печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2025 року м. Київ

Печерський районний суд м. Києва в складі:

Слідчого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

захисників - адвокатів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 , який бере участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції,

прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу захисника, адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , про скасування повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 25.04.2024,

УСТАНОВИВ:

Вступ

На вирішення слідчому судді надійшла скарга про скасування повідомлення про підозру ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 000249 від 17.02.2023 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України

Зазначене питання вирішується за скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_5 , адвоката

ОСОБА_3 . Зміст скарги

Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000249, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України.

25.04.2024 року слідчим слідчої групи Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_7 повідомлено про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України.

Суть оскаржуваного повідомлення про підозру зводиться до того, що ОСОБА_5 підозрюється у привласненні майна, яке перебувало у віданні особи, а саме: земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності розміщених на території Новомиргородської міської громади Новоукраїнського району Кіровоградської області, а саме: земельною ділянкою загальною площею 85,3634 га, вартістю 5 042 769 грн, розташованою на території Новомиргородської міської ради Новомиргородського району Кіровоградської області (Новомиргородської міської громади Новоукраїнського району Кіровоградської області), земельною ділянкою загальною площею 30,43 га, вартістю 1 688 925 грн, розташованою на території Новомиргородської міської ради Новомиргородського району Кіровоградської області (Новомиргородської міської громади Новоукраїнського району Кіровоградської області).

Підставою оскарження вказаного процесуального рішення (повідомлення про підозрувід 25.04.2024 є не відповідність повідомлення про підозру вимогам ст. 277 КПК України.

Викладені в тексті обставини не відповідають матеріалам кримінального провадження, визначеній стороною обвинувачення кваліфікації та не містить конкретних даних щодо протиправності дій ОСОБА_5 .

Оскаржуване повідомлення про підозру суперечить попередньому повідомленню про підозру від 21.11.2023.

Стороною обвинувачення не здобуто доказів того, що ОСОБА_5 взагалі знав учасників організованої злочинної групи, за виключенням своїх співробітників - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 . Натомість, слідство вказує на групу із 13-15 осіб. Крім того, сторона захисту встановила, що схема заволодіння земельними ділянками не належить ОСОБА_5 , а належить особам, які продали йому за довіреностями вказані земельні ділянки.

Так, адвокатами встановлені десяток таких земельних ділянок в інших областях, які реалізовані іншим агробізнесменам ще до ОСОБА_5 , особами, які включені в О3Г, що приписується ОСОБА_5 .

Повідомлення про підозру від 25.04.2024 побудовано на показах і документах 9 осіб, яких ОСОБА_5 не знав і не міг знати, до підроблення документів відношення не має. Натомість, допитавши лише 9 осіб, в повідомленні бездоказово зроблений висновок про привласнення ОСОБА_5 земельних ділянок 62-ма особами розміром більше 125 га.

Слідчим, за відсутності належного процесуального керівництва прокурора, розслідування справи ведеться односторонньо, не об?єктивно, упереджено, з обвинувальним ухилом, що вже встановлено слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва і керівник слідчої групи ГСУ Нацполіції України за ухвалою слідчого судді відведений від розслідування справи.

Свідки сторони захисту, незважаючи на численні клопотання, взагалі не допитані протягом більше 8 місяців.

Прокурор не реагує на скарги щодо дотримання розумних строків.

Повідомлення про підозру від 25.04.2024 ОСОБА_5 не вручено і права йому не роз?яснені. Як і не вручено воно в інший спосіб, передбачений ст. 278 КПК України, а тому ОСОБА_5 не набув статусу підозрюваного. Адже на момент його складання, слідчому було відоме місцезнаходження ОСОБА_5 на лікуванні у німецькій приватній клініці «Майн -Таунус» на території Німеччини як наслідок оперативного втручання восени 2023 року.

Крім того, опитані стороною захисту свідки спростовують наведені докази сторони обвинувачення і стверджують, що ОСОБА_5 є добросовісним набувачем земельних ділянок і він не знав, що купив їх за підробленими документами.

Кримінальне провадження розслідується неуповноваженим на це органом з огляду на кваліфікацію діяння та розмір завданої шкоди діями, які інкримінуються ОСОБА_5 , а відтак докази, які зібрані неуповноваженим органом досудового розслідування є недопустимими. Адже з часу повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 21.11.2023 повинно розслідуватись слідчими БЕБ, а з часу повідомлення про підозру ОСОБА_5 , яке оскаржується 25.04.2025 - детективами НАБУ.

ІІ. Позиції учасників провадження

У судовому засіданні захисник ОСОБА_3 скаргу підтримав. Вказував на відсутність жодних доказів, як то показань свідків, письмових доказів, на підтвердження обґрунтованості підозри. Крім того, зазначив, що свідок ОСОБА_8 дав показання, що ОСОБА_5 не знав, що придбав земельні ділянки за підробленими документами. Наполягав на порушення підслідності, оскільки на його думку, відповідно до положень ст. 216 КПК України, справа підслідна НАБУ.

Долучені прокурором заперечення з доказами не слід приймати до уваги, адже такі не завірені належним чином, а відтак не є належними доказами.

Наголосив, що процедура вручення повідомлення про підозру, яка зафіксована на відео, містить ряд порушень та є незавершеною.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 також скаргу підтримала з підстав необґрунтованості підозри. Зазначила, що з доданих прокурором доказів вбачається, що земельні ділянки оформлялись ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Вважає, що на даний час відсутні будь-які докази щодо вчинення ОСОБА_5 жодних дій, які йому інкриміновані стороною обвинувачення та стали підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності.

Наголосила на тому, що орган досудового розслідування діє незаконно, з обвинувальним ухилом, що підтверджується відводом 3-х слідчих та тим, що понад 2 роки не допитані свідки сторони захисту як і сам підозрюваний ОСОБА_5 . Вказувала, що за 2 роки свідки сторони захисту не допитані, так само як і ОСОБА_5 .

Просила скаргу задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав своїх захисників.

Прокурор ОСОБА_6 заперечував проти задоволення скарги вважючи їх необґрунтованими. Наголосив, що оскаржуване повідомлення про підозру відповідає вимогам ст. 277 КПК України та було вручено у порядку, передбаченому ст. 278 КПК України. зазначив, що на момент його складання у слідчого були всі наявні підстави як процесуального так і матеріального аспектів для прийняття вказаного процесуального рішення.

На спростування доводів сторони захисту надав додатково протоколи допиту свідків, а також повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_5 , в якому усунуті суперечності після проведення ряду слідчих та процесуальних дій. Додаткові заперечення надав в письмовому виді, які долучені до матеріалів провадження.

Просив в задоволенні скарги відмовити.

ІІІ. Встановлені обставини, мотиви та оцінка слідчого судді

В судовому засіданні на підставі наданих сторонами матеріалів встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000249, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України.

25.04.2024 слідчим слідчої групи Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_7 повідомлено про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України.

В умовах верховенства права та пріоритетності захисту прав людини, передбачених як національним законодавством, так і міжнародними стандартами, зокрема статтями 6 та 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, слідчий суддя має право й обов`язок здійснити перевірку обґрунтованості повідомлення про підозру, якщо така перевірка є єдиним реальним засобом запобігти свавільному або необґрунтованому втручанню держави у сферу особистих прав і свобод громадянина. Такий підхід узгоджується з принципом ефективного засобу юридичного захисту, за змістом якого суд зобов`язаний розглядати не лише формальні обставини, а й забезпечувати реальний і практичний захист прав особи, що перебуває під тягарем кримінального переслідування.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Відтак дана скарга подана повноважною особою та в строки, визначені КПК України, підстав для відмови у відкритті провадження чи повернення скарги слідчий суддя не вбачає.

Надалі слідчому судді при розгляді скарги на повідомлення про підзору слід відповісти на запитання , які критерії оцінки повідомлення про підозру під час розгляду цієї скарги, адже національний закон, зокрема ст. 303 КПК України їх не визначає.

Задля відповіді на це запитання слідчий суддя зобов`язаний звернутися до положень ч. 6 ст. 9 КПК України, відповідно до яких у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Таким чином, слідчий суддя, виходячи з загальних засад кримінального провадження, закріплених в ст. 7 КПК України, вважає, що предметом судового контролю слідчим суддею під час розгляду скарг на повідомлення про підозру є: не лише формальне дотримання процесуальних норм (форма та зміст документу - повідомлення про підозру, а також порядок повідомлення про підозру (наявність повноважень в особи, яка здійснила таке повідомлення, тощо), але й змістовна складова підозри у контексті справедливості правосуддя.

Перевіряючи на предмет форми та змісту оскаржуваного повідомлення про підозру від 25.04.2024 у кримінальному провадженні № 0000249 щодо ОСОБА_5 , слідчий суддя вважає, що таке в повній мірі відповідає вимогам ст. 277 КПК України.

Слідчий суддя не погоджується з доводами сторони захисту з приводу відсутності в ОСОБА_5 статусу підозрюваного в кримінальному провадженні через неналежне вручення повідомлення про підозру насамперед через наступне.

Процесуальний порядок вручення особі письмового повідомлення про підозру детально закріплено у статті 278 Кримінального процесуального кодексу України згідно з якою, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Отже, вказана норма є відсильною до норм КПК України, які регулюють загальний порядок вручення повідомлень (повісток) у кримінальному провадженню. (ст. 135, ст. 136 КПК України)

Згідно зі ст. 135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою. У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Отже, у разі неможливості вручити особисто, повідомлення про підозру вручається у спосіб, передбачений для виклику та приводу особи, а саме ст. 135, 136 КПК України, тобто шляхом: надіслання поштою, електронною поштою; врученням під розписку дорослому члену сім`ї чи іншій особі, яка з нею проживає «для передання»; врученням житлово-експлуатаційної організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Відтак, саме перебування ОСОБА_5 за межами України в день складання повідомлення про підозру обумовило вручення такого члену сім`ї останнього - дружині. З якою ОСОБА_5 , на момент складання оскаржуваного повідомлення про підозру та вручення їй його копії, перебував в зареєстрованому шлюбі.

Водночас сам по собі факт відмови дружини ОСОБА_5 від отримання копії повідомлення про підозру жодним чином не може свідчити про незаконність дій слідчого. Адже обов`язок органу досудового розслідування полягає у вчиненні всіх передбачених законом процесуальних дій для належного вручення повідомлення, і такий обов`язок вважається виконаним у момент, коли відповідна спроба вручення була здійснена у спосіб, прямо передбачений нормами КПК України. Відмова адресата чи члена його сім`ї від прийняття документа не усуває правових наслідків вчиненої процесуальної дії та не нівелює її законність. Більше того, будь-яке інше тлумачення надавало б можливість особам шляхом формальної відмови від отримання процесуальних документів фактично блокувати перебіг кримінального провадження.

При цьому слід звернути увагу на внутрішню суперечливість позиції сторони захисту: з одного боку її доводи зводяться до відсутності в ОСОБА_5 статусу підозрюваного у кримінальному провадженні через неналежне вручення повідомлення про підозру, а з іншого - скарга на повідомлення про підозру є реалізацією права саме підозрюваного в кримінальному провадженні.

З приводу доводів сторони захисту щодо невідповідності викладених у повідомленні обставин матеріалам кримінального провадження, визначеній кваліфікації, а також відсутності у ньому належних та допустимих доказів протиправних дій ОСОБА_5 , слід зазначити наступне. (змістовна складова повідомлення про підозру).

Усі наведені стороною захисту аргументи стосуються фактичних обставин справи та оцінки доказів, що за своєю правовою природою є предметом перевірки в кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування в тому числі після повідомлення особі про підозру.

Повідомлення про підозру в межах кримінального провадження не завжди має наслідком складання обвинувального акту та направлення його до суду, адже кримінальне провадження може бути й закрите, у разі встановлення під час досудового розслідування обставин, які виключають наявність складу злочину в діях особи чи події злочину.

Разом з тим, на етапі повідомлення про підозру її достатність та обґрунтованість підтверджується сукупністю наявних доказів, які відповідають вимогам закону для повідомлення особі про підозру.

Що ж до невідповідності кваліфікації інкримінованого ОСОБА_5 діяння матеріалам справи, то слідчий суддя погоджується з тим, що така може змінюватися у ході досудового розслідування як у бік пом`якшення, так і у бік уточнення чи то зміни кваліфікації шляхом інкримінування інших складів кримінальний правопорушень, зокрема - із вказівкою на співучасть з іншими особами чи створення злочинної організації (ст. 255 КК України). Однак так само за результатами оцінки всіх доказів слідчим можуть бути встановлені обставини, які повністю виключають склад будь -якого кримінально - караного діяння в діях ОСОБА_5 .

Таким чином, викладені у скарзі доводи сторони захисту не можуть на даному етапі бути прийняті слідчим суддею для скасування оскаржуваного повідомлення про підозру , оскільки вони стосуються оцінки доказів та фактичних обставин, що підлягають перевірці в межах строків досудового розслідування та ніяким чином не стосуються доказів, отриманих до повідомлення ОСОБА_5 про підозру з точки зору їх належності та достатності для вчинення цієї процесуальної дії.

Доводи сторони захисту щодо нездійснення слідчих дій протягом тривалого часу таких як не допит свідків сторони захисту протягом більше ніж 8 місяців можуть бути слушними при вирішенні питання про розумність строків досудового розслідування. Однак жодним чином не впливають на оцінку доказів, які передували повідомленню про підозру з метою визначення її обґрунтованості чи необґрунтованості.

Разом з цим, як не заперечує й сама сторона захисту, ОСОБА_5 не перебуває на території України, та перебуває на лікуванні за її межами з 2023 року. Водночас доказів неможливості його прибуття в Україну, як і доказів тяжкості стану здоров`я чи відсутності можливості отримання належної медичної допомоги на території України, стороною захисту не надано. Таким чином, посилання на тривалість досудового розслідування, у тому числі на нездійснення ряду процесуальних дій, обумовлені не лише діями органу досудового розслідування, але й поведінкою самої сторони захисту.

Оцінюючи на предмет наявності повноважень в особи - слідчого, яким було складено оскаржуване повідомлення про підозру через призму доводів сторони захисту щодо упередженості з боку органу досудового розслідування, слідчий суддя надходить до наступного висновку.

Зі змісту ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 22.02.2024 у справі № 757/6944/24-к вбачається, що від здійснення досудового розслідування кримінального провадження № 0000249 від 17.02.2023 відведено слідчого ОСОБА_12 натомість оскаржуване повідомлення про підозру складене слідчим ОСОБА_13 і станом на день повідомлення ОСОБА_5 про підозру будь яких даних стосовно його упередженості чи то наявності підстав, які виключають його участь в кримінальному провадженні, слідчому судді не наведено.

Зі змісту ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 09.07.2024 у справі № 757/24279/24-к вбачається, що слідчого ОСОБА_13 в межах кримінальних проваджень № 0000249 від 17.02.2023, № 0000072 від 11.01.2024, № 0000940 від 13.05.2024 відведено на підстави заяви, в судове засідання якої слідчий не з`явився та не спростував наведені доводи заявника. (абз. 15, ст. 3 мотивувальної частини ухвали).

Між тим зазначені обставини не вказують на необґрунтованість підозри щодо ОСОБА_5 та на упередженість слідчого ОСОБА_13 на момент складання оскаржуваного повідомлення про підозру. Адже на момент її пред`явлення, слідчий був включений до групи слідчих, відтак був повноважним на вчинення відповідної процесуальної дії та прийняття відповідного рішення.

Більше того, оскаржуване повідомлення про підозру погоджене прокурором. Погодження прокурором повідомлення про підозру виступає додатковим процесуальним запобіжником, спрямованим на недопущення зловживань або упереджених дій з боку слідчого. Таким чином слідчий суддя в даному випадку не може погодитись з доводами сторони захисту щодо наявності підстав скасування повідомлення про підозру через упередженість слідчого, яким таке складене.

З приводу доводів стосовно здійснення досудового розслідування неповноважним органом.

Так, згідно з ч. 5 ст. 216 КПК України детективи Національного антикорупційного бюро України здійснюють досудове розслідування кримінальних правопорушень, передбачених рядом статей КК України, серед яких є і ст. 191 КК України однак за наявності певних умов.

Одна з умов - спеціальний суб`єкт, визначний п.1 ч. 5 ст. 216 КПК України, яким ОСОБА_5 не є. Або ж інша умова - предмет кримінального правопорушення або розмір завданої шкоди у кримінальних правопорушеннях, передбачених статтями 191, 206-2, 209, 210, 211, 364, 410 Кримінального кодексу України, у п`ять тисяч і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на час вчинення кримінального правопорушення (якщо кримінальне правопорушення вчинено службовою особою державного органу, правоохоронного органу, військового формування, органу місцевого самоврядування, суб`єкта господарювання, у статутному капіталі якого частка державної або комунальної власності перевищує 50 відсотків).

ОСОБА_14 не є ні службовою особою державного органу, ні правоохоронного органу, ні військового формування, ні органу місцевого самоврядування, ні суб`єкта господарювання, у статутному капіталі якого частка державної або комунальної власності перевищує 50 відсотків.

Відповідно до ч. 3 ст. 216 детективи органів Бюро економічної безпеки України здійснюють досудове розслідування кримінальних правопорушень, передбачених статтями 191 (якщо предметом кримінального правопорушення є бюджетне відшкодування) та статтями 191 (крім випадку, передбаченого пунктом 2 частини третьої цієї статті) Кримінального кодексу України, за умови що розмір предмета такого кримінального правопорушення або завданої ним шкоди становить від однієї тисячі до п`яти тисяч розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на час вчинення кримінального правопорушення, та його вчинено службовою особою державного органу, органу місцевого самоврядування, суб`єкта господарювання, у статутному капіталі якого частка державної або комунальної власності перевищує 50 відсотків.

Знову таки ОСОБА_5 не є ні службовою особою державного органу, ні органу місцевого самоврядування, ні суб`єкта господарювання, у статутному капіталі якого частка державної або комунальної власності перевищує 50 відсотків. Та дане кримінальне провадження не стосується бюджетного відшкодування.

Що ж стосується інших осіб, мова про яких йде в оскаржуваному повідомленні про підозру, то з урахуванням викладеного фактажу в ньому, їх дії можуть кваліфікуватись з урахуванням ч. 3 ст. 28 та відповідної частини статті 27 КК України та статті особливої частини КК України.

Таким чином, доводи з приводу порушення підслідності кримінального провадження та як наслідок цього підстави для скасування оскаржуваного повідомлення про підозру не знайшли свого підтвердження, а тому слідчий суддя не приймає їх.

Зважаючи на викладене, слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення скарги.

Керуючись ст. 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Скаргу - залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 18.08.2025 о 08:00 год.

Слідчий суддя ОСОБА_15