ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/5308/21 Номер провадження 11-кп/814/1378/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем з участю прокурора захисника обвинуваченогоОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава кримінальне провадження №000226 за апеляційною скаргою прокурора Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_9 на вирок Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 14 березня 2025 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та зареєстрований в АДРЕСА_1 , громадянин України, з середньою освітою, одружений, пенсіонер, особа з інвалідністю 2-ї групи, несудимий,

визнаний винуватим та засуджений:

- за ч.1 ст.185 КК України до штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн;

- за ч.2 ст.185 КК України на 3 (три) роки позбавлення волі;

- за ч.3 ст.185 КК України на 4 (чотири) роки позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно засуджений на 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік, з покладенням певних обов`язків, передбачених ст.76 цього Кодексу.

Згідно з вироком, ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень за таких обставин.

В період часу з 06 до 07 травня 2017 року обвинувачений, перебуваючи на території човнової станції «Нептун» у м. Кременчук Полтавської області по вул. Велика Набережна, 14, таємно викрав з човна, який належить потерпілому ОСОБА_10 , автомобільну магнітолу, батарею акумуляторну та інші речі на загальну суму 2716 грн.

В період часу з 20 до 22 травня 2017 року ОСОБА_8 за попередньою змовою із ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , обвинувальний вирок відносно яких за наведеними нижче епізодами злочинної діяльності набрав законної сили 18.11.2021, перебуваючи на території цієї ж станції «Нептун», проникли до орендованого потерпілим ОСОБА_13 приміщення ремонтного боксу, звідки таємно викрали мікрохвильову піч та інші речі на загальну суму 17464,60 грн.

В період часу з 04 до 11 червня 2017 року обвинувачений, за попередньою змовою із ОСОБА_12 , перебуваючи на території вказаної човнової станції, шляхом пошкодження стіни гаражу № НОМЕР_1 , який належить потерпілому ОСОБА_14 , проникли в гараж, звідки таємно викрали автомобільні колеса та інші речі на загальну суму 9065 грн.

В ніч з 24 на 25 червня 2017 року ОСОБА_8 , за попередньою змовою із ОСОБА_12 , перебуваючи на території цієї ж човнової станції, шляхом вільного доступу, таємно викрали належний потерпілому ОСОБА_15 човен «Прогрес-4» вартістю 20825 грн з двигуном «Yamaha 40 DE» вартістю 5900 грн.

В період часу з 01 по 04 липня 2017 року обвинувачений, за попередньою змовою із ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , шляхом відкриття дверного замка проникли до квартири АДРЕСА_2 , звідки таємно викрали телевізор, ноутбук, інші речі та грошові кошти, чим спричинили потерпілій ОСОБА_16 матеріальну шкоду на загальну суму 35703,6 грн.

В період часу з 02 по 04 липня 2017 року ОСОБА_8 , за попередньою змовою із ОСОБА_12 , перебуваючи на території човнової станції «Нептун» у м. Кременчук по вул. Велика Набережна, 14, шляхом вільного доступу, таємно викрали човен «Крим» вартістю 19444 грн з двигуном «Yamaxa F25AES» вартістю 6312 грн, який належить потерпілому ОСОБА_17 .

В період часу з 08 по 10 липня 2017 року обвинувачений, за попередньою змовою із ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , перебуваючи на території цієї ж човнової станції, шляхом вільного доступу, таємно викрали човен «Южанка» з двигуном «Yamaxa F20» та рятувальний жилет, спричинивши потерпілому ОСОБА_18 майнову шкоду на загальну суму 41555 грн.

В період часу з 01 квітня до 30 серпня 2017 року обвинувачений, за попередньою змовою із ОСОБА_12 , перебуваючи на території вказаної човнової станції, шляхом пошкодження навісного замка, проникли до гаражу № НОМЕР_2 , який належить потерпілому ОСОБА_19 , звідки таємно викрали сталеві диски, автомобільні колеса та інші речі на загальну суму 5580 грн.

Кримінальне провадження розглянуте у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор просить змінити вирок суду у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, оскільки ОСОБА_8 підлягає звільненню від відбування покарання за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2 ст.185 КК України, на підставі п.2 та п.3 ч.1 ст.49, ч.5 ст.74 КК України.

У зв`язку з цим стверджує про необхідність виключення з вироку посилання на ч.1 ст.70 КК України при призначенні ОСОБА_8 покарання.

Вважає за необхідне засудити обвинуваченого за ч.3 ст.185, ст.75 КК України на 4 роки позбавлення волі із звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора про необхідність звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2 ст.185 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, встановлених ст.49 КК України, міркування обвинуваченого та його захисника, які погодилися з доводами прокурора, перевіривши матеріали провадження, дослідивши докази, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень за наведених у вироку обставин та кваліфікація його дій за ч.1, ч.2 та ч.3 ст.185 КК України в апеляційній скарзі не оспорюються.

З аналізу законодавства, що регулює питання закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, слідує, що строк давності це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення, що визначено в обвинувальному акті та встановлено судом, і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою для звільнення особи, котра вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.

Вказаною нормою встановлено строки давності з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення відповідно до класифікації, визначеної приписами ст.12 КК України, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення; правила обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення і переривання.

Обвинувачений надав згоду на звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, яку його захисник підтримав у судовому засіданні апеляційного суду.

Відповідно до вимог ст.417 КПК України, суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок і закриває кримінальне провадження.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України, яке ОСОБА_8 вчинив в період часу з 06 по 07 травня 2017 року, відповідно до ст.12 цього Кодексу віднесено до кримінальних проступків.

Крім того, обвинувачений засуджений за ч.2 ст.185 КК України за епізодами злочинної діяльності, що мали місце 24-25 червня, 02-04 липня та 08-10 липня 2017 року. Це кримінальне правопорушення, згідно зі ст.12 КК України, є нетяжким злочином, за який передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк до п`яти років.

Приписами ч.1 та ч.2 ст.49 КК України встановлено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;

3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини;

4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;

5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 02 лютого 2023 року у справі №735/1121/20 зробила висновок щодо застосування норми права, відповідно до якого у разі ухилення від досудового розслідування або суду особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності або покарання за давністю після спливу диференційованого строку, передбаченого частиною першою статті 49 КК України, подовженого на період ухилення.

Закінчення загальних строків, установлених частиною другою цієї статті (п`ятнадцять років з моменту вчинення злочину і п`ять років - проступку), є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, коли цей строк спливає раніше за диференційований, подовжений на час ухилення.

З огляду на наведені приписи закону, враховуючи, що кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.185 КК України, ОСОБА_8 вчинив в період часу з 06 по 07 травня 2017 року, на час постановлення вироку 14 березня 2025 року минуло більше 5 років, а тому суд був зобов`язаний відповідно до ч.2 ст.285 КПК України роз`яснити обвинуваченому право на звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Також, з матеріалів провадження видно та ніким не заперечується, що обвинувачений перебував у розшуку у зв`язку з ухиленням від досудового розслідування та суду загальним строком 2 роки 6 місяців 5 днів.

На час ухвалення оскаржуваного вироку, враховуючи час ухилення ОСОБА_8 від досудового розслідування та суду, який не включається до строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ч.2 ст.49 КК України, з часу вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, минуло більше п`яти років, що ніким із учасників провадження не оспорюється. Тому і в даному випадку суд повинен був роз`яснити обвинуваченому право на звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Прокурор правильно вказав, що відповідно до ч.5 ст.74 КК України особа може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених статтею 49 цього Кодексу.

Разом з тим, враховуючи наявність згоди обвинуваченого, звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України є безумовним, оскільки приводом для нього є саме закінчення передбачених законом України про кримінальну відповідальність строків, наданих державі для доведення вини особи у вчиненні кримінального правопорушення та притягнення її до кримінальної відповідальності у встановленому кримінальним процесуальним законом порядку.

Враховуючи наведене, вирок суду в частині засудження ОСОБА_8 за ч.1 та ч.2 ст.185 КК України підлягає до скасування через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а кримінальне провадження в цій частині до закриття на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України зі звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності за вчинення цих кримінальних правопорушень на підставі п.1 та п.3 ч.1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Відповідно, з мотивувальної та резолютивної частини вироку необхідно виключити вказівку про призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч.1 ст.70 КК України, про що слушно наголошує прокурор в апеляційній скарзі.

Покарання обвинуваченому за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, призначене у відповідності до вимог ч.2 ст.65, ст.50 та ст.75 КК України, відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення, даним про його особу, враховує обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, які його обтяжують, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів і є справедливим та ніким із учасників провадження не заперечується.

Отже, апеляційну скаргу прокурора необхідно задовольнити частково.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 417, 418 та 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 14 березня 2025 року щодо ОСОБА_8 в частині засудження його за ч.1 та ч.2 ст.185 КК України скасувати, звільнивши його від кримінальної відповідальності за вчинення цих кримінальних правопорушень на підставі ст.49 цього Кодексу у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження №000226 в цій частині закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Виключити з мотивувальної та резолютивної частини вироку вказівку про призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч.1 ст.70 КК України.

Вважати ОСОБА_8 засудженим за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, до покарання, обраного судом першої інстанції, тобто на 4 роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік, з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 цього Кодексу, визначених судом першої інстанції.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції безпосередньо до суду касаційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4