ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 644/142/22 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/1789/25 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Умисне вбивство
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

обвинувачених - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9

захисників - адвокатів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в режимі відеоконференції апеляційні скарги захисника ОСОБА_10 , обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_14 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 на ухвалу Слобідського районного суду м. Харкова від 22 липня 2025 року, якою продовження дію запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою стосовно обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_15 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000715 від 26.04.2019 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою продовжено обвинуваченим ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківській слідчий ізолятор» до 18.09.2025 року включно.

На зазначену ухвалу слідчого судді захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги захисник посилалася на те, що ухвала суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, оскільки постановлена з порушенням вимог КПК України та статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Вказував, що суд першої інстанції не розглянув можливості застосувати до обвинуваченого альтернативний запобіжний захід. Посилався також на те, що стороною обвинувачення не доведено існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України. Вказував, що стороно/ю обвинувачення не доведено, що менш суворі запобіжні заходи будуть неефективними у цьому кримінальному провадженні.

Крім того, з апеляційною скаргою звернувся обвинувачений ОСОБА_8 , який просив скасувати ухвалу суду та ухвалити нову, якою застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Посилався на те, що тривалий час перебуває під вартою. Посилався також на існування хворіб, які унеможливлюють його перебування під вартою. Посилався також на необґрунтованість обвинувачення.

Крім цього, з апеляційною скаргою звернувся обвинувачений ОСОБА_14 , який просив ухвалу суду першої інстанції скасувати, у зв`язку з її незаконністю та необґрунтованістю. Вказував на відсутність доказів його вини у вчиненні злочинів, які йому інкриміновані, а також на відсутність доказів його вини. Також посилався на відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України. Вважав, що стороною обвинувачення не доведено, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Посилався також на відомості щодо його особи, а саме про те, що в силу ст. 89 КК України судимостей не має, має на утриманні двох дітей, дружину, тещу. Вказував на порушення судом першої інстанції розумних строків під час здійснення ним певних процесуальних дій.

Крім цього, з апеляційною скаргою звернувся обвинувачений ОСОБА_6 , який просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою застосувати до нього більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою або визначити мінімальний розмір застави. Посилався на те, що ця ухвала суду є необґрунтованою, незаконною та підлягає скасуванню. Вказував, що він в силу ст. 89 КК України судимостей не має, має міцні соціальні зв`язки. До затримання був офіційно працевлаштований. Вважав, що стороною обвинувачення не доведено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Також посилався на практику ЄСПЛ.

Крім цього, з апеляційною скаргою звернулась обвинувачена ОСОБА_9 , яка просила скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою застосувати стосовно неї запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, посилаючись на існування сина з інвалідністю, який потребує її догляду.

26.08.2025 року до канцелярії Харківського апеляційного суду надійшла заява прокурора ОСОБА_16 , який просив розглянути апеляційну скаргу без його участі, у зв`язку із зайнятвістю в інших справах, а також заперечував щодо задоволення апеляційних скарг сторони захисту та вважав оскаржувану ухвалу законною та обґрунтованою.

Враховуючи стислі строки, регламентовані ч.2 ст.422 КПК України, колегія суддів вважає за можливе провести апеляційний перегляд ухвали суду за відсутністю сторони, яка була належним чином повідомлена про дату, час та місце проведення апеляційного розгляду, так як, відповідно до вимог ч.4 ст.405 КПК України, ці обставини не є перешкодою для апеляційного розгляду.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про можливість проведення розгляду без участі прокурора.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Отже, суд апеляційної інстанції переглядає оскаржувану ухвалу лише в частині щодо продовження запобіжного заходу стосовно обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 .

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинувачених та захисників, які підтримали апеляційні скарги та просили їх задовольнити, дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що в провадженні Слобідського районного суду м. Харкова перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням, в тому числі:

ОСОБА_7 за ч.1 ст. 255 КК України ( ч.1 ст. 255 КК України в редакції від 05.04.2001 р.), ч.ч. 1, 2 ст. 255 КК України ( в редакції Закону № 671-ІХ від 04.06.2020р.), ч. 4 ст. 28 ч.3 ст. 190 КК України, ч.4 ст. 28 ч.3 ст. 190 КК України, ч.4 ст. 28 - ч.4 ст. 190 КК України, ч.4 ст. 28 п.п. 3, 4, 6, 9, 12 ч.2 ст. 115 КК України, ч.4 ст. 28 п.п. 3, 4, 6, 9, 12, 13 ч.2 ст. 115 КК України, ч.4 ст. 28 ч.3 ст. 358 КК України, ч.4 ст. 28 ч.4 ст. 358 КК України, ч.3 ст. 15, ч.4 ст. 28 - ч.3 ст.190 КК України, ч.3 ст. 15, ч.4 ст. 28 ч.4 ст. 190 КК України, ч.4 ст. 28 ч.2 ст. 146 КК України, ч.4 ст. 28 ч.3 ст. 146 КК України;

ОСОБА_9 за ч.1 ст. 255 КК України (ч.1 ст. 255 КК України в редакції від 05.04.2001 р), ч.ч.1, 2 ст. 255 КК України (в редакції Закону №671-ІХ від 04.06.2020р.), ч.4 ст. 28 ч.3 ст. 190 КК України, ч.4 ст. 28 ч.3 ст. 190 КК України, ч.4 ст. 28 ч.4 ст. 190 КК України, ч.4 ст. 28 п.п. 3, 4, 6, 9, 12 ч.2 ст. 115 КК України, ч.4 ст. 28 п.п. 3, 4, 6, 9, 12, 13 ч.2 ст. 115 КК України, ч.4 ст. 28 ч.3 ст. 358 КК України, ч.4 ст. 28 ч.4 ст. 358 КК України, ч.3 ст. 15, ч.4 ст. 28 ч.3 ст. 190 КК України, ч.3 ст. 15, ч.4 ст. 28 ч.4 ст. 190 КК України, ч.4 ст. 28 ч.2 ст. 146 КК України, ч.4 ст. 28 ч.3 ст. 146 КК України;

ОСОБА_8 за ч.1 ст. 255 КК України (ч.1 ст. 255 КК України в редакції від 05.04.2001 р), ч.2 ст. 255 КК України (в редакції Закону № 671 ІХ від 04.06.2020р), ч.4 ст. 28 ч.3 ст. 190 КК України, ч.4 ст. 28 п.п. 3, 4, 6, 9, 12 ч.2 ст. 115 КК України, ч.4 ст. 28 ч.2 ст. 146 КК України, ч.4 ст. 28 ч.3 ст. 146 КК України, ч.4 ст. 28 ч.2 ст. 209 КК України;

ОСОБА_6 за ч.1 ст. 255 КК України (ч.1 ст. 255 КК України в редакції від 05.04.2001р.), ч.2 ст. 255 КК України (в редакції Закону № 671-ІХ від 04.06.2020р.), ч.4 ст. 28 п.п. 3, 4, 6, 9, 12 ч.2 ст. 115 КК України, ч.4 ст. 28 ч.3 ст. 190 КК України, ч.4 ст. 28 ч.3 ст. 146 КК України.

В судовому засіданні в суді першої інстанції прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні, в тому числі, ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання прокурор посилався на те, що враховуючи наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а також те, що обвинувачені обвинувачуються у вчиненні особливо тяжких корисливих злочинів, у тому числі проти життя особи, за які передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком до 15 років або довічне позбавлення волі, крім того, незаконна діяльність обвинувачених мала систематичний характер та тривала більше 2 років, що свідчить про неможливість запобігання встановленим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою.

Вирішуючи питання про продовження виду запобіжного заходу стосовно обвинувачених, суду першої інстанції встанови, що будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суду не надано, таким чином, на той час не перестали існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були встановлені під час застосування обвинуваченим запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Врахував, що ОСОБА_17 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжких корисливих злочинів, у тому числі, проти життя особи, тому суд вважав, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинувачених під час кримінального провадження і дійшов висновку про необхідність продовжити обвинуваченим строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Також суд першої інстанції зазначив, що згідно п. 1, 4, ч.4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. 177 та 178 КПК України, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування та щодо злочину, який спричинив загибель людей.

Під час апеляційного розгляду, колегією суддів встановлено, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим та постановлено з дотриманням зазначених вимог чинного та міжнародного законодавства.

Колегія суддів погоджується висновками суду першої інстанції, щодо продовження існування ризиків передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість обвинуваченими переховування від суду; можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; можливість незаконного впливу на потерпілих та свідків; можливість вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки обвинувачені вчинили, згідно обвинувального акту, в тому числі, особливо тяжкі злочини і можуть негативно вплинути на хід встановлення істини у справі. Крім того, обвинувачені в порядку ст. 290 КПК України ознайомлені з матеріалами кримінального провадження, в яких зазначені певні відомості і можуть мати можливість здійснювати незаконний вплив на потерпілих та свідків, чим перешкоджатиме встановленню істини у кримінальному провадженні. Крім того обвинувачені, усвідомлюючи, що ними скоєно, втому числі, особливо тяжкі злочини, за вчинення яких передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі, з метою уникнення кримінальної відповідальності, можуть переховуватись від суду.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

Надаючи оцінку можливості обвинуваченим переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, у цьому кримінальному провадженні, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останні з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих їм злочинів можуть вдатися до відповідних дій.

Згідно відомостей, що є наявними в матеріалах судового провадження, ОСОБА_14 обвинувачується за ч.1 ст. 255 КК України ( ч.1 ст. 255 КК України в редакції від 05.04.2001 р.), ч.ч. 1, 2 ст. 255 КК України ( в редакції Закону № 671-ІХ від 04.06.2020р.), ч. 4 ст. 28 ч.3 ст. 190 КК України, ч.4 ст. 28 ч.3 ст. 190 КК України, ч.4 ст. 28 - ч.4 ст. 190 КК України, ч.4 ст. 28 п.п. 3, 4, 6, 9, 12 ч.2 ст. 115 КК України, ч.4 ст. 28 п.п. 3, 4, 6, 9, 12, 13 ч.2 ст. 115 КК України, ч.4 ст. 28 ч.3 ст. 358 КК України, ч.4 ст. 28 ч.4 ст. 358 КК України, ч.3 ст. 15, ч.4 ст. 28 - ч.3 ст.190 КК України, ч.3 ст. 15, ч.4 ст. 28 ч.4 ст. 190 КК України, ч.4 ст. 28 ч.2 ст. 146 КК України, ч.4 ст. 28 ч.3 ст. 146 КК України; ОСОБА_9 обвинувачується за ч.1 ст. 255 КК України (ч.1 ст. 255 КК України в редакції від 05.04.2001 р), ч.ч.1, 2 ст. 255 КК України (в редакції Закону №671-ІХ від 04.06.2020р.), ч.4 ст. 28 ч.3 ст. 190 КК України, ч.4 ст. 28 ч.3 ст. 190 КК України, ч.4 ст. 28 ч.4 ст. 190 КК України, ч.4 ст. 28 п.п. 3, 4, 6, 9, 12 ч.2 ст. 115 КК України, ч.4 ст. 28 п.п. 3, 4, 6, 9, 12, 13 ч.2 ст. 115 КК України, ч.4 ст. 28 ч.3 ст. 358 КК України, ч.4 ст. 28 ч.4 ст. 358 КК України, ч.3 ст. 15, ч.4 ст. 28 ч.3 ст. 190 КК України, ч.3 ст. 15, ч.4 ст. 28 ч.4 ст. 190 КК України, ч.4 ст. 28 ч.2 ст. 146 КК України, ч.4 ст. 28 ч.3 ст. 146 КК України; ОСОБА_8 обвинувачується за ч.1 ст. 255 КК України (ч.1 ст. 255 КК України в редакції від 05.04.2001 р), ч.2 ст. 255 КК України (в редакції Закону № 671 ІХ від 04.06.2020р), ч.4 ст. 28 ч.3 ст. 190 КК України, ч.4 ст. 28 п.п. 3, 4, 6, 9, 12 ч.2 ст. 115 КК України, ч.4 ст. 28 ч.2 ст. 146 КК України, ч.4 ст. 28 ч.3 ст. 146 КК України, ч.4 ст. 28 ч.2 ст. 209 КК України; ОСОБА_6 за ч.1 ст. 255 КК України (ч.1 ст. 255 КК України в редакції від 05.04.2001р.), ч.2 ст. 255 КК України (в редакції Закону № 671-ІХ від 04.06.2020р.), ч.4 ст. 28 п.п. 3, 4, 6, 9, 12 ч.2 ст. 115 КК України, ч.4 ст. 28 ч.3 ст. 190 КК України, ч.4 ст. 28 ч.3 ст. 146 КК України.

Відповідно до ст. 12 КК України один з цих злочинів є особливо тяжким, за вчинення якого передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що на цьому етапі досудового розслідування обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення обвинуваченим зазначених дій.

При цьому КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

За викладених обставин, колегія суддів дійшла висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в повній мірі відповідає меті його застосування забезпеченню виконання обвинуваченими покладних на них процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Крім того, Доводи апеляційних скарг щодо відсутності ризиків, передбачених ст.177 КПК України свідчать про необґрунтованість вимог апеляційних скарг про обрання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, оскільки обрання будь-якого запобіжного заходу без встановлення ризиків є процесуально незаконним. За таких обставин, колегія суддів позбавлена процесуальної можливості задовольнити вимоги апеляційних скарги, а доводи захисника та обвинувачених ґрунтуються суто на їх суб`єктивних оціночних судженнях.

Доводи в апеляційних скарг щодо того, що обвинувачені мають постійне місце проживання, до затримання офіційно працевлаштовані, мають на утриманні дітей та інших осіб - не спростовують та не мінімізують наявних ризиків, передбачених п.п.1,2,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, запобігти яким в даному випадку може лише застосування такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою. Належить врахувати, що ці обставини існували і до вчинення інкримінованих обвинуваченим дій, але не стали стримуючим фактором для них.

Щодо доводів сторони захисту в апеляційній скарзі стосовно наявності у обвинувачених певних захворювань, колегія суддів вважає за необхідне роз`яснити, що наявність захворювань, які унеможливлюють перебування підозрюваного в умовах СІЗО повинні підтверджуватися відповідними висновками судово-медичної експертизи, щодо проведення якої підозрюваний має процесуальне право заявляти клопотання слідчому.

Відсутність вищевказаного висновку судово-медичних експертів позбавляє суд апеляційної інстанції процесуальної можливості враховувати зазначені доводи, без їх підтвердження певними висновками експертів, як підстави для скасування або зміни раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність продовження стосовно обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а доводи апеляційних скарг правильності цього висновку не спростовують.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що застосування до обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 іншого, менш суворого виду запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не буде достатнім для запобігання ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів дійшла висновку про законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та відсутності жодних підстав для зміни чи скасування рішення за доводами апеляційних скарг.

Керуючись ст. ст. 376, 392, 393, 404, 405, ст.407 ч.3 п.1, ст.ст. 418, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_10 , обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_14 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу Слобідського районного суду м. Харкова від 22 липня 2025 року залишити без змін.

Звернути увагу суду першої інстанції на необхідність дотримання розумних строків судового розгляду відповідно до ст. 28 КПК України.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий -

Судді :