УХВАЛА

10 липня 2025 року

м. Київ

справа № 322/257/21

провадження № 51-2192 ск 25

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на судове рішення щодо нього,

встановив:

Ухвалою колегії суддів Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 17 червня 2025 року касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 , у зв`язку з недотриманням вимог статті 427 КПК України, залишено без руху та надано п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення зазначених в ній недоліків.

У межах наданого судом строку засуджений надав уточнену касаційну скаргу, проте недоліків, зазначених у вказаній ухвалі в повній мірі не усунув.

Зокрема, ОСОБА_4 адресує касаційну скаргу Вищому спеціалізованому суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, що суперечить вимогам

ч. 3 ст. 33 КПК України, оскільки кримінальне провадження у касаційній інстанції здійснює Верховний Суд.

Крім того, в порушення вимог п. 3 ч. 2 ст. 427 КПК України ОСОБА_4 повторно не зазначає форму ухваленого судового рішення, назву суду та дати винесення.

Також, засуджений не усунув порушення п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України, відповідно до якого в касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка її подає, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

При цьому, таке обґрунтування має узгоджуватися з положеннями

ч. 1 ст. 438 КПК України, згідно з якими підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України); 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України); 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).

Отже, посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи обґрунтувавши їх.

Як слідує з касаційної скарги, засудженим взагалі не наводиться обґрунтування незаконності чи необґрунтованості оскаржуваного судового рішення з огляду на положення статей 412-414 вказаного Кодексу.

Також, не усунуто порушення п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК України, оскільки подана на усунення недоліків касаційна скарга повторно не містить сформульованої вимоги ОСОБА_4 до суду касаційної інстанції щодо того, яке рішення має ухвалити Суд за наслідками розгляду його касаційної скарги в межах повноважень, передбачених ст. 436 КПК України.

Разом з цим, в порушення ч. 5 ст. 427 КПК України, засудженим до касаційної скарги не долучено копію оскаржуваного судового рішення.

Наявність вказаних недоліків унеможливлює відкриття провадження за касаційною скаргою засудженого.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

Враховуючи наведене, Верховний Суд вважає за необхідне повернути касаційну скаргу ОСОБА_4 з усіма доданими до неї матеріалами.

Повертаючи касаційну скаргу, Суд роз`яснює, що її повернення не позбавляє права повторно звернутися до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому КПК України, в межах строку на касаційне оскарження.

На підставі викладеного та керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, Суд

постановив:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на судове рішення щодо нього повернути разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3