Справа № 569/4969/25
УХВАЛА

06 травня 2025 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

слідчого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рівне клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Рівненській області підполковника юстиції ОСОБА_4 , яке погоджено прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Орепи Новоград-Волинського району Житомирської області, адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,-

в с т а н о в и в:

Старший слідчий в особливо важливих справах слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Рівненській області підполковник юстиції ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням яке погоджене прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Слідчий в обґрунтуванні клопотання зазначає, що з 24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено введення в Україні воєнного стану із 05 год 30 хв 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, в подальшому дія якого на даний час продовжена шляхом прийняття Верховною Радою України відповідних нормативно-правових актів.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України Указом Президента України «Про загальну мобілізацію» № 69/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні оголошено проведення загальної мобілізації на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва, та діють спеціальні обмеження виїзду за кордон чоловічого населення у віці від 18 до 60 років.

Таким чином, починаючи з 24.02.2022 в Україні діють спеціальні правила перетину кордону в умовах воєнного стану військовозобов`язаними особами.

Усвідомлюючи вищевказані обставини, ОСОБА_6 , діючи з прямим умислом, в порушення вимог Законів України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», «Про правовий режим воєнного стану» та Постанови КМУ «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» № 57 від 27.01.1995, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але до 28.01.2025 вступив у злочинну змову із громадянами ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , направлену на організацію незаконного переправлення осіб призовного віку через державний кордон України до республіки білорусь за грошову винагороду.

З метою реалізації злочинного плану, діючи за попередньою змовою групою осіб, з прямим умислом та з корисливих мотивів, ОСОБА_6 організував незаконне переправлення осіб через державний кордон України за наступних обставин.

Так, у точно невстановлений досудовим слідством дату та час, але до 18.01.2025 ОСОБА_9 підшукав громадянина ОСОБА_10 , який разом ще з двома особами чоловічої статі призовного віку мали намір переправитись через державний кордон України в республіку білорусь.

У подальшому, 18.01.2025, перебуваючи в м. Рівне, поблизу АЗС «ОККО», що знаходиться по вул. В. Чорновола, 92, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 зустрілись із ОСОБА_10 та надали згоду в організації незаконного переправлення вказаних вище осіб за грошову винагороду у розмірі 6000 доларів США з кожного. При цьому, під час зустрічі ОСОБА_8 роз`яснив, що перевезення вказаних осіб він здійснюватиме особисто та безпосередньо до кордону з республікою білорусь, а розрахунок повинен відбуватись під час переправлення через кордон.

Надалі, у ході телефонних розмов та особистих зустрічей, які відбувались у проміжок часу з 24.01.2025 по 28.01.2025 між ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 із ОСОБА_10 , зазначені особи надали детальні поради ОСОБА_10 щодо його переправлення через державний кордон України, зокрема визначили дату переправлення, які речі та скільки грошей брати з собою, як спілкуватись з представниками правоохоронних органів республіки білорусь, яким чином здійснюватиметься безпосереднє переправлення через державний кордон України, коли буде відбуватись розрахунок з учасниками групи за сприяння у незаконному переправленні через державний кордон.

Реалізуючи злочинний умисел, діючи за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 у точно невстановлений досудовим слідством дату та час повідомили ОСОБА_6 про те, що вони будуть незаконно переправляти 28.01.2025 трьох осіб через державний кордон України та що потрібно забезпечити перевезення даних осіб з с. Томашгород Сарненського району Рівненської області до державного кордону за грошову винагороду. У свою чергу ОСОБА_6 із даною пропозицією погодився та у невстановлений досудовим слідством дату та час залучив до вказаного перевезення інших невстановлених осіб, з числа місцевих жителів прикордонних населених пунктів Рівненської області.

На виконання попередньо розробленого плану злочинних дій, діючи з прямим умислом, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 28.01.2025 о 18 год. 41 хв. прибули автомобілем марки BMW, д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Рівне, де забрали поблизу з громадської зупинки, що знаходиться поблизу кафе «Райський сад» по вул. Польова, 4, ОСОБА_10 та ще двох осіб, для їх подальшого переправлення через державний кордон України. З метою унеможливлення стеження за вказаним вище автомобілем, а також подальшими переміщеннями зазначених осіб, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 використовували спеціальний пристрій для постановки перешкод сигналам GPS, які надходять з мобільних телефонів, а також швидкісний режим їзди.

Надалі ОСОБА_8 та ОСОБА_7 разом з ОСОБА_10 та ще двома особами прослідували з м. Рівне по трасі М-07 «Київ-Ягодин» в напрямку м. Києва, звідки з`їхали на дорогу, що слідує в напрямку с. Томашгород Сарненського району Рівненької області. Так, недоїзджаючи до вказаного селища, вказані особи зупинились в лісосмузі, де їх очікував ОСОБА_11 , який повинен був перевезти ОСОБА_10 та ще двох осіб до визначеного місця, та у подальшому передати іншим, залученим особам, які у свою чергу повинні були доставити ОСОБА_10 та двох осіб в населений пункт, що знаходиться безпосередньо поблизу державного кордону, та вказати на місце переправлення.

Разом з тим, 28.01.2025 перебуваючи в лісосмузі поблизу с. Томашгород Сарненського району Рівненської області, ОСОБА_8 разом з іншими співучасниками повідомили ОСОБА_10 та інших осіб, що мали намір незаконно переправитись через кордон України, про те, що грошову винагороду потрібно надати на цьому місці, після чого їх довезуть до іншого населеного пункту, що знаходиться на відстані 20 км від с. Томашгород, де вони, за допомогою інших, залучених до незаконного переправлення осіб, будуть доставленні до прикордонної зони з метою подальшого перетину кордону України з республікою білорусь.

Таким чином, ОСОБА_6 , діючи з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , ОСОБА_8 організували щодо 3 осіб незаконне переправлення останніх через державний кордон України.

03.04.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні даного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, в їх сукупності, а саме: відповідями на доручення №67/5/1/4-292, 67/5/1/4-322, протоколами за наслідками проведення НСРД у даному кримінальному провадженні та іншими матеріалами в їх сукупності.

Таким чином, громадянин України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Орепи Новоград-Волинського району Житомирської області, адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , громадянин України, раніше не судимий, обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на максимальний строк до дев`яти років.

На даному етапі кримінального провадження, до встановлення судом фактичної істини у ньому, сукупність зазначених матеріалів є достатньою для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Незважаючи на те, що ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні вказаного злочину, на вказаній стадії досудового слідства у матеріалах кримінального провадження наявні відомості, які дають підстави вважати, що є реальна необхідність у дослідженні всіх обставин вчинення ним та іншими невстановленими особами, як вказаного злочину так і інших.

Вказані ризики існують, оскільки на даний час у зазначеному провадженні не встановлено всіх фактичних обставин та інших осіб, причетних до вчинення тяжкого кримінального правопорушення, яке характеризується латентністю його організації та подальшої реалізації, із залученням до вказаної протиправної діяльності інших на даний час невстановлених органом досудового розслідування осіб, у зв`язку з чим необхідний тривалий період часу для отримання доказів, які можуть бути використані під час судового розгляду та притягнення до кримінальної відповідальності інших осіб, які причетні до його вчинення, а перебування підозрюваного на волі призведе до неможливості повного та об`єктивного досудового розслідування з вищенаведених причин.

Зокрема, ризик того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду підтверджується серед іншого підозрою у вчиненні злочину, пов`язаного з незаконним переправленням осіб через державний кордон, що вказує на обізнаність підозрюваного у способах та шляхах залишення меж України з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Крім того, підозрюваний, усвідомлюючи той факт, що за інкриміноване йому протиправне діяння, у випадку його доведення в суді, загрожує покарання, санкція якого передбачає до дев`яти років позбавлення волі із конфіскацією майна, що не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте у сукупності з іншими обставинами, збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, більш м`яким запобіжним заходом, ніж тримання під вартою.

Ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин вчинення кримінальних правопорушень підтверджується тим, що на даний час не встановлені місця підготовки до вчинення кримінального правопорушення та інші причетні особи, які за вказівкою підозрюваного, у разі перебування останнього на волі, можуть знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин вчинення кримінальних правопорушень.

Ризик того, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків випливає з того, на даний час органом досудового розслідування встановлюються особи, які можуть бути у подальшому підозрюваними у вчиненні вказаного злочину, а також допитані як свідки щодо відомих їм обставин вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, тому у разі незастосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, він може незаконно впливати на них з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Слід також звернути увагу на те, що оскільки дане протиправне діяння, вчинене за попередньою змовою групою осіб, та інші співучасники кримінального правопорушення на даному етапі досудового розслідування не являються затриманими, а їх причетність до вчинення злочину перевіряється наявними можливостями, що не виключає підтримання зв`язку між ними з метою повідомити інших співучасників злочину про відомі йому обставини досудового розслідування, порадами та вказівками сприяти їм у переховуванні та виробити з ними спільну позицію з метою заплутування досудове розслідування альтернативними версіями події.

Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа, підтверджується тим, що підозрюваний має тісні зв`язки з особами, які безпосередньо здійснюють незаконне переправлення осіб через державний кордон України, що не виключає подальшого вчинення аналогічних злочинів, в тому числі з метою отримання прибутків.

Тому, на підставі викладеного, можна дійти висновку про неможливість запобігання вищевказаним ризикам шляхом застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж застосування тримання під вартою.

Разом з тим, у випадках, якщо слідчий суддя встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно. Наявні матеріали досудового розслідування вказують, що за незаконне переправлення осіб через державний кордон підозрювані отримували грошову винагороду, зокрема організатор у розмірі 6000 доларів США з кожної людини, після чого здійснювали розподіл коштів між іншими членами групи.

Зважаючи на викладені обставини, при постановленні ухвали вважаємо за доцільне при визначені розміру застави врахувати наявні обставини та визначити заставу 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Вивченням особи підозрюваного на даний час встановлено, що він працездатний, які б вказували на неможливість застосування до нього вказаного запобіжного заходу, не встановлено.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні своє клопотання підтримав та просив суд його задовольнити.

Заслухавши пояснення слідчого, прокурора, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених до нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; 2)знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно вплинути на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно зі ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Судом встановлено, що в провадженні старшого слідчий в особливо важливих справах слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Рівненській області підполковник матеріали кримінального провадження №0000036 від 20.02.2025, за підозрою ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

03.04.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Відповідно до постанови старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Рівненській області підполковника юстиції ОСОБА_4 від 09.04.2025 року оголошено в державний та міжнародний розшук підозрюваного у кримінальному провадженні N?0000036 від 20.02.2025 ОСОБА_12 .

Наведене дає підстави для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 за його відсутності.

Відповідно до ч. 5 ст. 280 КПК України після зупинення досудового розслідування проведення слідчих (розшукових) дій не допускається, крім тих, які спрямовані на встановлення місцезнаходження підозрюваного.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований, до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину, а тому до підозрюваного ОСОБА_6 може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин вчинення кримінальних правопорушень.

Вказані ризики існують, оскільки на даний час у зазначеному провадженні не встановлено всіх фактичних обставин вчинення особливо тяжкого злочину, який характеризуються латентністю його вчинення, складністю та вичерпною можливістю збирання доказів у зв`язку з окупацією російською федерацією території на якій вчинено злочин, співпраці підозрюваного з окупаційними органами влади, у зв`язку з чим необхідний тривалий період часу для пошуку фактичних обставин, які можуть бути використані під час судового розгляду як докази, а перебування підозрюваного на волі призведе до неможливості повного та об`єктивного досудового розслідування з вищенаведених причин, оскільки останній може перешкоджати досудовому розслідуванню шляхом впливу на свідків та інших осіб з метою приховування вказаної протиправної діяльності шляхом схиляння останніх до надання органу досудового розслідування неправдивих показань, повідомлення інших осіб, які причетні до вчинення інших злочинів пов`язаних з окупацією території України, про факти які йому стали відомі у ході слідства, а також впливати іншим чином.

Запобігти вказаним ризикам неможливо шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою тому, що реалізувати вказані ризики можливо лише перебуваючи на волі.

Сукупність матеріалів на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у ньому є достатньою для

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Сукупність матеріалів на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у ньому є достатньою для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень відповідає критеріям, сформованих в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема, позиції у рішенні від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», якою відзначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення; а також позиції у рішенні від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», якою відзначено, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Як встановлено в судовому засіданні, що злійснено виклики ОСОБА_6 на 04.04.2025 та 07.04.2025 в слідчий віділ УСБУ в Рівненській області наля проведення слідчих лій. На вказані виклики ОСОБА_6 не прибув. про причини неявки орган досудового розслідування не повіломив.

Виклалене вище дає підстави вважати. що ОСОБА_6 переховується від органу досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

З урахуванням наведеного, є необхідним клопотання задовольнити та обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При цьому, згідно із вимогами статті 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 186, 193 КПК України, -

У х в а л и в:

Клопотання - задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Орепи Новоград-Волинського району Житомирської області, адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, оголошеної в державний розшук, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Після затримання ОСОБА_6 , доставити його до слідчого ізолятора управління Державної пенітенціарної служби України в Рівненській області та/або органу досудового розслідування, який здійснює кримінальне провадження.

Після затримання ОСОБА_6 не пізніше сорока восьми годин з часу його доставки до місця кримінального провадження, доставити його до Рівненського міського суду для розгляду питання про застосування обраного запобіжного заходу або зміну на більш м`який.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_13