Справа № 344/454/25
Провадження № 1-кп/344/670/25
У Х В А Л А

18 червня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189, ч.2 ст.146 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області розглядається кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189, ч.2 ст.146 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 29 квітня 2025 року продовжено запобіжні заходи щодо обвинуваченого ОСОБА_5 у виді тримання під вартою, щодо обвинуваченого ОСОБА_6 у виді домашнього арешту на строк до 27 червня 2025 року включно.

Відповідно до вимог ч.3 ст.331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

У судовому засіданні прокурор подав клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 на строк 60 днів, про продовження строку дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту у нічний час з покладенням відповідних обов`язків щодо обвинуваченого ОСОБА_6 на строк 60 днів, які попередньо вручено обвинуваченим та захиснику. Підтримуючи подані клопотання, мотивував наявністю ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Захисник не заперечила щодо продовження запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_6 у виді домашнього арешту, не заперечила щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , однак просила визначити розмір застави обвинуваченому ОСОБА_5 , враховуючи, що під час судового розгляду справи досліджено речові докази, допитано потерпілого та майже всіх свідків.

Обвинувачений ОСОБА_5 просив змінити запобіжний захід на більш м`який для проходження служби у Збройних Силах України.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав позицію захисника.

Вислухавши сторін, вивчивши матеріали кримінального провадження з цього приводу, в тому числі дані, що характеризують особу ОСОБА_5 , його вік, стан здоров`я, майновий стан, наявність постійного місця проживання, наявність місця роботи до застосування запобіжного заходу (водій у Верховинській філії ДП «Ліси Україна»), міцність соціальних зв`язків (одружений), наявність на утриманні однієї неповнолітньої дитини - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , репутацію обвинуваченого, що раніше не судимий, те, що кримінальні правопорушення, інкриміновані обвинуваченому ОСОБА_5 є особливо тяжким злочином (ч.4 ст.189 КК України) та нетяжким злочином (ч.2 ст.146 КК України), суд також враховує, що на даний час існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, щодо можливого переховування від суду, незаконного впливу на свідка та обвинуваченого ОСОБА_6 , що ще не допитувалися під час судового розгляду, а також те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаним ризикам.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Летельє проти Франції», наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу щодо обвинуваченого, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи дані, що характеризують особу ОСОБА_6 , його вік, стан здоров`я, майновий стан, наявність постійного місця проживання, місця роботи (автомеханік), міцність соціальних зв`язків (неодружений), наявність на утриманні однієї неповнолітньої дитини - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , репутацію обвинуваченого, що раніше не судимий, те, що кримінальне правопорушення, інкриміноване обвинуваченому ОСОБА_6 є нетяжким злочином (ч.2 ст.146 КК України), суд враховує, що на даний час існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, щодо можливого переховування від суду, незаконного впливу на свідка, що ще не допитувався під час судового розгляду, а також те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаним ризикам.

На переконання суду, застосування більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім для забезпечення виконання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 покладених на них обов`язків. Запобіжні заходи у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 та у виді домашнього арешту у нічний час обвинуваченого ОСОБА_6 є співмірними і доцільними задля забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

Обставин, котрі давали б підстави для зміни чи скасування запобіжних заходів обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , судом не встановлено.

За таких обставин суд вважає, що застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_5 у виді тримання під вартою, щодо обвинуваченого ОСОБА_6 у виді домашнього арешту у нічний час з покладенням відповідних обов`язків, слід продовжити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178, 181, 183, 331, 369-372, ч.2 ст.392 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити. Застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_5 у виді тримання під вартою продовжити до 16 серпня 2025 року включно.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити. Застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_6 у виді домашнього арешту з забороною залишати домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , у період від 21 год 00 хв до 06 год 00 хв, та з покладенням обов`язків, визначених ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 15 січня 2025 року продовжити до 16 серпня 2025 року включно.

Копію ухвали для виконання направити начальнику Івано-Франківської установи виконання покарань (№12), начальнику Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області та вручити обвинуваченим і прокурору негайно після її оголошення, інші сторони мають право отримати її копію в суді.

Ухвалу може бути оскаржено у частині продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_9