлено порушення порядку проведення міжрайонною Слобідською МСЕК КЗОЗ «ОЦМСЕ» медико-соціальної експертизи, внаслідок чого скасовано рішення про встановлення групи інвалідності певним особам, довідкою експертної групи КЗОЗ «Обласний центр медико-соціальної експертизи» від 11.02.2025, якою встановлено порушення порядку проведення міжрайонною Слобідською МСЕК КЗОЗ «ОЦМСЕ» медико-соціальної експертизи, порушення заповнення акту огляду МСЕК, та інші порушення, встановлені в медико-експертних справах певних осіб, протоколами обшуків у приміщеннях міжрайонної Слобідської МСЕК КЗОЗ «ОЦМСЕ» під час яких вилучені медичні справи на певних осіб, протоколами огляду ноутбука, мобільного телефону інших предметів, вилучених під час обшуків, інформацією лікувальних закладів, від імені яких складені медичні документи та які стали підставою для встановлення групи інвалідності певним особам про не проходження такими особами відповідних медичних обстежень та стаціонарного лікування, тощо.

Наразі підозрюваному та його захисникам повідомлено про завершення досудового розслідування, надані матеріали досудового розслідування для ознайомлення, з якими останні ознайомились лише частково, разом з тим 10.08.2025 закінчується визначений слідчим суддею строк тримання ОСОБА_6 під вартою. Після закінчення ознайомлення з матеріалами досудового розслідування стороні обвинувачення потрібен час для складання та затвердження обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування, скерування обвинувального акту до суду та проведення підготовчого судового засідання.

Посилаючись на те, що вчинити зазначені процесуальні дії до закінчення строку тримання ОСОБА_6 під вартою не можливо, а підстав для зміни останньому запобіжного заходу на більш м`який не має, так як продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1. 3, 5 ст. 177 КПК України, прокурор просить продовжити строк тримання ОСОБА_6 під вартою на 60 днів, але не більше ніж до підготовчого судового засідання.

В суді прокурор підтримав викладені в клопотанні обставини, наполіг на його задоволенні.

ОСОБА_6 , посилаючись на бездоказовість та надуманість підозри, відсутність будь-яких з перелічених прокурором ризиків, просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора.

Захисник ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечував, зазначивши, що запропоновані прокурором строки продовження дії запобіжного заходу виходять за граничні, передбачені ст. 197 КПК України, отже клопотання не може бути задоволене.

Послався на не обґрунтованість підозри та неправильну кваліфікацію дій підозрюваного, відсутність ризиків, на існуванні яких наполягає прокурор, а також необґрунтоване твердження прокурора про неможливість застосування застави.

Зазначені прокурором ризики, на думку захисника, є припущенням, вони не конкретизовані, їх існування є лише ймовірним, тоді як закон каже про необхідність доведення таких ризиків. Положення ст. 178 КПК України під час звернення до суду з цим клопотанням прокурором не враховані.

На теперішній час ОСОБА_6 не має закордонного паспорту чи іншого документу, який надає право на виїзд за кордон, як не має і ресурсів для цього, є військовозобов`язаним, що об`єктивно унеможливлює його виїзд за кордон та подальше переховування. Наміру на це підозрюваний не має.

Враховуючи, що на тепер досудове розслідування завершено та стороні захисту надані матеріали досудового розслідування для ознайомлення незаконний вплив на свідків є не можливим. Крім того, цьому ризику можна запобігти шляхом покладення на підозрюваного обов`язку утриматись від спілкування зі свідками. До того ж на тепер ОСОБА_6 звільнений з займаної посади, що виключає її використання для такого впливу.

Вказані обставини, поряд з особою підозрюваного, дозволяють казати про можливість зміни підозрюваному запобіжного заходу на більш м`який та, зокрема, визначення останньому розміру застави.

Захисник ОСОБА_5 зауважив, що практика Європейського суду з прав людини стверджує, що з плином часу ризики, які були підставою для застосування до підозрюваного запобіжного заходу, зменшуються. Це визнає й сторона обвинувачення, так як на відміну від клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_6 , це клопотання не містить посилання на ризик знищення, спотворення чи переховування речей і документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та ризик продовження кримінального правопорушення.

Разом з тим й інші зазначені прокурором ризики зменшились, а деякі взагалі відсутні. Так, ризик незаконного впливу на свідків відсутній, так як відсутні свідки, на яких було б можливо незаконно впливати.

Ризик переховування спростовується відомостями про особу підозрюваного, наявністю в нього сім`ї, постійного місця проживання. У цьому випадку застосування застави стало б додатковим стримуючим від переховування фактором.

Ризик вчинення ОСОБА_6 іншого кримінального правопорушення обґрунтовується стороною обвинувачення посадою, яку займає підозрюваний, проте останній звільнений через реорганізацію закладу, в якому він був працевлаштований, отже підстави, які сприяли вчиненню злочину, відсутні.

Просив визначити ОСОБА_6 розмір застави, покласти разом з цим додаткові обов`язки, включно з неможливістю покидати місце проживання та використанням електронного засобу контролю, чого буде достатньо для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання, заслухавши думку учасників процесу, дійшов такого: підозра ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому злочинів є достатньо обґрунтованою та підтверджується зібраними та долученими до клопотання доказами. Відомостей, які б спростовували достовірність і допустимість цих доказів стороною захисту не надано.

Не дивлячись на те, що ОСОБА_6 має міцні соціальні зв`язки в місті постійного проживання, а саме одружений, має малолітнього сина, до затримання був офіційно працевлаштованим, тощо, слід зазначити, що вказані обставини не усувають ризики, про які зазначає сторона обвинувачення у клопотання. Ці ризики можна вважати такими, що зменшились, проте не зникли, а їх зменшення не є настільки суттєвим, що б дозволило слідчому судді з урахуванням цього дійти висновку про можливість запобігти їм за рахунок іншого, менш суворого запобіжного заходу чи визначення розміру застави.

Ризик переховування від органів досудового розслідування доводиться та обґрунтовується, насамперед, суворістю покарання, яке загрожує ОСОБА_6 у разі визнання винним у вчиненні інкримінованих йому злочинів, один з яких класифікується як особливо тяжкий і передбачає покарання у виді позбавлення волі до 13 років. Кваліфікація дій підозрюваного за ч. 3 ст. 255 КК України відповідно до зміни раніше повідомленої підозри та повідомлення про нову підозру від 10.07.2025 значно збільшує суспільну небезпеку останнього. Можливе покарання у виді тривалого позбавлення волі, усвідомлення його невідворотності може спонукати ОСОБА_6 до пошуку шляхів уникнення покарання, у тому числі шляхом переховування від слідства. Сприяти цьому може активізація воєнних дій, що ускладнить роботу органу досудового розслідування та суду, змусить чи дасть можливість підозрюваному змінити місце свого проживання поза контролем сторони обвинувачення, ускладнить судовий розгляд через це. Перебування малолітньої дитини підозрюваного за кордоном також може спонукати підозрюваного до залишення території України у будь-який доступний для нього, у тому числі незаконний, спосіб.

Ризик незаконного впливу на свідків відсутній і слідчий суддя погоджується з приведеними стороною захисту на підтвердження цього доводами, разом з тим ризик такого впливу на інших підозрюваних безсумнівно існує. Враховуючи обґрунтованість підозри ОСОБА_6 , зокрема, у створенні та очоленні злочинної організації є підстави вважати, що підозрюваний має авторитет серед членів цієї організації, а також зв`язки, що склались за період роботи на керівних посадах у медичних закладах і може застосувати заходи впливу (як безпосередньо, так і опосередковано), на інших підозрюваних з метою побудування єдиної хибної захисної позиції.

Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, не дивлячись на те, що ОСОБА_6 в минулому не судимий, не можна виключати. Цей ризик наразі не пов`язаний з посадою, яку в минулому займав підозрюваний та яка сприяла вчиненню злочину, а існує, насамперед, через можливість, в разі перебування на волі, застосування протиправних заходів уникнення кримінального переслідування, у тому числі шляхом вчинення кримінального правопорушення.

Перелічені підстави та конкретні обставини вчинення інкримінованих ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, їх багатоепізодність та системність вказують, що обраний останньому запобіжний захід є дієвим і співмірним з доведеними ризиками та усуває вірогідність їх реалізації.

Процесуальні дії, які необхідно виконати в кримінальному провадженні не можливо закінчити до закінчення строку тримання ОСОБА_6 під вартою, а підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який слідчий суддя не вбачає з погляду на викладене вище.

Враховуючи наявність підстав, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає клопотання сторони обвинувачення цілком обґрунтованим, надані докази доводять обставини, передбачені ч. 1 ст. 194 КПК України.

З зазначених причин й обґрунтування доцільності продовження діючого запобіжного заходу, беручи до уваги положення ч. 6 ст. 176 КПК України, а також норми п. 4 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя відмовляє в задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу, а також про визначення розміру застави.

Щодо строків подальшого тримання ОСОБА_6 під вартою слід звернути увагу на таке: відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею не більше ніж на 60 днів, в межах строку досудового розслідування та не повинен перевищувати дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

В останнє строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні продовжено до 10 місяців, а саме до 03.08.2025.

10.07.2025 підозрюваному та його захисникам повідомлено про завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні та можливість, починаючи з 14.07.2025, ознайомитись з матеріалами досудового розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту повідомлення особі про підозру до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотанням про закриття кримінального провадження або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Згідно з ч. 5 ст. 219 КПК України строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею, крім дня прийняття відповідної постанови та дня повідомлення підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Враховуючи викладені вище положення закону, а також позицію Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного суду, викладену у постанові від 24.10.2022 у справі № 216/4805/20 стосовно того, що проміжок часу між днем повідомлення про завершення досудового розслідування та днем фактичного надання доступу до матеріалів досудового розслідування не включається у строк досудового розслідування, можна дійти висновку, що починаючи з 10.07.2025 строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні фактично зупинений. З погляду на це можна дійти висновку, що строк досудового розслідування, який залишився, складає 24 дні (з 11.07.2025 до 03.08.2025) і його перебіг буде відновлено після виконання вимог ст. 290 КПК України та складення відповідного протоколу.

Разом з тим граничний строк перебування ОСОБА_6 під вартою, враховуючи дату його затримання 04.10.2024, спливає 04.10.2025, до настання якого на момент постановлення цієї ухвали залишилось 60 днів.

З погляду на це та враховуючи, що строк досудового розслідування на теперішній час зупинений і має бути відновлений не пізніше 28.09.2025 (кінцева дата ознайомлення ОСОБА_6 та його захисників з матеріалами досудового розслідування, встановлена слідчим суддею ухвалою від 05.08.2025), строк тримання під вартою ОСОБА_6 може бути продовжений не більше ніж на 60 днів, а саме до 04.10.2025, проте не більше строку досудового розслідування, так як вимоги ст. 290 КПК України можуть бути виконані раніше 28.09.2025, що зумовить відновлення досудового розслідування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 186, 193, 194, 196-199, 309, 370,, 372, 376, 395 КПК України, -

постановив:

Клопотання задовольнити та продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, а саме до 04.10.2025, але не більше строку досудового розслідування, без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали до 04.10.2025, але не більше строку досудового розслідування.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а ОСОБА_6 у той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали складений 08.08.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1