Справа №295/4286/25
13.05.2025 року м. Житомир
Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Богунського районного суду м. Житомира скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Житомирського РУП № 1 ГУНП в Житомирській області щодо невнесення до ЄРДР заяви від 19.03.2025 р., -
До Богунського районного суду м. Житомира звернувся ОСОБА_3 з заявою про внесення його заяви від 19.03.2025 р. до ЄРДР. В обгрунтування заяви вказав, що 19.03.2025 р. він звернувся з заявою до Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області про внесення заяви щодо шахрайських дій керівництва КП «Житомирводоканал».
В судовому засіданні скаржник наполягав на задоволені скарги.
Представник КП «Житомирводоканал» про день та час слухання скарги був повідомлений належним чином, до суду не з`явився, направив до суду письмові пояснення зі змісту яких заперечував проти задоволення скарги.
Суд, дослідивши матеріали скарги, пояснення представника КП «Житомирводоканал» встановив.
Зі змісту скарги вбачається, що заявник порушував у ній питання про необхідність внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, а також про наявність в діях підприємства ознак шахрайських дій, які полягають у покладанні відповідальності за встановлення та обслуговування лічильників води на споживачів.
Однак, положенням ч. 1 ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» (№ 1314-УІІ від 05.06.2014 р.) передбачено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.
Абзац п`ятий частини четвертої статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» визначає, що періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування і монтаж) вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання теплової енергії та води в квартирах (приміщеннях) будинку, здійснюються за рахунок власників таких вузлів обліку, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» перелік категорій законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що підлягають періодичній повірці, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Міжповірочні інтервали законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки за категоріями встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері метрології та метрологічної діяльності.
Порядок встановлення міжповірочних інтервалів визначається Кабінетом Міністрів України.
Приписами п. 3 ч. 4 розділу І «Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг», затвердженої Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 315 від 22.11.2018 р. визначено, що для розподілу не приймаються показання вузла розподільного обліку, приладу розподільного обліку теплової енергії, що зняті (надані), починаючи з дати встановлення факту виходу його з ладу (закінчення строку повірки засобу вимірювальної техніки, що входить до його складу) або встановлення факту несанкціонованого втручання в його роботу (самовільний демонтаж, умисне знищення, пошкодження, розкомплекттвання, у тому числі порушення цілісності пломб, тощо), до дати прийняття на абонентський облік відремонтованого чи заміненого вузла розподільного обліку, приладу розподільного обліку теплової енергії або повіреного засобу вимірювальної техніки, що входить до його складу.
Прилад обліку води КВ-1,5 А (48 міс.) № 520576, який було встановлено за адресою: АДРЕСА_1 підлягав періодичній повірці у зв`язку із закінченням строку міжповірочного інтервалу лічильника.
КП «Житомирводоканал» інформував ОСОБА_3 про дану подію шляхом надсилання повідомлення у грудні 2024 р. У зв`язку із відсутністю інформації, щодо повірки засобу вимірювальної техніки лічильник води КВ-1,5 А (48 міс.) № 520576, був знятий з абонентського обліку вузлів обліку.
Нарахування (з лютого 2025 р.) проводилось відповідно до норм споживання встановлених рішенням ВК «ЖМР» № 772 від 21.10.2010 р. «Про затвердження середніх норм витрат та відпуску води абонентам КП «Житомирводоканал», враховуючи кількість мешканців.
Судом встановлено, що 10.04.2025 р. за адресою: АДРЕСА_1 , представником КП «Житомирводоканал» було виконано повірку вимірювального приладу КВ-1,5 А (48 міс.) № 520576 та визнано таким, що відповідає вимогам ДСТУ 3580-97.
В подальшому прилад обліку води КВ-1,5 А (48 міс.) № 520576 повернено на абонентський облік (оскільки лічильник відповідає вимогам ДСТУ 3580-97) та всі нарахування та перерахунки проведені відповідно до показників вузла розподільного обліку, що відображено в платіжному повідомлені за квітень 2025р. За таких обставин відсутні відомості, які могли б об`єктивно свідчити про ймовірність вчинення кримінального правопорушення, а також не наведено будь-яких вагомих обставин, існування яких обґрунтовує необхідність початку досудового розслідування.
Тобто у поданій заяві відсутні конкретні відомі обставини вчинення дій, які б містили всі ознаки об`єктивної сторони кримінального правопорушення.
У заяві висловлене загальне припущення про ймовірне вчинення протиправних дій.
Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК Українислідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.
За змістом п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК Українидо ЄРДР має бути внесено короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела. При цьому, об`єктивними даними, які можуть свідчити про наявність ознак злочину є відомості, що підтверджують реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення).
Вказані положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом, і саме тому наявність фактичних даних, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, має бути критерієм внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та початку досудового розслідування.
З наведених положень вбачається, що слідчий, дізнавач чи прокурор, хоча і не проводять до моменту внесення відомостей у ЄРДР перевірку обставин, викладених у заяві, однак аналізують її зміст, і саме ця інформація дає змогу визначити, чи містить заява достатньо відомостей про вчинення кримінального правопорушення.
Таким чином, внесенню до ЄРДР в порядку ч. 1 ст. 214 КПК України підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення.
Саме такий механізм початку досудового розслідування надає кожній особі право заявляти про їх вчинення та очікувати, що за відповідними фактами буде розпочате розслідування, водночас забезпечує можливість здійснювати досудове розслідування виключно за фактами вчинення кримінальних правопорушень та захищає інших осіб від необгрунтованого кримінального переслідування та процесуального примусу.
«... слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР» (постанова ККС ВС від 30.09.2021 р. у справі № 556/450/18).
З урахуванням викладеного, бездіяльність, передбачена п. 1. ч. 1 ст. 303 КПК України, може бути констатована лише у випадку, якщо відповідна заява чи повідомлення містять відомості саме про кримінальне правопорушення.
Суд звертає увагу, що самих лише припущень заявника недостатньо для висновку про наявність кримінального правопорушення, тим більше, такі припущення не можуть бути підставою для початку досудового розслідування. У даному випадку невиправданим є застосування механізму кримінального переслідування та процесуального примусу для дослідження інформації, зазначеної у поданій заяві.
Враховуючи викладене, суд вважає що скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР згідно заяви від 19.03.2025 р. безпідставна та не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 214, 303-307, 309 КПК України, -
П О С Т А Н О В И В :
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області щодо невнесення до ЄРДР заяви від 19.03.2025 р., відмовити.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 16.05.2025.

Слідчий суддя Богунського

районного суду м. Житомира ОСОБА_1