Справа № 743/336/25
Провадження №1-кп/743/46/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2025 року селище Ріпки

Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , розглянувши обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000014 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця селища міського типу Холми Корюківського району Чернігівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, одруженого, офіційно не працевлаштованого, з середньою загальною освітою, відомості про статус військовозобов`язаного відсутні, такого, що народним депутатом та депутатом органів місцевого самоврядування не є, осіб на утриманні не має, особою з інвалідністю не є, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 115 Кримінального кодексу України, сторони кримінального провадження: прокурори, обвинувачений, захисник обвинуваченого: ОСОБА_7 , потерпіла: ОСОБА_5 , -

В С Т А Н О В И В:

26.01.2025 р. у проміжок часу з 18 год 00 хв до 20 год 43 хв ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у квартирі АДРЕСА_2 , з мотивів раптово виниклих особистих неприязних відносин, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки свого діяння, з метою вбивства, тобто протиправного заподіяння смерті ОСОБА_8 , умисно наніс один удар ножем в область грудної клітини ОСОБА_8 , чим заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення правої половини грудей з ушкодженням передньої грудної стінки, міжреберних м`язів, правої легені та м`яких тканин середостіння, що спричинило масивну крововтрату, від якої ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 на місці події.

Відповідальність за злочин, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений, передбачена ч. 1 ст. 115 КК України.

Допитаний у судовому засіданні 17.04.2025 р. обвинувачений заявив про повне визнання вини, щире розкаяння та показав, що усе почалося з середини листопада. Обвинувачений та дружина посварилися і вона побігла на пилораму, де знайшла ОСОБА_9 . Він прийшов «утихомирювати» обвинуваченого фізичною силою. Закінчилось все плачевно. Обвинувачений ночував на горищі сараю, де просидів до дев`ятої години вечора, оскільки боявся ОСОБА_9 . Дружина та ОСОБА_9 одразу дали обвинуваченому матрац, а самі лишилися вдвох у будинку. Після нічної зміни обвинувачений залишився на пилорамі приблизно на 5-7 днів. Потім подзвонила дружина ОСОБА_10 (сторожу) десь на третій день і сказала: «вертайся, твою кімнату ніхто не чіпає».

Обвинувачений також показав, що коли він проживав на пилорамі, то заходив додому, обідав і вертався знову на пилораму. Через дорогу від пилорами він виходив і дивився на свій будинок, оскільки будинок знаходиться звідти у полі зору. Повернувся додому лише тоді, коли дружина прийшла до нього вже в нормальному стані, в адекватному, і попросила повернутися додому. Бо якщо вона вип`є чарку, то піддається будь-якому впливу. А ОСОБА_9 обіцяв дружині, що влаштує її на роботу. Потім були ще дзвінки ОСОБА_9 на мобільний телефон дружини, але обвинувачений заблокував ці дзвінки. Дружина сказала, щоб він видалив з її телефону його номер, і він це зробив. Sim-карта обвинуваченого стояла в мобільному телефоні дружини, оскільки у обвинуваченого телефону не було, але на його sim-картці було багато номерів.

Також обвинувачений показав, що 26-го числа отримав зарплату, засмутився, взяв пляшку, трохи «забухали». У день події і обвинувачений, і його дружина перебували вдома, вживали спиртні напої. Телефон лежав на столі і він бачив, що телефон був на вібрації і дзвонив. Дружина взяла слухавку. Про що говорила він не знає. Але потім запитала обвинуваченого, чи можна покликати ОСОБА_9 . Це телефонував ОСОБА_11 . Вона сказала, що ОСОБА_12 набивається у гості. Обвинувачений їй відповів: «мені байдуже, зови». До його приїзду вони з дружиною випили пляшку на двох. Як вона запрошувала ОСОБА_9 обвинувачений не знає. Він не звертав на це уваги. Скільки часу пройшло з моменту дзвінка до появи ОСОБА_9 у них вдома він також не знає. В той період (від моменту його дзвінка до його приїзду) обвинувачений вечеряв, курив, виходив у туалет та випивав. Дружина робила те ж саме. У неї щось було на плиті. Вона щось варила на кухні.

Обвинувачений показав, що коли прийшов ОСОБА_9 , то вони випили втрьох по чарці. О котрій годині прийшов ОСОБА_9 обвинувачений не пам`ятає, хто ставив пляшку на стіл - також. Потім хтось з них послав обвинуваченого за пляшкою, але гроші давав ОСОБА_9 (50 гривень). Він їздив хвилин 20-30 на велосипеді, взяв 0,5 літра спирту. Коли повернувся з пляшкою, то у вікно побачив, як, сидячи за столом, ОСОБА_9 чіплявся до його дружини: поклав руку на коліно. Тоді обвинувачений вирішив, що починається те саме, що було два місяці тому. Дружина не знала, що він це бачив. Обвинувачений зайшов у хату і сказав до ОСОБА_12 щось на кшталт: «давай по ковтку і розбігаємося, ніякого примирення не буде» чи «уходь», чи «допиваємо та тікаємо», на що ОСОБА_9 відповів: «ні, давай покуримо». Обвинувачений погодився. Чи випили, а потім покурили, чи спочатку покурили, а потім випили, обвинувачений не згадав. Пляшку не допили. Дружина сиділа за столом. Курили там же біля столу. В обвинуваченого тютюн лежав поряд з грубою на журнальному столику. Він почав скручувати цигарку, а ОСОБА_12 вже в цей час сидів біля грубки навприсідки і курив. І десь в цьому місці обвинувачений, хоча точно не пам`ятає, але думає, що сказав саме під час того, як вони з ОСОБА_9 курили, фразу: «забирай з собою недопите». Дружина в цей час почула, що обвинувачений підвищив тон, і вийшла («шмигнула») з їдальні на кухню, що знаходиться у сусідній кімнаті. Обвинувачений не пам`ятає, чи ОСОБА_12 щось говорив. І обвинувачений нічого не казав, бо був занятий скручуванням тютюну. За дружину обвинувачений не пам`ятає, чи казала вона в цей момент щось, чи ні. Обвинувачений стояв, курив цигарку і почав підходити до ОСОБА_9 . Однак ОСОБА_12 взяв поліно, що лежало біля груби, і обвинувачений відступив. ОСОБА_9 , за словами обвинуваченого, здійснив удар і попав обвинуваченому по нозі. Обвинувачений відсахнувся. Стіл у обвинуваченого був за спиною. Він, не обертаючись до столу, намацав випадково за спиною рукою ніж і з першого разу вдарив (у тому ж засіданні обвинувачений також надавав показання про те, що не пам`ятає, ні де взявся ніж, ні момент удару в груди). Куди наніс удар обвинувачений не пам`ятає. Що було далі не пам`ятає. Зрозумів, що то був ніж, коли вже була поліція, а під час удару в нього в голові був туман. Як після того ОСОБА_9 опинився в кріслі, обвинувачений також не бачив. Натомість, обвинувачений пам`ятає, що вийшов на кухню до дружини і сказав щось на кшталт: «здається, я його кольнув» чи «Я, вроді би, кольнув ОСОБА_13 ». Тоді дружина взяла ганчірку і рушника і почала прикладати до ОСОБА_12 , який сидів у кріслі в цей час. Обвинувачений сказав дружині, щоб вона викликала швидку допомогу, а сам пішов за стіл і допив решту горілки. Це була пляшка 0,5 літрів розведеного спирту. На запитання прокурора обвинувачений повідомив, що служив у Балтійському флоті водієм у морській піхоті.

Допитана у судовому засіданні 17.04.2025 р. потерпіла ОСОБА_5 показала, що обвинуваченого знає лише зі слів батька. За словами батька, це почалося у вересні-жовтні. Дружина обвинуваченого дійсно просила батька, щоб він вгомонив її чоловіка, бо той її ОСОБА_14 ходив. Дружина обвинуваченого постійно надзвонювала йому. Казала, що не хоче жити з чоловіком, що той її б`є, і просила батька зробити з цим щось. На думку потерпілої, якби її батько хотів дійсно вдарити, то вдарив би по обличчю, а не сидячи, поліном по нозі, оскільки вона добре знає свого батька. Потерпіла також звернула увагу, що за тілобудовою обвинувачений та ОСОБА_9 однакового зросту і однакової статури. 25-го числа вона спілкувалася зі своїм батьком і він був нетверезий. І вона знала, що якщо він починає пити, то п`є кілька днів. Тому потерпіла допускає, що на наступний день батько так само міг пити. Зі слів батька, він з обвинуваченим просто спілкувався, але особисто потерпіла цього не знає. На уточнююче запитання прокурора потерпіла відповіла, що, можливо, обвинувачений трошки вищий за її батька, але батько був міцний і жилястий.

Допитаний у судовому засіданні 17.04.2025 р. свідок ОСОБА_15 показав, що з обвинуваченим вони знайомі, він йому допомагав по двору. Вони не сусіди. З ОСОБА_9 він раніше робив у «сільхозхімії» на пилорамі. Це теж його знайомий. З потерпілою вони знайомі по школі, ходили в одну школу, вона за віком менша. Він сказав, що йому подзвонили з роботи в той день хлопці і сказали: « ОСОБА_16 , візьми літр горілки». Він поїхав до магазину близько п`ятої години вечора, біля якого перебував ОСОБА_9 . Свідок поспілкувався з ним на лавочці біля магазину. ОСОБА_12 запитав свідка, чи буде він сто грамів. Свідок погодився, випив і пішов в магазин, де взяв один літр горілки. Коли повертався назад, то ОСОБА_12 його спитав, куди він іде. Свідок відповів, що йде на роботу, і ОСОБА_9 пішов разом з ним. Вони дійшли до вулиці Добринінська і ОСОБА_9 сказав, щоб свідок пішов і ще взяв горілки. Свідок це зробив. Дійшли до роботи, випили разом зі сторожем.

Через деякий час, під час розпивання спиртних напоїв, ОСОБА_12 запитав у свідка, чи у нього є номер ОСОБА_17 і попросив один раз поговорити. Свідок набрав номер телефону, ОСОБА_12 поговорив і почав лаятись. Зібрався п`яний і пішов. На уточнюючі запитання свідок показав, що числа точно не пам`ятає, але це було в день вбивства. Пройшло години дві між тим періодом, як вони випивали, і як ОСОБА_9 пішов до ОСОБА_17 , залишивши свій велосипед на пилорамі. Від дзвінка до «пішов» пройшло хвилин двадцять, будинок знаходиться поряд. На пилорамі вони випивали горілку. Випили того літра, що хлопці просили купити, і потім вже ОСОБА_9 давав гроші. Загалом ОСОБА_9 випив три-чотири чарки. Про що розмовляв ОСОБА_9 по телефону свідок не чув. Наче він їм казав, що прийде. Коли свідок набрав номер ОСОБА_18 , то не чув розмови, бо вийшов. А коли зайшов, то ОСОБА_9 з кимось лаявся: чи з ОСОБА_19 , чи з ОСОБА_20 . Свідок також показав, що ОСОБА_21 деколи ображав і бив дружину. Було навіть таке, що свідок двічі ночував у ОСОБА_20 , бо заступався за неї.

Також свідок припустив, що ОСОБА_21 ревнував дружину і до самого свідка. Коли два дні свідок ночував у дружини ОСОБА_19 , то ОСОБА_19 також ночував на пилорамі. Про відносини між ОСОБА_9 та дружиною обвинуваченого свідкові нічого не відомо. На уточнюючі запитання прокурора свідок підтвердив, що, можливо, дзвінків було не один, а три. І він одразу передавав трубку ОСОБА_9 . Сварився ОСОБА_9 саме за останнім разом, а після того вже точно пішов.

У судовому засіданні 24.04.2025 р. свідок ОСОБА_22 показав, що обвинуваченого знає приблизно три роки, вони є сусідами через паркан. В той день він нічого не чув і нікого не бачив. Свідок не пам`ятає, чи був він особисто взагалі у той день вдома. Зазначив, що ОСОБА_17 випивали регулярно і так само до них регулярно приїжджали працівники поліції. Свідок охарактеризував обвинуваченого наступним чином: якщо він тверезий, то був нормальним, а п`яний міг чіплятися. Наприклад, йому заважала музика інколи. ОСОБА_9 свідок також знав, разом з обвинуваченим їх жодного разу не бачив, тому здивувався, коли працівники поліції повідомили свідку про подію.

Допитана в судовому засіданні 24.04.2025 р. ОСОБА_23 показала, що 26 січня до них додому прийшов ОСОБА_12 . Приблизно після 18:00 він зателефонував на її номер з номера Кахерського. Спочатку говорив ОСОБА_11 , сказавши: «тут з тобою хочуть поговорити», а потім передав слухавку ОСОБА_12 . Той висловив бажання зайти. Розмова відбувалася в присутності її чоловіка. Свідок відповіла, що спочатку порадиться з чоловіком і відключила зв`язок. Чоловік спершу був проти, але згодом погодився, сказавши: «нехай заходить, якраз поговоримо по опаленню». Приблизно через 5 хвилин знову зателефонував ОСОБА_11 , і одразу говорив вже ОСОБА_12 . Свідок повідомила його, що можна заходити. ОСОБА_12 відповів: «добре, я зараз зайду» і прибув приблизно через пів години. У ході телефонних розмов ОСОБА_12 тон не підвищував, не сварився.

На момент події свідок знала ОСОБА_12 близько пів року. Того дня він був уже напідпитку і вона з обвинуваченим також. Потім випивали втрьох у їдальні. Свідок не пам`ятає, чи приносив ОСОБА_12 щось із собою, але зазначила, що в них із чоловіком спиртне ще було. Під час розпивання грала музика з мобільного телефону. Разом сиділи не менше години, випили по 2 - 3 чарки, спілкувались ні про що, невимушено. Жартували. ОСОБА_24 знаходився за 34 метри від пічки, біля якої лежав тютюн. Вони періодично палили. Свідок вживала небагато, оскільки на наступний день чекала на дітей і готувала їжу на кухні. Тому вона періодично знаходилась то у їдальні, то на кухні. Їдальня від кухні знаходиться через двері. Коли вона йшла на кухню, то двері зачиняла. ОСОБА_19 у той вечір ще від`їжджав, а потім повернувся. Свідок не бачила скільки саме грошей ОСОБА_12 давав на спиртне. Чоловік був відсутній 15-20 хвилин. В час відсутності чоловіка вони не сиділи поряд з ОСОБА_12 , а сиділи з різних сторін кутка стола. ОСОБА_12 до неї не торкався. Єдиний був момент, коли вона порізала палець і сиділа за столом, то ОСОБА_12 підійшов ближче і запропонував надати їй допомогу, але в цей момент він до неї не торкався, а просто стояв над нею.

Свідок зазначила, що перед її останнім виходом на кухню усі сиділи за столом, нормально спілкувалися. Жодних приводів лякатися у неї не було. Що сталося між її чоловіком та ОСОБА_12 вона не знає. Останнього разу вона відходила не менше, ніж на 5 хвилин. Криків, сварки не чула. Про що чоловіки говорили, вона також не чула. Тільки чула голоси. Потім свідок додала, що від останнього разу, як вона вийшла у кухню, до того, як до неї прийшов чоловік, пройшло приблизно 10-15 хвилин. Чоловік і до цього періодично заходив у приміщення кухні та виходив. Коли він зайшов до неї останнього разу, то вона не пам`ятає, про що він говорив. Пройшов час, тому вона не може згадати. Однак, на переконання свідка, якби він сказав, що він вбив ОСОБА_12 , вона б це запам`ятала. Він зайшов, постояв біля неї пару хвилин поки вона робила «зажарку» у борщ, потім пішов в туалет, потім вийшов назад і вони разом пішли до їдальні. І тоді вона побачила ОСОБА_12 на кріслі, який побілів. Вона підійшла до нього. Крові вона не бачила. Помацала пульс і зрозуміла, що він мертвий. Причини смерті не зрозуміла. Наказала чоловікові викликати «швидку» та поліцію. І чоловік викликав. А вона була в шоці, тому вона не пам`ятає, що вона робила в той період до приїзду поліції, та що в цей час робив чи казав її чоловік.

Також свідок показала, що вона точно пам`ятає, що першу медичну допомогу вона ОСОБА_12 не надавала, тому що зрозуміла одразу, що він вже мертвий. Рушником, який був на місці події, вона обмотувала свій палець, який у цей день порізала під час готування їжі. Також свідок зауважила, що в цей день як між обвинуваченим та ОСОБА_12 , так і по відношенню до неї з боку обвинуваченого, жодної агресії не було. Визнала, що раніше така агресія мала місце в її бік з боку обвинуваченого, але не в цей день. Щодо ножа свідок зауважила, що це був єдиний ніж, який лежав у їдальні на столі, вони ним постійно користувалися. На кухні, коли вона готувала їжу, вона користувалася іншими ножами. Уточнила, що поліцію точно викликав чоловік. За швидку допомогу вона не пам`ятає, чи додзвонився він чи ні.

З приводу відносин між обвинуваченим та ОСОБА_12 свідок показала, що один раз ОСОБА_12 за неї заступився. Він зробив це самостійно, оскільки вони спілкувалися. Це сталося приблизно наприкінці 2024 року. Її чоловік підняв на неї руку і ОСОБА_12 побачив на ній ушкодження. Обвинувачений і ОСОБА_12 до того між собою не спілкувалися. Свідок з ОСОБА_12 прийшли додому до свідка і ОСОБА_12 словесно пояснив чоловікові, що так робити не можна. Чоловік розвернувся та пішов. Це було ввечері. Він пішов на роботу на пилораму і там же залишився ночувати на два дні. Першу ніч ОСОБА_12 ночував у свідка, оскільки свідок боялася, що чоловік вип`є і повернеться, а потім пішов. Коли чоловік повернувся на другий день, він був тверезим, тому свідок не дозволила йому залишитися вдома на ніч, дала йому матрац і подушку, і обвинувачений пішов ночувати на горище.

З приводу телефонних дзвінків у цей день свідок повідомила суд, що телефон у них з чоловіком був один на двох. В ньому стояло дві Sim-карти: її та чоловіка. У чоловіка телефону не було. Номер телефону в неї ОСОБА_12 був, однак чоловік його видалив. Вона дізналася про це тоді, коли подивилася в списку контактів і виявила, що номер телефону ОСОБА_12 відсутній, хоча телефонувати йому не планувала. Чоловік зізнався, що це він видалив його номер.

З приводу Кахерського свідок зазначила, що він теж за неї один раз заступався, навіть побився трохи з чоловіком. Чоловік переміг. Потім вони одразу покурили, помирилися і ОСОБА_11 лишився у них вдома ночувати, тому що багато випив.

Також свідок повідомила, що з будинку на двір є два виходи. Один - з їдальні через кімнату, зал, коридор і веранду, а інший - через кухню і коридор. Так само, у них є дві хвіртки. ОСОБА_25 знаходиться там, де хвіртка біля виходу з кухні. Відстань від пічки до крісла становить близько метра, а від пічки до столу приблизно 2-3 метрів.

За твердженням свідка, остання має сумнів щодо того, що якби до них хтось зайшов з іншого входу, то вона б цього не помітила. Крім того, свідок додала, що до них сильно не ходять. В той день до них також ніхто не приходив.

Стосовно наявності біля груби дров в день події свідок зазначила, що на той момент, коли приїхав ОСОБА_12 , їх вже не було. Груба була вже протоплена. На уточнююче запитання обвинуваченого та його захисника стосовно наявності сирих дров, що просихали біля груби для наступного дня, свідок категорично ствердила, що саме в той день обвинувачений дров не приносив і вона точно пам`ятає, що біля пічки їх не було.

З протоколу проведення слідчого експерименту від 27.01.2025 р. та долученого до нього відеозапису вбачається, що слідчий експеримент проводиться на території господарства за адресою: АДРЕСА_2 , за участі свідка ОСОБА_23 . Остання показала, що приблизно о 17 год 45 хв 26.01.2025 р. вона зідзвонилася зі своїм знайомим на ім`я ОСОБА_12 та домовилася про те, що він прийде до неї та її чоловіка ОСОБА_6 в гості додому. Після цього дзвінка ОСОБА_12 прийшов приблизно через 15 хвилин до них, де вони сівши в їдальні почали вживати горілку та розмовляти між собою, на той момент вона сиділа між ОСОБА_19 та ОСОБА_12 . Через невеликий час (точно сказати не може навіть по відчуттям, але посиділи не дуже довго) вона пішла на кухню в сусідню кімнату, щоб доварити борщ, попередньо закривши двері. Приблизно через 10 хв до неї прийшов ОСОБА_19 , який повідомив, що між ним та ОСОБА_12 виникла невелика сутичка, в результаті якої її чоловік «полоснув трохи» ножем. Після цього свідок вийшла в їдальню, але ОСОБА_12 ніяких скарг на свій стан не казав та поводив себе як звичайно, ходив курити та продовжував з ними пити. Приблизно через 5 хвилин після того ОСОБА_12 ще дав ОСОБА_19 грошей та останній поїхав за ще однією пляшкою. Не було ОСОБА_19 приблизно 20 хвилин, у цей час вона спілкувалася з ОСОБА_12 , який виглядав нормально та ні на що не скаржився. По приїзду ОСОБА_19 вони знову сіли за стіл та випили ту пляшку, яку останній привіз. По закінченню ОСОБА_12 сів на крісло та почав сипіти, похрипуючи та скочуючись з крісла, але нічого не кажучи. Свідок намагалася привести його до тями, але, прощупавши пульс, зрозуміла, що ОСОБА_12 помер, після чого почала викликати швидку і поліцію (20 год 43 хв) 26.01.2025 р., що зафіксовано на камеру. Також свідок додала, що ні порізів ні крові на тілі ОСОБА_12 вона не бачила.

З протоколу проведення слідчого експерименту від 28.01.2025 р. та долученого до нього відеозапису вбачається, що всі учасники слідчого експерименту зібрались за адресою: АДРЕСА_2 . Всім учасникам слідчої дії були роз`яснені права та обов`язки. Підозрюваний ОСОБА_6 в довільній формі показав, що 26.01.2025 р. коли вже темніло, точного часу не пам`ятає, прийшов до нього додому ОСОБА_26 . У будинку в кімнаті сіли за стіл та почали вживати спиртні напої, а саме спирт. Через деякий час встали разом з ОСОБА_27 із-за столу та пішли в цій же кімнаті до грубки курити та почали конфліктувати, після чого підозрюваний зі столу взяв ніж з червоною ручкою, в цей момент ОСОБА_26 стояв навпроти підозрюваного в цій кімнаті. Підозрюваний приставив ножа до тіла ОСОБА_28 , ніж був у правій руці, як саме наносив удар ножем і куди саме точно не пам`ятає, так як був в алкогольному сп`янінні, як дістав ніж з тіла не пам`ятає, куди саме поклав ніж теж не пам`ятає. ОСОБА_8 після цього сів у крісло, яке стояло в кімнаті, після чого підозрюваний поїхав за «пляшкою», але точно не пам`ятає, вони ще разом випивали після нанесення ножового удару, через деякий час у ОСОБА_28 з рота пішла піна. Після чого підозрюваний сказав своїй дружині ОСОБА_20 викликати швидку, але чи викликала вона, він не знає. ОСОБА_26 почав хрипіти. Крім них трьох в будинку нікого не було.

У відеофайлі (додаток до протоколу огляду речей (документів) від 28.01.2025 р.) з назвою: НОМЕР_1 (вказаний файл є фіксацією процесу обслуговування виклику дільничного офіцера поліції за адресою: АДРЕСА_2 ) тривалістю 09 хвилин 52 секунд зафіксовано на бодікамеру спілкування дільничного офіцера поліції з ОСОБА_23 , у ході якого ОСОБА_23 відтворює власне бачення події: ОСОБА_12 зателефонував, попросив зайти. ОСОБА_19 через ревнощі дозволив. ОСОБА_23 запитала його: « ОСОБА_29 , може не треба». ОСОБА_12 приїхав. Коли чоловік і ОСОБА_12 були в їдальні, а ОСОБА_23 на кухні, на кухню з їдальні вийшов чоловік зі словами: «Я вже твого коханця покарав». З цього вона зрозуміла, що чоловік та ОСОБА_12 трохи «побурикалися». Після чого вона та чоловік повернулися в їдальню. Все було нормально. Випили ще втрьох по 50 грамів. ОСОБА_12 сів у крісло та сказав: «Танька, дай мені закурити». А потім почав хрипіти. Швидка не приїхала. Але перед цим ОСОБА_19 поїхав ще на «точку» з`їздив, а вона з ОСОБА_19 сиділи у цей час, гуляли.

Відповідно до висновку експерта № 125 від 28.02.2025 р. смерть громадянина ОСОБА_8 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 близько 18 - 20 години від масивної крововтрати, що стала наслідком проникаючого ножового поранення правої половини грудей з ушкодженням передньої грудної стінки, міжреберних м`язів, правої легені та м`яких тканин середостіння. Цей висновок стосовно причини смерті підтверджується виявленням в 2-му міжребер`ї по правій білягрудинній лінії рани із рівними краями гострим та «П»-подібним кінцем, яка продовжується в рановий канал, довжиною біля 8 см, котрий проходить через підшкірну клітковину, міжреберні м`язи в другому міжребер`ї, через середню долю правої легені в м`які тканині середостіння; направлений спереду назад дещо справа наліво та зверху вниз; виявленої до 1 л рідкої крові та до 900 мл згустків в правій плевральній порожнині, вираженого малокрів`я внутрішніх органів. Дані тілесні ушкодження в комплексі мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя та могли утворитись від однократної дії колюче-ріжучого предмету типу ножа. Тілесні ушкодження потерпілого утворились від однократної дії одностороннє-гострого колюче-ріжучого предмету клинка, що мав обушок з добре вираженими ребрами. Дані тілесні ушкодження утворились від однократної дії одностороннє-гострого колюче-ріжучого предмету типу клинка ножа, що має обушок, ширину клинка на одному з рівнів близько 1 см та довжину не менше 8 см. В момент отримання тілесних ушкоджень потерпілий міг знаходитись як у вертикальному, так і в горизонтальному положенні, повернутий передньою поверхнею тіла до травмуючого предмету. Тілесні ушкодження, які виявлені у потерпілого, знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті. Смерть настала в короткий проміжок часу, обмежений кількома десятками хвилин. Медико-криміналістичною експертизою по краях вхідного отвору виявлені сліди заліза. Тілесні ушкодження потерпілого не могли утворитися внаслідок падіння (падінь) з висоти власного з наданням тілу стороннього прискорення чи без нього на площину, виступаючі предмети, розбите скло.

Відповідно до висновку експерта № 16-МК від 12.02.2025 р. на клапті шкіри з передньої поверхні грудної клітки від трупа громадянина ОСОБА_8 , 1969 р. н., виявлене одиничне, наскрізне ушкодження (рана), яке має ознаки колото-різаного (лінійна, щілиновидна форма рани, рівні, неосаднені края, наявність загостреного та П-подібного кінців, дрібнобугристість й скошеність стінок та додатковий розріз), яке виникло від дії одностороннє-гострого колюче-ріжучого предмету типу клинка ножа, що мав обушок з добре вираженими ребрами. По краям рани виявлені сліди заліза.

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 164 від 27.01.2025 р. причина смерті ОСОБА_8 : проникаюче колото-різане поранення грудної клітки з ушкодженням легені.

Відповідно до висновку експерта № 3-ц від 28.02.2025 р. при судово-медичній експертизі слідів бурого кольору на клинку ножа (об. № 1), вилученого під час огляду місця події, виявлено кров людини. За даними цитологічного дослідження встановлено, що дана кров може походити від особи (осіб) чоловічої генетичної статі. Також в препаратах об`єкта № 1 виявлено фрагменти пухкої сполучної тканини, статева належність якої не встановлена, через відсутність клітин, придатних для цитологічного дослідження. При серологічному дослідженні крові (об. № 1) виявлений антиген Н та ізогемаглютиніни анти-А, анти-В ізосерологічної системи АВ0. Таким чином, кров на клинку ножа (об. № 1) може походити від чоловіка (чоловіків) з групою крові 0 (І) з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В, в тому числі і від трупа ОСОБА_8 .

Відповідно до висновку експерта № 117 від 26.02.2025 р., при судово-медичній експертизі лівої бурки з колошою (об. № 7), вилученої під час обшуку громадянина ОСОБА_6 , знайдено кров людини, при серологічному дослідженні якої виявлений антиген Н ізосерологічної системи АВ0, який міг походити від особи (осіб) з групою крові 0 (І) з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В, і походження його від трупа ОСОБА_8 не виключається.

З протоколу огляду речей (документів) від 27.01.2025 р. вбачається, що під час огляду мобільного телефону «Samsung», який належить потерпілій ОСОБА_23 , в телефоні наявні сім-картки з номерами: НОМЕР_2 , НОМЕР_3 . Під час огляду журналу дзвінків наявна наступна інформація:

- вихідний дзвінок «Поліція 102» о 20 год 43 хв 26.01.2025 р.;

- вихідний дзвінок на номер 123 о 20 год 41 хв 26.01.2025 р.

З цього ж протоколу вбачається, що 26.01.2025 р. на мобільний телефон ОСОБА_23 з номеру, підписаного як «Кохер», о 17 год 17 хв надійшов вхідний дзвінок, залишений без відповіді. Надалі, о 17 год 18 хв та о 17 год 45 хв з мобільного телефону ОСОБА_23 здійснено два телефонні дзвінки абоненту «Кохер», які тривали 05 хв 02 сек. та 02 хв 25 сек. відповідно.

Як вбачається з довідки КНП «Ріпкинська ЦЛ» № 3, ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , знаходилася в стані алкогольного сп`яніння: 2, 040 ‰.

Як вбачається з довідки КНП «Ріпкинська ЦЛ» № 2 від 27.01.2025 р., ОСОБА_6 знаходився в стані алкогольного сп`яніння: 2, 040 ‰.

Відповідно до довідки КНП «Ріпкинська ЦЛ» від 29.01.2025 р. № 02-16/125, ОСОБА_6 та ОСОБА_23 були доставлені 27.01.2025 р. о 02 год 00 хв до приймального відділення КНП «Ріпкинська ЦЛ», оглянуті черговим лікарем, скарг у пацієнтів не було. Тілесні ушкодження при огляді не виявлено.

З протоколу про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відео контроль особи від 11.03.2025 р. та долучених аудіозаписів вбачається, що ОСОБА_6 повідомляє співробітника (С), що обізнаний з тим, що вбив людину, і що все почалося через жінку, а потім вже пішло-поїхало. Також обвинувачений зазначає, що нічого не пам`ятає, припускає, що вдарив ножем. В подальшому обвинувачений розповідає, що служив у морській піхоті в Прибалтійському, але вже нічого не вміє, так як на службі положив здоров`я.

Згідно ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

За змістом положень ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню в кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Разом із тим кримінальний процесуальний закон не містить заборони щодо встановлення тих чи інших обставин чи елементів складу кримінального правопорушення на підставі сукупності непрямих доказів, які хоча й безпосередньо не вказують на відповідну обставину чи елемент складу злочину, але підтверджують її поза розумним сумнівом на основі логічного аналізу їх сукупності та взаємозв`язку.

Суд зауважує, що наявні в матеріалах справи докази, в тому числі показання обвинуваченого, потерпілої та свідків різняться між собою.

З огляду на це, суд зазначає, що для правильної кваліфікації правопорушення значення не мають, а тому судом не досліджуються, наступні обставини щодо: точного періоду початкового знайомства та конфлікту між ОСОБА_8 та обвинуваченим; періоду проживання на території пилорами та на горищі сараю обвинуваченого; перебіг спільного дозвілля ОСОБА_8 та ОСОБА_15 ; причина прибуття ОСОБА_8 до будинку подружжя ОСОБА_17 ; відносини між обвинуваченим та свідком ОСОБА_15 щодо ревнощів до ОСОБА_23 ; наявність симпатії між ОСОБА_8 та ОСОБА_23 ; того, хто давав кошти на придбання пляшки горілки; того, хто з учасників події вийшов до кого першим: ОСОБА_8 на кухню до подружжя ОСОБА_17 чи подружжя ОСОБА_17 до ОСОБА_8 у їдальню; обізнаності ОСОБА_23 з пораненням ОСОБА_8 шляхом повідомлення останнім чи візуального огляду; поведінки ОСОБА_23 та ОСОБА_8 за столом між собою у період відсутності обвинуваченого; того, що саме побачив обвинувачений у вікно, коли повернувся з «точки»; спроб ОСОБА_23 надати першу медичну допомогу ОСОБА_8 за допомогою ганчірки та рушника.

Між тим, суд вважає за необхідне з показань допитаних свідків, потерпілої та обвинуваченого, досліджених письмових доказів, визнати доведеними поза розумним сумнівом ті обставини, які узгоджуються між собою, та зазначити про таке.

Так з боку ОСОБА_6 до ОСОБА_8 сформувалася стійка особиста неприязнь, що мала початок з осені 2024 року, коли ОСОБА_8 втрутився у сімейне життя обвинуваченого, ставши на захист його дружини та вигнавши ОСОБА_6 з власного будинку.

26.01.2025 р. після 17 год 45 хв ОСОБА_8 прибув до приватного будинку подружжя ОСОБА_17 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . Подія мала місце у приміщенні цього будинку, іменованого подружжям ОСОБА_30 .

У цій кімнаті розміщені стіл, крісло та груба, середини яких утворюють між собою трикутник. Показання ОСОБА_23 , візуальний огляд фототаблиць, а також дослідження відеозаписів слідчого експерименту дозволяють припустити, що відстань, редукована до умовної осі, від груби до столу становить приблизно 3, 5 метрів; від груби до крісла приблизно 1 метр; від крісла до столу приблизно 2, 5 метри відповідно. Біля груби дрова відсутні.

З показань ОСОБА_15 , обвинуваченого та ОСОБА_23 , що узгоджуються між собою, випливає, що ОСОБА_8 прибув до будинку через 20-30 хвилин після останнього дзвінка. У їдальні за столом до моменту події три її учасника випили по дві-три чарки. Періодично палили. Свідок ОСОБА_23 періодично виходила на кухню.

Попри те, що показання ОСОБА_6 були повідомлені у кількох різних варіантах, суд вважає доведеною обставину місця події - біля груби у їдальні, оскільки щодо цього обвинувачений жодного разу не надав суперечливих показань.

Також матеріалами справи повністю підтверджується знаряддя вбивства ніж, що використовувався фігурантами кримінального провадження у побутових цілях при розпитті спиртних напоїв та який перебував до моменту події на столі у їдальні.

При цьому, хоча жоден із досліджених доказів безпосередньо не фіксує момент нанесення ножового поранення, сукупність інших належних і допустимих доказів (передусім висновок судово-цитологічної експертизи ножа, на лезі якого виявлено кров, ймовірно, ОСОБА_8 , а також показання обвинуваченого про факт перебування ножа в його правій руці й відсутність у приміщенні сторонніх осіб) свідчить, що удар було завдано саме обвинуваченим, оскільки у цей момент у кімнаті перебували лише він і ОСОБА_8 .

Можливість самостійного завдання ножового поранення ОСОБА_8 виключається показаннями ОСОБА_6 та ОСОБА_23 , а також проведеними за їхньою участю слідчими експериментами та дослідженим відеозаписом пояснень ОСОБА_23 з бодікамери дільничного офіцера поліції, які повністю узгоджуються між собою щодо того, що одразу після події ОСОБА_6 вийшов на кухню до ОСОБА_23 та одним з варіантів слів «кольнув» / «полоснув» / «покарав», фактично, поінформував її про нанесений ним ножовий удар з умисною метою.

Виходячи з логіко-семантичного аналізу різних варіантів цих висловлювань, запропонованих ОСОБА_6 та ОСОБА_23 на стадії досудового розслідування та стадії судового розгляду, суд дійшов переконливого висновку, що смертельне поранення потерпілому заподіяв саме обвинувачений, що ОСОБА_23 однозначно сприйняла як зізнання у нанесенні тілесного ушкодження та заспокоїлась, коли побачила, що з ОСОБА_8 все добре.

Через кількахвилинний проміжок часу обвинувачений та ОСОБА_23 разом з ОСОБА_8 продовжили спілкування, що тривало незначну кількість хвилин. Після цього ОСОБА_6 покинув будинок з метою придбання пляшки горілки. Матеріалами справи повністю узгоджується середня тривалість відсутності ОСОБА_6 20 хвилин. Також матеріали справи не містять суперечностей щодо того, що на момент повернення обвинуваченого ОСОБА_8 був живий та продовжував спілкування з ОСОБА_23 . Показання ОСОБА_23 щодо того, що значної крововтрати у ОСОБА_8 вона не помітила, повністю відповідають висновку експерта № 125, згідно якого при експертизі трупа було виявлено кров у плевральній порожнині до 1 літра та згустки крові там же до 900 мілілітрів, що засвідчує внутрішню кровотечу.

Також не містять суперечностей матеріали справи щодо первісно отриманих відомостей органом досудового розслідування про продовження вживання усіма учасниками застілля спиртних напоїв (ймовірно, одноразово) одразу після повернення ОСОБА_6 , подальшого різкого погіршення самопочуття у ОСОБА_8 та самостійного його переміщення на крісло, де настала смерть.

Тривалість періоду між заподіянням тілесного ушкодження та смертю ОСОБА_8 повністю узгоджується з висновком експерта № 125, відповідно до якого смерть настала впродовж «кількох десятків хвилин».

При цьому, суд критично ставиться до показань обвинуваченого та ОСОБА_23 , наданих у судовому засіданні, позаяк такі одиничні показання суперечать як між собою, так і сукупності інших доказів, досліджених судом.

З огляду на встановлені обставини, суд зобов`язаний в межах даного кримінального провадження надати оцінку суб`єктивній стороні правопорушення.

У цьому контексті суд зауважує, що попри доброзичливу постзлочинну поведінку обвинуваченого до ОСОБА_8 (продовження спільного розпиття спиртних напоїв, відсутність дій на остаточне отримання бажаного результату у вигляді смерті жертви) суб`єктивну сторону правопорушення характеризує сукупність наступних елементів:

- обраний вид знаряддя ніж з довжиною клинка 11, 5 сантиметрів (висновок експерта № 3-ц),

- довжина раньового каналу до 8-ми сантиметрів (висновок експерта № 125), що свідчить про відсутність ознак випадкового контакту з неглибокою раною та швидким поверненням ножа при відчутті потрапляння в тіло людини,

- місце удару життєво важлива частина тіла з найтоншою ділянкою грудної стінки, де відсутні кісткові перешкоди,

- геометрія шляху леза в тілі - зверху вниз (висновок експерта № 125), що засвідчує упевненість і контрольованість руху,

- наявність триваючої образи з боку обвинуваченого на ОСОБА_8 .

При цьому, суд відхиляє зізнання, отримане від обвинуваченого в результаті негласних слідчих дій, про точковість удару з метою заподіяння смерті внаслідок служби у морській піхоті в якості очевидного доказу володіння обвинуваченим навичками заподіяння смертельних тілесних ушкоджень, оскільки проходження служби не є прямим доказом володіння обвинуваченим відповідними навичками. В той же час, таке зізнання в сукупності з іншими доказами суд приймає до уваги в якості доказу того, що обвинувачений усвідомлював смертельно небезпечний характер нанесеного удару та свідомо допускав настання летального наслідку.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що обвинувачений усвідомлював наслідок завдання удару ножем у груди у вигляді смерті, в тому числі через наявний у нього військовий досвід, до чого свідомо доклав зусиль.

При цьому, байдуже ставлення обвинуваченого до відсутності бажаного результату у подальшому, не має жодного впливу після того, як умисел був реалізований.

Відтак, керуючись внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_6 , знайшло своє підтвердження у судовому засіданні і обвинувачений своїми умисними діями вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 115 КК України, тобто умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_8 .

Обставиною, що обтяжує покарання, є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Попри доводи захисника у судових засіданнях про щирий жаль обвинуваченого та вибачення перед потерпілою, а також висловлення перед судом щирого жалю самим обвинуваченим, суд зауважує, що обставини, що пом`якшують покарання, відсутні.

На це вказує той факт, що обвинувачений не продемонстрував повне визнання вини, оскільки надав кілька різних версій показань та намагався переконати суд у нанесенні ОСОБА_8 йому тілесних ушкоджень (що повністю спростовується матеріалами справи).

З огляду на те, що санкція ч. 1 ст. 115 КК України передбачає безальтернативний вид покарання, обвинуваченому слід призначити покарання в межах цієї санкції у виді позбавлення волі.

При цьому, за положеннями ст. 50 КК України метою покарання, крім кари, є виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання суд враховує попередню історію правопорушень обвинуваченого (до кримінальної та адміністративної відповідальності (протягом останнього року) не притягувався); показання свідків про агресивну поведінку обвинуваченого у стані алкогольного сп`яніння; довідку-характеристику виконкому Любецької селищної ради Чернігівського району Чернігівської області від 27.01.2025 р. № 52, згідно якої обвинувачений характеризується негативно, ніде не працює, зловживає алкогольними напоями; позицію потерпілої, яка обвинуваченого не пробачила та вважала за доцільне призначити йому покарання у вигляді десяти років позбавлення волі.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не пред`явлено.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні за проведення трасологічної експертизи (висновок від 03.02.2025 р. № СЕ-19/125-25/1509-Д) у розмірі 3183, 60 грн слід покласти на обвинуваченого.

Запобіжний захід у кримінальному провадженні до набрання вироком законної сили слід залишити у вигляді тримання під вартою, оскільки ризики, відображені слідчим суддею в ухвалі Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 28.01.2025 р. у вигляді переховування та впливу на дружину (на стадії судового розгляду у апеляційному провадженні), існувати не перестали.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України. При цьому, судом враховується, що у судовому засіданні 05.06.2025 р. як потерпіла, так і обвинувачений, заявили про знищення речових доказів у вигляді особистих речей як таких, що не становлять для них жодної цінності. Відтак речі, належні обвинуваченому та ОСОБА_8 , необхідно знищити, попередньо скасувавши арешт, накладений слідчим суддею 29.01.2025 р.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374, 376, 394 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 115 Кримінального кодексу України.

Призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на 10 (десять) років.

Початок строку відбування покарання обчислювати з моменту фактичного затримання: 02 година 20 хвилин 27 січня 2025 року.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слічого судді Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 29 січня 2025 року, та речові докази, звільнені з-під арешту:

- у вигляді светру чорного кольору, штанів джинсових, бурок з колошами, ножа з червоною рукояткою та слідами речовини бурого кольору, трьох чарок, рушника зі слідами речовини бурого кольору знищити;

- у вигляді чотирьох кухонних ножів повернути ОСОБА_23 .

Речові докази: сорочку синього кольору зі слідами речовини бурого кольору, зіпсовану кофту сірого кольору зі слідами речовини бурого кольору, черевики коричневого кольору, чорні носки, труси, дубленку коричневого кольору, смарт-годинник з зеленим ремінцем, змиви з обох рук та контрольний марлевий тампон, зрізи нігтьових пластин з обох рук знищити.

Стягнути з ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ) на користь держави витрати, пов`язані з проведенням судової трасологічної експертизи, у розмірі 3183, 60 гривень (три тисячі сто вісімдесят три гривні 60 копійок).

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 продовжити до набрання законної сили даним вироком, зарахувавши строк тримання під вартою у строк відбування покарання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Ріпкинський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати іншим учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1